Справа № 2-а-127/10
Суддя: Кириляк А. Ю.
Дата ухвалення: 2010-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23.06.2010 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Кириляк А.Ю. при секретарі Корпан А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІОДР ОСОБА_2, Новоселицьке ВДАІ при УДАІ України в Чернівецькій області про оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення,-
Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до ІОДР ОСОБА_2, Новоселицьке ВДАІ при УДАІ України в Чернівецькій області про оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення.
В позові вказує, що в 30 квітня 2010 року отримав виклик державного виконавця ВДВС Вижницького районного управління юстиції ОСОБА_3 про явку як боржника в ДВС.
В ВДВС йому було вручено копію постанови № 041809 від 10 березня 2009 року, винесену ІОДР ОСОБА_2, згідно цієї постанови на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 300 гривень за те, що він нібито 10.03.2009 року о 10 год. 06 хв. в м. Чернівці (об»їздна дорога 3 км) керуючи автомобілем Опель, державний знак НОМЕР_1, перевищив швидкість руху в населеному пункті поз. дор. знак. 5.45 рухався зі швидкістю 87 км/год., чим допустив порушення пункту 12.4 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ст.122 ч.7 КУпАП.
Постанову ІОДР ОСОБА_2В від 10.03.2009 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на мене адміністративного стягнення вважаю необґрунтованою та незаконною з наступних підстав.
Під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 276, 278, 279, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.
Зазначена Постанова винесена за результатами застосування фіксації порушень ПДР засобами фото- та відеофіксації, що повинні працювати у автоматичному режимі у відповідності до ст. 14-1 КУпАП.
Прилад «Візир» серійний номер 0812470, яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР, не є автоматичним засобом фото - чи відеофіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через комп'ютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, об'єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо). Крім того, ст.14-1 КУпАП України передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото-, кіно- або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі. За таких умов, така фіксація не відповідає вимогам закону, до того ж, не сприяє виконанню основних завдань міліції і, зокрема, ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень.
Крім того ст. 276 КУпАП передбачено, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників». Але інспектор ДАІ справу розглянув в м. Новоселиця, хоча вказане порушення відбулось в м. Чернівці, а він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Також інспектор в постанові про адміністративне правопорушення зазначив, що він вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч. 7 КУпАП, хоча такої частини в ст. 122 КУпАп взагалі немає, що лишній раз підтверджує, що під час винесення постанови інспектором не дотримано вимоги статей 245, 276, 278, 279, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.
Також просив поновити строк звернення до суду, оскільки про винесення постанови від 10.03.2010 року йому стало відомо, 06.05.2010 року.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав просив його задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи.
Суд розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України на підставі наявних у справі доказів.
Суд,заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою № 041809 від 10 березня 2009 року, винесену інспектором ІОДР ОСОБА_2, на позивача за ст. 122 ч.1 КпАП України накладено штраф на користь держави у розмірі 300 грн. Згідно даної постанови, позивач 10.03.2009 року о 10 год. 06 хв. в м. Чернівці (об»їздна дорога 3 км) керуючи автомобілем Опель, державний знак НОМЕР_1, перевищив швидкість руху в населеному пункті поз. дор. знак. 5.45 рухався зі швидкістю 87 км/год., чим допустив порушення пункту 12.4 ПДР України, що було зафіксовано засобом фото - та відео фіксації Візир № 0812568 ( свідоцтво про перевірку №22-2/0843411, чинне до 14.01.2010 року).
Про наявність постанови про адміністративне правопорушення серії СЕ №№ 041809 від 10.03.2009 року позивачу стало відомо лише після закінчення строку на її оскарження, тому причину пропуску строку позивачем суд вважає поважною, а строк для оскарження постанови підлягає поновленню на підставі ст.289 КУпАП.
Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії СЕ №№ 041809 від 10.03.2009 року правопорушення було зафіксовано приладом Візир № 0812568, який не є автоматичним засобом фото - чи відео фіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через комп'ютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, об'єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо), що суперечить ст. 14-1 КпАП України, відповідно до якої, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото – і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото – і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.
Між тим, ст.14-1 КпАП України передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото -, кіно - або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі.
У відповідності до п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджено Наказом МВС 13.11.2006 № 1111), використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень правил дорожнього руху необхідно мати відомості про цих співробітників щодо проходження ними інструктажу та складання заліків.
Крім того, відповідно до пп. 12.2, 12.3 вищезазначеної Інструкції, визначено виключний перелік способів та тактичних прийомів нагляду за дорожнім рухом. При цьому нагляд за рухом з автомобіля без спеціального пофарбування та спеціальних сигналів допускається виключно у випадках руху у потоку транспорту. А використання приватних транспортних засобів не допускається взагалі.
У відповідності до ст.10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у яких їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про перевірку даного примірника засобу вимірювальної техніки.
Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Вирішуючи питання щодо закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
У відповідності до ст. 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного штрафу; про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КпАП України; про закриття справи. В даному випадку суд не є органом, що виніс оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.
Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та в поновленні строку звернення в суд, в іншій частині вимоги незаконні, тому задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 252, 256 КпАП України, ст. ст. 11, 12, 17, 18, 71, 94, 158, 159, 160, 163, 256 КАС України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.
Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора ІОДР ОСОБА_4, серії СЕ № 041809 від 10 березня 2009 року, відносно ОСОБА_5.
В іншій частині позову відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівської адміністративного апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області шляхом подачі протягом десяти днів заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку, встановленому ч.5 ст.186 КАС України без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Суддя: А. Ю. Кириляк