Справа № 826/6232/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/6232/15

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа: № 826/6232/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.

У Х В А Л А

Іменем України

08 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В, Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Медеол» до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Медеол» (далі – Позивач, ТОВ «Медеол») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі – Відповідач-2, Відділ державної реєстрації), Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі – Відповідач-2, ДПІ у Деснянському районі) про: визнання протиправними дій Відділу державної реєстрації щодо внесення в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу – ТОВ «Медеол»; визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Деснянському районі №71 від 04.03.2015 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Медеол».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.07.2015 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Відповідачем-1 безпідставно внесено запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу – ТОВ «Медеол», податковий орган виніс протиправне рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ Позивача.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує на неповне дослідження судом всіх фактичних обставин справи та перевірку їх доказами, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.

Вирішуючи вказану справу, суд першої інстанції встановив, що податковим органом направлено державному реєстратору повідомлення за формою № 18-ОПП від 16.12.2014 року №1043 про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

Рішенням ДПІ у Деснянському районі від 04.03.2015 року №71 було анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ «Медеол» у зв’язку з тим, що до Єдиного державну реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено інформацію щодо підтвердження відомостей про юридичну особу.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції за результатами системного аналізу приписів ст. 184 ПК України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки, на думку суду, Відповідачем-1 не було дотримано процедуру, що передує внесенню запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, у зв'язку з чим останній не мав правових підстав для його внесення, а відтак рішення податкового органу про анулювання реєстрації ПДВ підлягає скасуванню.

З таким твердженням суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на наступне.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин порядок та умови реєстрації осіб як платників ПДВ, підстави анулювання реєстрації платників податку на додану вартість врегульовано Податковим кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Відповідач визначив підпункт «ж» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Приписи п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу визначають, що анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Порядок реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації / анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру врегульовано Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року №1130 (далі – Положення №1130).

Відповідно до п. 5.5 Положення №1130 Анулювання реєстрації за ініціативою відповідного контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема, повідомлення державного реєстратора, відомості з Єдиного державного реєстру щодо наявності запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи - підприємця за місцезнаходженням (місцем проживання) або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (підстава – підпункт «ж» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу).

Пунктом 5.6 Положення №1130 визначено, що за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов'язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за ініціативою контролюючого органу оформляється за формою № 6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов'язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

Дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається днем прийняття такого рішення. Рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у день підписання реєструються у журналі обліку рішень про анулювання реєстрації платників ПДВ за формою № 6-РЖ (додаток 6). Номер рішення відповідає порядковому номеру запису в цьому журналі.

Один примірник рішення зберігається в обліковій справі (реєстраційній частині) платника податків. Документи чи копії документів, на підставі яких контролюючий орган прийняв рішення про анулювання реєстрації, мають бути додані до цього примірника рішення.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 ПК України є, зокрема, наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб – підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (далі – Закон).

Відповідно до ч. 11 ст. 19 Закону юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Водночас, відповідно до абз. 2 ч. 12 ст. 19 Закону у разі надходження (поштовим відправленням або в електронному вигляді в порядку взаємообміну) державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Приписи ч. 14 ст. 19 Закону визначають, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Крім того, колегією суддів враховується, що направленню органом доходів і зборів повідомлення державному реєстратору про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням передує встановлена чинним законодавством процедура.

Так, у відповідності до вимог Податкового кодексу України та з метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів у контролюючих органах наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 затверджено Порядок обліку платників податків і зборів (далі – Порядок №1588).

Відповідно до п. 12.1 Порядку №1588 з метою більш повного обліку платників податків - юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців, унеможливлення отримання юридичними особами або фізичними особами - підприємцями неконтрольованих доходів підрозділи контролюючих органів, до функцій яких належить ведення обліку платників податків, повинні забезпечувати систематичний контроль за повнотою та своєчасністю взяття на облік юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців контролюючими органами після здійснення їх державної реєстрації, реорганізації та внесення змін до Єдиного державного реєстру чи установчих документів.

Зі змісту п. 12.2 Порядку №1588 вбачається, що при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов'язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з'ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов'язаних осіб.

Згідно п. 12.4 Порядку №1588 щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

При цьому, приписи п. 12.5 вказаного Порядку закріплюють, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вносяться дані до Єдиного банку даних юридичних осіб та запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №19 (додаток 25).

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим наказом ДПА України від 17.05.2010 року №336 (далі – Положення №336).

Так, зокрема, відповідно до пп. пп. 3.1.1, 3.1.2 п. 3.1 Положення №336 щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Згідно п. 3.2 Положення №336 у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Пунктом 4.2 Положення № 336 закріплено, що підрозділ податкової міліції при прийнятті рішення про організацію заходів із встановлення місцезнаходження платника податків обов'язково здійснює вихід за його адресою.

У разі незнаходження за адресою платника податків необхідно: якщо платник податків зареєстрований за адресою жилого приміщення (квартири), опитати власника такого приміщення (квартири) (за згодою) щодо місцезнаходження за вказаною адресою платника податків, а також місцезнаходження посадових осіб платника податків, та оформити відповідно такі заходи (пояснення або рапорт); якщо платник податків зареєстрований за адресою приміщення, в якому розташовано виробництво, офіси тощо, необхідно опитати власника приміщення-орендодавця (за згодою) щодо оренди та місцезнаходження платника податків, вказаного у запиті (пояснення або рапорт).

Отже, з наведених норм вбачається, що Положенням № 336 встановлено чіткий перелік дій, які обов'язково повинні бути вчинені у разі незнаходження платника податків.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів на підставі аналізу зазначених норм приходить до висновку, що підрозділ органу ДФС надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма № 18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом 2 ч. 12 ст. 19 Закону, лише після здійснення передбачених Порядком №1588 та Положенням №336 заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Всупереч ст. 71 КАС України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, Відповідачем-2 не надано суду будь-яких доказів щодо підтвердження вчинення дій, передбачених Положенням №336, при здійсненні заходів із встановлення місцезнаходження ТОВ «Медеол», а тому колегія суддів вважає, що ДПІ у Деснянському районі не мало підстав для прийняття рішення про доцільність направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність підприємства за юридичною адресою та направлення повідомлення за формою №18-ОПП від 16.12.2014 року №1043.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв’язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу – залишити без задоволення, а постанову суду – без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Медеол» до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Деснянського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та скасування рішення – без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.