Справа № 825/2132/15-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2132/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб Ю.О. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, третя особа - Державна інспекція сільськогосподарського господарства в Чернігівській області про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області (далі - УДВС ГТУЮ у Чернігівській області), третя особа - Державна інспекція сільськогосподарського господарства в Чернігівській області (далі - ДІСГ в Чернігівській області, інспекція), в якому позивач просить:

- визнати прийняття відповідачем, управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, постанови про закінчення виконавчого провадження від 25 червня 2015 року за виконавчим листом по справі № 825/3211/13-а протиправним та скасувати її, як таку.

- зобов'язати державного виконавця усунути допущене порушення, поновити виконавче провадження і виконати його в повному обсязі у відповідності до законодавства.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду залишенню без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25 листопада 2013 року Чернігівським окружним адміністративним судом винесено постанову у справі № 825/3211/13-а за адміністративним позовом громадянки ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії (а.с. 66-68).

Вказаною постановою визнано протиправною бездіяльність Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від 17 січня 2013 року щодо проведення перевірки дотримання ПАТ ЕК «Чернігівобленерго» статей 96, 103, 79, 21, 211, 143 Земельного кодексу України; від 28.01.2013 року щодо проведення перевірки по заяві від 17.01.2013 року, а також складання акту перевірки та припису від 19 лютого 2013 року про прискорення проведення перевірки та здійснення контролю виконання припису Держкомзему №000118 стосовно ПАТ ЕК «Чернігівобленерго»; від 04 березня 2013 року щодо подання клопотання до Чернігівської міської ради про приведення у відповідність із земельним законодавством прийнятих нею рішень №727 від 07.05.1958 року, від 28.12.2001 року №337, а саме розташування на території домоволодіння по АДРЕСА_1 опори ЛЕП №21: від 13.03.2013 року щодо складання акту перевірки дотримання земельного законодавства від 11.03.2013 року та відсутності в ньому порушень законодавства і перевірки виконання припису Держкомзему від 23.03.2011 року №00018. Зобов'язано інспекцію розглянути всі зазначені заяви ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Старшим державним виконавцем Курилець В.І. 07 липня 2014 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №825/3211/13-а, виданим 02.07.2014 року Чернігівським окружним адміністративним судом на виконання зазначеної постанови. Інспекції вказано про необхідність самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

На виконання зазначених документів Державною інспекцією сільського господарства в Чернігівській області були повторно розглянуті всі звернення громадянки, після з'ясування обставин, викладених у заявах відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та 14 липня 2014 року за №010-09/1195 направлено відповідь ОСОБА_1

Судом встановлено, що 16 липня 2014 року за № 010-12/1195 інспекція листом з відповідними матеріалами на підтвердження виконання рішення суду повідомила виконавчу службу про виконання постанови суду в цій частині.

Вказаний лист був отриманий державним виконавцем 16.07.2014 року, дана обставина встановлена постановою Чернігівського оружного адміністративного суду від 03.09.2014 року №825/2792/14, яка набрала законної сили (а.с.134)

При цьому, як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем було винесено постанову ВП №43911863 від 29.07.2014 року про накладення штрафу на суму 680,00 грн. за невиконання рішення суду та в подальшому винесено постанову ВП №43911863 від 14.08.2014 про накладення штрафу в розмірі 1360,00 грн. за повторне невиконання рішення суду.

Вказані постанови державного виконавця були оскаржені відповідачем в судовому порядку та постановами Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.09.2014 року № 825/2792/14 та від 18.09.2014 року № 825/2846/14, які залишені без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2014 року та 02.12.2014 року відповідно всі штрафи, накладені на Інспекцію в рамках оскаржуваного виконавчого провадження, визнані протиправними та скасовані, як такі, що накладені без повного врахування обставин справи та доказів, а також передчасно та необґрунтовано.

Також, в межах даного виконавчого провадження, державним виконавцем була винесена постанова від 28.10.2014 року про закінчення виконавчого провадження з підстави неможливості виконання рішення суду без участі боржника (п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»).

Однак, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.11.2014 року № 825/3580/14, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року суд прийшов до висновку про передчасність винесення старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Бурою М.В. спірної постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.10.2014 року ВП №53911863 з примусового виконання виконавчого листа виданого Чернігівським окружним адміністративним судом 02.07.2014 року з підстави неможливості виконання рішення суду без участі боржника.

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що судами першої та апеляційної інстанції неодноразово розглядались вимоги про скасування різних постанов державного виконавця, винесених в межах даного виконавчого провадження з підстав невиконання чи неналежного виконання рішення суду, та всі вони були скасовані.

21.04.2015 року до відділу надійшла заява ОСОБА_1, в якій вона просить прийняти заходи щодо належного виконання виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 825/3211/13-а, а саме усунення порушень земельного законодавства, які вказані з приписі Держкомзему № 000118 від 23.03.2011 року.

06.05.2015 року Державна інспекція сільського господарства в Чернігівській області надала копії заяв ОСОБА_1 від 17.01.2013 року, 28.01.2013 року, 19.02.2013 року, 04.03.2013 року, 13.03.2013 року та відповіді, що були надані на них та відповіді інспекції на них.

