Справа № 2а-16957/10/0570
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Савченко С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року справа №2а-16957/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого: Шишова О.О.

суддів Жаботинська С.В., Дяченко С.П.

при секретарі судового засідання: Касьяновій В.М.

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року по справі № 2а-16957/10/0570

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Артемівського міського центру зайнятості Донецького обласного центру зайнятості Виконавчої дирекції фонду загальнообовязкового державного страхування України

про скасування рішення про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 року фізична особа - підприємець (далі ФОП) ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Артемівського міського центру зайнятості Донецького обласного центру зайнятості Виконавчої дирекції фонду загальнообовязкового державного страхування України в якому просив суд скасувати рішення № 4 від 27.01.2010 року прийняте директором Артемівського міського центру зайнятості ОСОБА_4 на підставі акту № 356 від 08.12.2009 року, про стягнення з ФОП ОСОБА_3 простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) в розмірі 168,89 грн., у тому числі донарахованих сум страхових внесків (недоїмки) у розмірі 168,89 грн., пені у розмірі 86,09 грн., штрафу у розмірі 33779,28 грн., повністю.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року по справі № 2а-16957/10/0570 у задоволенні позову ФОП ОСОБА_3 відмовлено.

З постановою суду не погодився ФОП ОСОБА_3 та зазначив, що судом першої інстанції при прийнятті рішення були порушені норми матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі вказав, що він є платником єдиного податку, тому не повинен сплачувати внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. Вважав, що суд першої інстанції при розгляді справи не врахував ці обставини що призвело до неправильного вирішення справи. Просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити його позовні вимоги.

У судовому засіданні представник Артемівського міського центру зайнятості Донецького обласного центру зайнятості Виконавчої дирекції фонду загальнообовязкового державного страхування України, заперечував проти доводів апеляційної скарги, вказав, що відповідно до положень Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» субєкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних осіб), які використовують працю фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру, повинні сплачувати страхові внески по безробіттю.

ФОП ОСОБА_3 належним чином повідомлений, у встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду, у судове засідання не зявився. Колегія суддів вважає розглянути справу у відсутність незявившегося позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Артемівським міським центром зайнятості у період з 07 грудня 2009 року по 08 грудня 2009 року проведено планову перевірку Позивача з питань дотримання вимог законодавства щодо правильності нарахування та своєчасності сплати внесків на загальнообовязкове державне страхування на випадок безробіття до Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за наслідками якої 08 грудня 2009 року складено відповідний акт № 356.

Відповідно до висновку зазначеного Акту, на підставі ст.38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі Закон № 1533) на Позивача накладено штраф за неповне перерахування страхових внесків на випадок безробіття у розмірі 33779,28 грн., утворення недоїмки у звязку з неперерахуванням страхових внесків до Фонду в сумі 168,89 грн. та за несвоєчасну сплату страхових внесків нарахована пеня в сумі 86,09 грн.

На підставі зазначеного Акту, відповідачем 27 січня 2010 року прийнято рішення Про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків,у тому числі донарахованих сум страхових внесків (недоїмки), пені та штрафу» № 4, яким Позивачу донараховано страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття 168,89 грн., та керуючись ч.4 ст. 38 Закону № 1533, прийнято рішення стягнути з Позивача прострочену заборгованість зі сплати страхових внесків розмірі 168,89 грн., пеню у розмірі 86,09 грн., штраф у розмірі 33779,28 грн.

Відповідно до п. 7.4. Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженої Міністерством праці та соціальної політики 18.12.2000 року № 339 (далі Інструкція № 339), за результатами перевірки складається акт у двох примірниках і підписується особами, які проводили перевірку, керівником і головним бухгалтером страхувальника. Один примірник акта передається під розписку керівникові або головному бухгалтеру страхувальника, інший залишається в центрі зайнятості, який проводив перевірку. В акті зазначається: за який період проведено перевірку, які виявлено порушення при нарахуванні і сплаті страхових внесків.

Відповідно до п. 7.4. Інструкції № 339 у разі виявлення під час перевірки простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків (недоїмки) вони донараховуються та стягуються з нарахуванням пені та накладанням штрафу. Рішення про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, у тому числі донарахованих сум страхових внесків (недоїмки), пені та штрафу, приймається керівником робочого органу виконавчої дирекції Фонду чи його заступником за місцезнаходженням (місцем проживанням) платника страхових внесків на підставі акта перевірки.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування , визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Відповідно до статті 3 цього Закону законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України "Про зайнятість населення" та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 4 цього Закону роботодавці набувають статусу платника страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, зокрема, фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, - з дня укладення трудового договору (контракту) з найманим працівником.

