Справа № 22-а-4365/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-4365/11 Головуючий у І інстанції Федорова Т.П.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 15 26.05.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2011 року м.Київ

Колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого: Суханової Є.М., суддів: Данілова О.М., Мельника Я. С,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітня 2009 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом.

Постановою суду від 18 травня 2009 року позов задоволено. Визнано дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу недоплаченої суми одноразової допомоги на оздоровлення неправомірними.

Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму одноразової допомоги на оздоровлення за 2008 рік у сумі 2 905 грн.

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, у звязку із чим спір вирішений невірно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду - зміні з таких підстав.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч.І ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції встановлено, що вимоги позивачки провести виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік є обґрунтованими, оскільки відповідачем порушено його право на отримання такої допомоги у розмірі, передбаченому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судова колегія не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача про стягнення на його користь недоплаченої допомоги за 2008 рік підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є особою, що евакуйована із зони відчуження у звязку з аварією на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням і згідно статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Згідно п. 28 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет України та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким було передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом міністрів України. Але за рішенням КСУ від 22.05.2008 року за № 10 рп визнано неконституційними деякі положення ЗУ «Про Державний бюджет України та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», в т.ч. п.28 розділу 2 цього закону, яким було внесено вищевказані зміни до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, рішення Конституційного Суду України визнані неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік» втратили чинність з дня ухвалення цього рішення, тобто з 22 травня 2008 року.

За наведених обставин, орган державної влади, до компетенції якого віднесено здійснення виплат громадянам в порядку, передбаченому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязаний проводити зазначені виплати у спосіб та в розмірах, що встановлені законодавством, чинним на момент їх здійснення.

Згідно з довідкою допомога на оздоровлення за 2008 рік була нарахована у лютому 2008 році (а.с. 9), тобто до набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. Але компенсація на оздоровлення за 2008 рік позивачкою отримана 19.11.2008 року згідно довідки поштового звязку м. Біла Церква (а.с.5).

Таким чином, на момент здійснення виплати позивачці Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. вже існувало, а отже відповідач здійснив виплату у розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562, не виконав взяті державою зобовязання, порушив права позивача.

На підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання дій відповідача протиправними щодо невиплати допомоги на оздоровлення за 2008 рік, однак помилково стягнув конкретну суму.

Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції мав визнати такі дії незаконними і зобов'язати відповідачів провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині задоволення позовних вимог.

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення

Білоцерківської міської ради задовольнити частково.

Змінити постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від

18 травня 2009 року, виклавши резолютивну частину у наступній редакції.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської

ради Київської області неправомірними та зобовязати Управління соціального захисту

населення Білоцерківської міської ради Київської області здійснити перерахунок та

виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік в

розмірі, встановленому С?. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,

що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням виплачених

коштів, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України

"Про Державний бюджет України на 2008 рік".

В решті постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від

18 травня 2009 року - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст. 254 КАС України,

та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду

України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді