Справа № 2а/2470/427/11
Суддя: Ватаманюк Руслан Васильович
Дата ухвалення: 2011-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2011 р. м. Чернівці Справа №2а/2470/427/11

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Ватаманюка Р.В.; суддів: Брезіної Т.М.; Боднарюка О.В.;

секретар судового засідання Антонюк О.В.;

за участю:

позивача ОСОБА_1;

представника відповідача - ОСОБА_2 (довіреність від 9.03.2011р. №25/16/1-1913);

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Чернівецької обласної митниці про скасування наказів.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 12.07.2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

ВСТАНОВИВ :

В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 (далі позивач ) просив суд: визнати незаконними та скасувати наказ № 2443-к від 24.12.2010 року голови ДМСУ ОСОБА_3, яким за порушення Присяги державних службовців з 27.12.2010 року припинено перебування позивача на державній службі у митних органах та наказу №1123-к від 27.12.2010 року начальника Чернівецької обласної митниці ОСОБА_4, яким звільнено позивача з митних органів за порушення Присяги державних службовців; зобов'язати відповідачів поновити позивача на роботі на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 2 Чернівецької обласної митниці.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що спірні накази є незаконними та підлягають скасування з таких підстав.

В оскаржуваному наказі № 2443-к від 24.12.2010 року, встановлено, що позивач, перебуваючи на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 2 митного поста «Чернівці»Чернівецької обласної митниці, під час здійснення митного контролю та оформлення товару «насіння льону неподрібнене»в режимі «експорт»за ВМД № 408010001/2010/007408 від 28.08.2010 року неналежним чином провів перевірку дотримання встановлених до задекларованих товарів заходів нетарифного регулювання та порушив вимоги нормативно-правових актів, які встановлюють обмеження щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України, відповідно акту службового розслідування від 22.11.2010 року №5.

В даному акті, зазначено, що позивачем, як посадовою особою митного органу, належним чином не перевірені дані, які зазначені у вантажній митній декларації (далі - ВМД), а саме: сертифікат якості серії АА № 014947 від 27.08.2010 року, виданого Державною інспекцією з контролю якості сільськогосподарської продукції та моніторингу її ринку, тим самим було порушено вимоги п. п. 2 п. 3 Наказу ДМС України № 314 від 20.04.2005 року (далі Наказ № 314).

Проте в даному підпункті Наказу № 314 йдеться про обов'язок посадової особи митного органу перевірити наявність доданих до ВМД комерційних, супровідних та інших документів, необхідних для здійснення митного оформлення, що і було позивачем зроблено.

Позивач вважає не коректними посилання відповідачів в оскаржуваних наказах на те, що в справах митного органу відсутнє посвідчення про реєстрацію зовнішньоекономічного договору, який був наданий під час митного оформлення товару «насіння льону неподрбінене»в режимі «експорт». Дані твердження заперечуються актом службового розслідування від 22.11.2010 року № 5, в якому зазначено, що на кожній сторінці зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2/01/ukr від 03.09.2009 року, поданого до митного оформлення 28.08.2010 року, є відмітка Подільської спеціалізованої аграрної біржі, а саме дата 25.08.2010 року, підпис та відтиск печатки біржі - колір мастики - червоний. Тобто, вимога п. п. 18 п. 3 Наказу № 314, про порушення якого йдеться в оскаржуваному наказі № 2443-к від 24.12.2010 року голови ДМСУ, позивачем були виконані в повному обсязі.

Також у даному наказі зазначено, що в порушення вимог п. п. 2, 14 п. 3 Наказу № 314, позивачем неналежно проведена перевірка наявності доданих до ВМД комерційних, супровідних та інших документів, необхідних для здійснення митного оформлення товарів відповідно до заявленого декларантом опису та коду товарів за УКТЗЕД, що виявилося у відсутності в матеріалах митного оформлення вищевказаної ВМД документа, який підтверджує походження товару, та неналежно проведена перевірка відповідності відомостей, внесених до ВМД, документам, поданим до митного контролю та оформлення, про що свідчить відсутність у графі 44 ВМД кодів документів, а саме сертифікату якості та свідоцтва про допущення транспортного засобу до перевезення під митним забезпеченням.

Вказані дані дійсно не були позивачем зазначені у ВМД, але це сталося лише внаслідок того, що в той час, коли проводилося митне оформлення за вказаною ВМД, позивач фактично один виконував всі дії щодо митного оформлення товарів на даній ділянці Чернівецької обласної митниці, так як практично всі посадові особи сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 2 м/п «Чернівці перебували або у щорічній відпустці, або на лікарняному, що підтверджується актом службового розслідування № 5 від 22.11.2010 року.

Крім цього, як встановлено перевіркою, - задекларований товар було реалізовано за ціною 0,41 $/кг, що відповідало ціновій інформації ДМСУ на момент митного оформлення, тобто, ніякої шкоди державі не було нанесено.

Відсутність серйозних порушень під час вищезазначеного митного оформлення з боку позивача встановлена також постановою старшого прокурора відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 від 3.12.2010 року.

Також необхідно зазначити, що при вирішенні питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності і звільнення з роботи та з посади Державна митна служба України повинна була керуватись нормами Кодексу законів про працю України, Законом України «Про Дисциплінарний статут митної служби України»та Законом України «Про державну службу», а не лише останнім актом. (т. 1 а.с. 2-6).

Відповідачі не погоджуючись з заявленим позовом 10.03.2011 р. та 11.05.2011 р. подали суду заперечення з таких підстав.

Відповідно до наказу Чернівецької обласної митниці від 12.11.2010 року № 1533, з метою об'єктивного та всебічного з'ясування обставин митного оформлення товару «насіння льону не подрібнене» в режимі «експорт»за період 2009-2010 років, було проведено службове розслідування.

За результатами службового розслідування складено акт від 22.11.2010 № 5.

Службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення №1 м/п «Чернівці», під час митного оформлення 28.08.2010 року насіння льону за ВМД №408010001/2010/007408, не виконав заходи нетарифного регулювання, передбачені вимогами Указу Президента України від 29 червня 2000 року № 832/2000 «Про невідкладні заходи щодо стимулювання виробництва та розвитку ринку зерна», наказу Міністерства аграрної політики України від 01.08.2003 № 259 «Про затвердження Порядку надання товарній біржі висновку про її відповідність вимогам»в частині відсутності Посвідчення про реєстрацію зовнішньоекономічного договору на аграрній біржі, допустив порушення декларантом Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом Держмитслужби України від 9.07.1997 № 307, в частині не внесення в графу 44 вантажної митної декларації інформації щодо поданих при декларуванні документів(сертифікату якості).

Також ОСОБА_1 не виконано вимоги підпункту 2 пункту 3 Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Держмитслужби України від 20.04.2005р. №314.

З урахуванням викладеного, Держмитслужба за порушення Присяги державного службовця, що виявилось у несумлінному виконанні службових обов'язків, правомірно припинила перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, звільнивши його із займаної посади відповідно до п. 6 ст. 30 Закону України «Про державну службу»№ 3723-XII від 16.12.1993 року (далі Закон № 3723-XII).

Відповідно до статті 413 Митного кодексу України та ч. 1ст. 17 Закону № 3723-XII громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки».

Статтею 10 Закону № 3723-XII встановлено, що одним з основних обов'язків державних службовців є ефективна робота та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; безпосереднє забезпечення виконання покладених на державних службовців службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників, а також сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

За таких умов, відповідачі не погоджуються з думкою позивача, що ними не застосований до спірних правовідносин Дисциплінарний статут митної служби України та порушений порядок звільнення його з митних органів України.

Відповідно до статті 407 Митного кодексу України посадовими особами митної служби України є працівники митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, на яких цим Кодексом та іншими законами України покладено здійснення митної справи, організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і яким присвоєно спеціальне звання.

Статтею 408 цього Кодексу передбачено, що правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюються ним, - Законом України «Про державну службу».

Держмитслужба вважає, що нею прийнято правомірне рішення про звільнення позивача з державної служби на підставі п. 6 ст. Закону № 3723-XII у межах, спосіб та в порядку передбаченому чинним законодавством. (т. 1 а.с. 34-44; а.с. т. 3 а.с. 1-6.)

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача позов не визнав посилаючись на обставини викладені в запереченні.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази та перевіривши матеріали адміністративної справи суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач працював в митних органах України починаючи з 24.09.1998 року по 27.12.2010 року. (т. 1 а.с. 23-27).

За період роботи в митних органах нагороджений Почесною грамотою начальника Подільської регіональної митниці від 25.06.2004 року та нагрудним знаком «За сумлінну службу в митних органах України»III ступня від 29.05.2009 року. ( т. 1 а.с. 28).

На момент спірних правовідносин позивач не мав діючих дисциплінарних стягнень.

Наказом Чернівецької обласної митниці від 12.11.2010 № 1533, з метою об'єктивного та всебічного з'ясування обставин митного оформлення товару «насіння льону не подрібнене»в режимі «експорт»за період 2009-2010 років, було проведено службове розслідування. (т. 2 а.с. 12).

За результатами службового розслідування складено акт від 22.11.2010 № 5. (т. 1 а.с. 16-22).

Згідно вказаного акту зокрема слідує таке.