Відповідно до статті 12 цього Закону виконавча дирекція Фонду є виконавчим органом правління Фонду, який забезпечує виконання рішень правління. Функції виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості. Директор Державного центру зайнятості центрального органу виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики та його заступники є відповідно керівником та заступниками виконавчої дирекції Фонду. Виконавча дирекція Фонду та її робочі органи здійснюють облік та ведуть реєстр платників страхових внесків; контролюють правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральними органами виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, державної податкової політики, Пенсійним фондом України за погодженням з правлінням Фонду.

Відповідно до п.3 статті 17 цього Закону, перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі, або виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення з цих виплат (доходу) відрахувань, передбачених законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до абз. 5 ч. 3 статті 17 цього Закону якщо роботодавці несвоєчасно чи не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються санкції, передбачені статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч. 6 статті 17 цього Закону страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На порядок сплати цих внесків не поширюється податкове законодавство.

Відповідно до пп.2 п. 2 статті 35 цього Закону роботодавець зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески.

Відповідальність за несвоєчасну та неповну сплату страхових внесків передбачена статтею 38 цього Закону - роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців.

У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками або неповної їх сплати страхувальники сплачують суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

Штраф накладається у розмірі прихованої суми виплат, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, а в разі повторного порушення - у трикратному розмірі зазначеної суми.

Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь її строк.

Строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

Право накладати фінансові санкції та адміністративні штрафи від імені Фонду мають керівник виконавчої дирекції Фонду, його заступники, керівники робочих органів виконавчої дирекції Фонду - центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського і Севастопольського міських, районних, міськрайонних, міських та районних у містах центрів зайнятості та їх заступники.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є законом, в основу якого покладено питання окремого виду соціального страхування. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів (далі - Державний реєстр) - це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов'язані сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими актами України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» джерелами формування інформаційного фонду Державного реєстру є інформація підприємств, установ, організацій всіх форм власності, включаючи Національний банк України та його установи, комерційні банки, інші фінансово-кредитні установи, та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності про суми виплачених фізичним особам доходів і утриманих з них податків та інших обов'язкових платежів.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових платежів» керівники і посадові особи підприємств, установ, організацій всіх форм власності, включаючи Національний банк України та його установи, комерційні банки, інші фінансово-кредитні установи, та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності відповідно до чинного законодавства зобов'язані подавати до державних податкових інспекцій відомості про нараховані та виплачені суми фізичним особам доходів і суми утриманих з них податків та інших обов'язкових платежів.

На протязі 2001-2004 років позивач використовував найману працю, згідно даних обовязкової звітності, виплачував заробітну плату найманим працівникам, що, у свою чергу, було підставою для внесення даних про виплачену заробітну плату робітників до центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, для нарахування у подальшому, у тому числі пенсій цим робітникам.

За таких обставин позивач був зобовязаний у 2001 2004 рр. на загальних підставах нараховувати та сплачувати страхові внески.

Звіти по формі 8 ДР є офіційним документом, обовязковість надання якого у 2001 2003 роках була передбачена чинними на той момент законодавством, а саме Наказом ДПА України 473 від 30.12.97 про затвердження форми довідки "Про суми виплачених доходів і утриманих з них податків та інших обов'язкових платежів фізичних осіб юридичними особами усіх форм власності та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності" (ф. N 8ДР); Порядку заповнення та подання юридичними особами усіх форм власності і фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності довідки ф. N 8ДР, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 1998 р. за N 26/2466 (далі наказ № 473).

Відповідно до пп. 1.1 Наказу № 473 Порядок заповнення та подання юридичними особами всіх форм власності й фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності відомості ф.N 8ДР регулює подання органам державної податкової служби України тих відомостей про нараховані та виплачені фізичним особам суми доходів і суми утриманих з них податків, які передбачені статтею 9 Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" та постановою Кабінету Міністрів України від 6 листопада 1997 року N 1232 "Про заходи щодо запровадження ідентифікаційних номерів фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів".

Відповідно до пп. 1.2 Наказу № 473 дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи, організації усіх форм власності, включаючи Національний банк України та його установи, комерційні банки, інші фінансово-кредитні установи (далі - юридична особа), і фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які виплачують доходи фізичним особам.

