Справа № 814/1462/15
Суддя: Середа О. Ф.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2015 р. Справа № 814/1462/15

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Середа О.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Свантовіт», м. Миколаїв

до відповідача: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва головного управління ДФС у Миколаївській області, м. Миколаїв

Суть спору: скасування податкового повідомлення - рішення від 14.04.2015 року № ,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Свантовіт» (надалі - позивач) звернулась до суду із позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкового повідомлення - рішення від 14.04.2015 року № .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на час складання податкових накладних у 2014 році, мав право на включення до податкового кредиту сумм ПДВ протягом 365 днів з дати складання податкової накладної.

Відповідач надав заперечення проти позову, в яких зазначив, що з 01.01.2015 р. втратила чинність норма ПК України, згідно якої, у разі, якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суми ПДВ, таке право зберігається за ним протягом 365 днів з дати складання податкової накладної.

Сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

У березні 2015 р. відповідач здійснив камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ, результати якої оформив актом від 26.03.2015 р. № 873/15-03/35273055. Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198 ПК України, внаслідок чого завищено суму податкового кредиту на 105 182 грн. за січень 2015 р.

На підставі акту перевірки відповідач 14.04.2015 року прийняв податкове повідомлення-рішення № на суму 105 182 грн. за основним платежем та 52 591 грн. шрафних санкцій.

В акті перевірки зазначено, що позивачем згідно даних податкової декларації з ПДВ за січень 2015 р. включено податкові накладні на суму ПДВ 105 182, 26 грн., які виписані в листопаді та грудні 2014 р. На думку відповідача, з урахуванням змін, внесених до п. 198.6 ст. 198 ПК України, з 01.01.2015 р., втратила чинність норма, згідно з якою у разі, якщо платних податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної. Таким чином, усі податкові накладні, складені в звітних податкових періодах 2014 р., могли бути включені до складу податкового кредиту не пізніше грудня 2014 р. (за умови дотримання інших вимог ПК України щодо формування податкового кредиту).

Відповідно до п. 198.2, 198.6 ст. 198 ПК України (в редакції, що діяла до 01.01.2015 р.) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Тобто, на час складення податкових накладних у 2014 р. позивач мав право на включення до податкового кредиту сум ПДВ протягом 365 днів з дати складання накладної. Реалізувати дане право товариство могло шляхом включення відповідних сум податку до податкової декларації того звітного періоду, в якому накладна фактично отримана.

Посилання відповідача на зміни до ПК України з 01.01.2015 р. суд вважає недоречними, оскільки згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. № 1/99-рп, ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права особи, у тому числі права платника, що виникло за фактом складення податкової накладної, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 КАС України закріплено принцип здійснення правосуддя верховенства права.

У рішенні Конституційного Суду України від 29.06.2010 р. № 17-рп/2010 зазначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Одним із аспектів правової визначеності за змістом судової практики Європейського суду з прав людини є принцип захисту законних очікувань. Законні очікування - це очікування можливості (ефективного) здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями відповідного права.

Принцип законного очікування спрямований на те, щоб у випадках, коли особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань.

Суд звертає увагу на те, що право позивача включити до податкового кредиту за січень 2015 р. суми ПДВ за податковими накладними, виписаними в попередньому періоді до спливу строків давності (365 днів), базувалась на спеціальних та чинних на період виписки податкових накладних положеннях національного законодавства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність у діях позивача ознак складу податкового правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена в рішенні Вищого адміністративного суду України від 20.11.2014 р. № К/55665/13.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державно влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта суб'єктів владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийняте відповідачем з порушенням вимог діючого законодавства, зокрема, податкового, тому не можуть вважатись такими, що відповідають закону.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 122, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Свантовіт» - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення - рішення № від 14.04.2015 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Миколаєва головного управління ДФС у Миколаївській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Головуючий суддя О.Ф. Середа