25.06.2015 року виконавче провадження було закінчено на підставі п.8 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою для винесення даної постанови стало фактично повне виконання рішення згідно виконавчого документу.

Не погоджуючись з вказаними постановами державного виконавця позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог прийшов до висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця прийнята у межах прав та обов'язків державного виконавця, передбачених законом, а тому відсутні підстави для її скасування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюється Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі по тексту Закон №606-ХІV).

Відповідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у разі виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення.

При цьому, судом першої інстанції вірно встановлено, що на виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.11.2013 року по справі № 825/3211/13-а, Державна інспекція сільського господарства в Чернігівській області розглянула всі заяви позивача у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» та на підтвердження даного факту надала як відповідачу, так і суду їх копії та відповіді інспекції на них.

Також, до матеріалів справи приєднано копії заяв ОСОБА_1 від 17 січня 2013 року щодо проведення перевірки дотримання ПАТ ЕК «Чернігівобленерго» статей 96, 103, 79, 21, 211, 143 Земельного кодексу України; від 28 січня 2013 року щодо проведення перевірки по заяві від 17.01.2013, а також складання акту перевірки та припису; від 19 лютого 2013 року про прискорення проведення перевірки та здійснення контролю виконання припису Держкомзему № 000118 стосовно ПАТ ЕК «Чернігівобленерго»; від 04 березня 2013 року щодо подання клопотання до Чернігівської міської ради про приведення у відповідність із земельним законодавством прийнятих нею рішень № 727 від 07.05,1958, від 28.12.2001 №337, а саме розташування на території домоволодіння по АДРЕСА_1 опори ЛЕП № 21; від 13 березня 2013 року щодо складання акту перевірки дотримання земельного законодавства від 11.03.2013 та відсутності в ньому порушень законодавства і перевірки виконання припису Держкомзему від 23.03.2011 №00018; від 22 квітня 2013 року щодо порушень земельного законодавства при розміщенні опори ЛЕП № 21 на території домоволодіння по АДРЕСА_1 та копії відповіді міського голови на клопотання інспекції та відповіді інспекції на вказані заяви: від 23.01.2013 №04.01-07/215, від 15.02.2013 №04/К-12, від 28.02.2013 №04/К-12/1, від 18.03.2013 №04/К-54, від 15.04.2013 № 04/К-64, від 21.05.2013 №04/Кп-101.

Поряд з цим, судом першої інстанції також встановлено, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.11.2013 року по справі № 825/3211/13-а дані відповіді визнані неповними і в процесі виконання вказаного судового рішення Інспекцією було повторно розглянуто всі звернення гр. ОСОБА_1 та надано відповіді 14.07.2014 року за № 010-09/1195 та 14.04.2015 за № 010-09/409, копії яких також приєднані до матеріалів справи.

Таким чсином, колегія суддів погоджується яз висновком суду першої інстанції, що дії державного виконавця по винесенню спірної постанови є правомірними, оскільки ДІСГ в Чернігівській області фактично виконала в повному обсязі постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року у справі № 825/3211/13-а, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження від 25.06.2015 року винесена в порядку та у спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження» і скасуванню не підлягає.

Враховуючи викладене відсутні підстави також для зобов'язання державного виконавця поновити виконавче провадження.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано звертає увагу на ту обставину, що в межах справи № 825/3211/13-а не існувало спору про проведення інспекцією перевірки згідно заяв позивача та виконання припису №000118, а тому суд визнає безпідставними посилання ОСОБА_1 на те, що виконавчий документ у справі № 825/3211/13-а є невиконаним.

Крім того, з матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року (а.с.25-28), яка набрала законної сили, адміністративні позов ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ДІСГ в Чернігівській області щодо не проведення перевірки виконання вимог припису Е000118 від 23 березня 2011 року та зобов'язано ДІСГ в Чернігівській області здійснити перевірку виконання вимог припису №000118 від 23 березня 2011 року ПАТ ЕК «Чернігвобленерго». На підставі вказаної постанови суду видано виконавчий лист, який було пред'явлено до виконання та відкрито виконавче провадження, яке 24.12.2013 року було закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактично повне виконання рішення згідно виконавчого документу). Постанова про закінчення виконавчого провадження стягувачем (ОСОБА_1) не оскаржувалась.

Таким чином, доводи позивача про невиконання рішення суду в частині виконання вимог припису Е000118 від 23 березня 2011 року, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки в межах даного виконавчого провадження №43911863 боржника було зобов'язано розглянути всі зазначені в постанові суду заяви ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», а зобов'язання здійснити перевірки вимог №000118 від 23 березня 2011 року було в межах іншого виконавчого провадження, яке 24.12.2013 року було закінчено в зв'язку з повним виконанням.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведена правомірність та обґрунтованість прийнятої ним оскаржуваної постанови з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вищезазначене апеляційна інстанція приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позову.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі не спростовують висновку суду першої інстанції. Натомість оскаржувана Постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст виготовлено 10 вересня 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.