Відповідно до пп. 2.6.12 Наказу № 473 у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається (за звітний квартал) доход як за основним, так і за неосновним місцем роботи, матеріальна допомога, доходи у вигляді дивідендів та доходи внаслідок розподілу прибутку (доходу) цих підприємств та інших корпоративних прав, додаткові матеріальні блага у грошовій та натуральній формі за рахунок коштів підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інші доходи*. Якщо заробітна плата виплачувалась нерегулярно, частинами за попередні періоди, у графі 3 потрібно вказувати нараховану частину доходу по факту виплати та утримання прибуткового податку. ___ * Без вирахування прибуткового податку та платежів у Пенсійний фонд та у Державний фонд сприяння зайнятості населення (сума, яка нарахована до виплати). У разі регулярної виплати заробітної плати (без затримки), заробітна плата, що виплачується у встановлені строки в наступному місяці, повинна бути відображена у відомостях за той період, у який входить попередній місяць, у якому заробітну плату було нараховано.

Довідка по формі 8-ДР є офіційною звітністю, яка призначена засвідчувати факти, які мають юридичне значення, а саме суми виплачених доходів працівникам, які знаходяться у трудових відносинах з особою, яка подає таку обовязкову звітність.

У зв'язку з набранням чинності Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб", Наказ № 473 було скасовано та прийнято наказ ДПА України від 29.09.2003 N 451, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2003 р. за N 960/8281 про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф. N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, який набирає чинності з 01.04.2004 року.

Відповідачем та Артемівською ОДПІ суду було надано звіти по формі 8 ДР за період з 2001 по 2003 рік та податкові розрахунки за 2004 рік за формою 1-ДФ, які були надані позивачем до податкового органу з зазначеними сумами виплачених доходів найманими працівникам, а саме:

довідка 8-ДР про суми виплачених доходів від 09.07.2001 № 396 за другий квартал 2001 року працювало у штаті 9 осіб;

довідка 8-ДР про суми виплачених доходів від 15.10.2001 № 564 за третій квартал 2001 року працювало у штаті 19 осіб;

довідка 8-ДР про суми виплачених доходів від 14.01.2002 № 576 за четвертий квартал 2001 року працювало у штаті 8 осіб;

довідка 8-ДР про суми виплачених доходів від 11.04.2002 за перший квартал 2002 року працювало у штаті 9 осіб;

довідка 8-ДР про суми виплачених доходів від 08.07.2002 за другий квартал 2002 року працювало у штаті 9 осіб;

довідка 8-ДР про суми виплачених доходів від 15.10.2002 за третій квартал 2002 року працювало у штаті 9 осіб;

довідка 8-ДР про суми виплачених доходів від 15.03.2003 за четвертий квартал 2002 року працювало у штаті 14 осіб;

довідка 8-ДР про суми виплачених доходів від 15.04.2003 за перший квартал 2003 року працювало у штаті 7 осіб;

довідка 8-ДР про суми виплачених доходів від 09.07.2003 за другий квартал 2003 року працювало у штаті 9 осіб;

довідка 8-ДР про суми виплачених доходів від 15.10.2003 за третій квартал 2003 року працювало у штаті 9 осіб;

довідка 8-ДР про суми виплачених доходів від 15.01.2004 за четвертий квартал 2003 року працювало у штаті 12 осіб;

податковий розрахунок з зазначенням суми виплаченого доходу працівникам від 11.05.2004 року за перший квартал 2004 року працювало у штаті 5 осіб;

податковий розрахунок з зазначенням суми виплаченого доходу працівникам від 06.07.2004 року за другий квартал 2004 року працювало у штаті 5 осіб.

Позивачем у кінці кожного звіту було зазначено, що наведена інформація є вірною та наявний власноручний підпис позивача.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції що щодо не прийняття до уваги пояснень позивача про фактичну виплату заробітної плати громадянину ОСОБА_5 заробітної плати за 2001-2002 роки у червні 2010 року, оскільки судовий наказ Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2010 року містить суму заборгованості по заробітній платі, але не містить періоду виникнення такої заборгованості.

Щодо посилань позивача на ч. 3 п. 5.2.2 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», то колегія суддів не може взяти це до уваги, оскільки Закон України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» є спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобовязань юридичних та фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. Страхові внески до фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не включені до системи оподаткування, тому на правовідносини, з питань яких виник спір, дія Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» не поширюється.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду без змін.

Повний текст постанови складений 27 вересня 2010 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року по справі № 2а-16957/10/0570 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року по справі № 2а-16957/10/0570 залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення ухвали у повному обсязі відкласти на строк до 5 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді: С.В.Жаботинська

ОСОБА_6