Старший інспектор сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення №2 ОСОБА_1, перебуваючи на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення №1 м/п «Чернівці», під час митного оформлення 28.08.2010 року насіння льону за ВМД №408010001/2010/007408, не виконав заходи нетарифного регулювання, передбачені вимогами Указу Президента України від 29 червня 2000 року №832/2000 «Про невідкладні заходи щодо стимулювання виробництва та розвитку ринку зерна», наказу Міністерства аграрної політики України від 1 серпня 2003 року N259 «Про затвердження Порядку надання товарній біржі висновку про її відповідність вимогам»в частині відсутності Посвідчення про реєстрацію зовнішньоекономічного договору на аграрній біржі, допустив порушення декларантом Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом Держмитслужби України від 9.07.1997 року №307, в частині не внесення в графу 44 вантажної митної декларації інформації щодо поданих при декларуванні документів (сертифікату якості). Також ОСОБА_1 не виконано вимоги пп. 2 п. 3 Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Держмитслужби України від 20 квітня 2005 р. №314. Викладене вказує на порушення ОСОБА_1 вимог пп. 2.1., 2.6, 2.10 Посадової інструкції старшого інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення №1 митного поста «Чернівці»Чернівецької обласної митниці, затвердженої 26.06.2009 року.

Також зазначено, що враховуючи отриману інформацію з Подільської спеціалізованої аграрної біржі, Чернівецької обласної державної хлібної інспекції та надані ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_6 Ідрісом пояснення, встановити детальні обставини та причетних осіб до наявності в справах митниці сертифікату якості серії АА №014947 від 27.08.2010 року на партію льону, та контракту №2/01/ukr від 03.09.2009 року з відмітками про його реєстрацію, комісії не представляється можливим. Так як, вказані дії мають ознаки правопорушення, відповідальність за які передбачені Кримінальним кодексом України, комісія вважає за потрібне матеріали службового розслідування направити до правоохоронних органів для прийняття рішення згідно вимог чинного законодавства України. (т. 1 а.с. 4 ).

Постановою старшого прокурора відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 від 3.12.2010 року відмовлено у порушенні кримінальної справи у відношенні службових осіб Чернівецької обласної митниці при здійснені ними оформлення товару «насіння льону не подріблене» в режимі «експорт»за ВМД №408010008/2009/005215 від 23.10.2009 року та ВМД №408010001/2010/007408 від 28.08.2010 року у звязку з відсутністю в їх діях складу злочину. (т.1 а.с. 7-9).

Відповідачами не надано доказів того, що позивач знав про факт підробки сертифікату якості чи причетний до неї. Рівно я і не надано даних про прийняте рішення за даним фактом.

Наказом № 2443-к від 24.12.2010 року голови ДМСУ ОСОБА_3, яким за порушення Присяги державних службовців з 27.12.2010 року припинено перебування позивача на державній службі у митних органах. (т. 1 а.с. 13-15).

Наказом № 1123-к від 27.12.2010 року начальника Чернівецької обласної митниці ОСОБА_4, звільнено позивача з митних органів за порушення Присяги державних службовців. (т. 1 а.с. 12).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що вказаних критеріїв повинні були дотримуватися відповідача приймаючи спірні рішення. Відповідно суд перевіряє спірні рішення виходячи з вказаних положень.

Законом № 3723-XII визначаються загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Відповідно ст. 17 Закону №3723-XII громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки».

Згідно ст. 10 Закону №3723-XII основними обов'язками державних службовців в т.ч. є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Державні службовці в т.ч. мають право: безперешкодно ознайомлюватись з матеріалами, що стосуються проходження ним державної служби, в необхідних випадках давати особисті пояснення; на повагу особистої гідності, справедливе і шанобливе ставлення до себе з боку керівників, співробітників і громадян; захищати свої законні права та інтереси у вищестоящих державних органах та у судовому порядку.

Відповідно ст. 11 Закону №3723-XII конкретні обов'язки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції.

Згідно ст. 14 Закону №3723-XII дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця: 1) за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, 2) порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, 3) а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється в т.ч. у разі порушення державним службовцем Присяги.

Відповідно ч. 2 ст. 9 Закону № 3723-XII регулювання правового становища державних службовців, що працюють в органах митного контролю, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

Відповідно до вимог п. 22 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Відповідно Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України»№ 2805-IV від 6.09.2005 року (далі Закон № 2805-IV), згідно його Преамбули, визначає суть службової дисципліни, права та обов'язки посадових осіб митної служби України, у тому числі керівників митних органів щодо забезпечення та додержання дисципліни, а також види та порядок застосування заохочень і дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2805-IV, службова дисципліна в митній службі України полягає в безумовному виконанні посадовими особами митної служби службових обов'язків, а також у реалізації прав та додержанні обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, і ґрунтується на особистій відповідальності за доручену справу та на засадах єдиноначальності і централізації управління.

Згідно ст. 21 Закону № 2805-IV порушення службової дисципліни це протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Відповідно ст. 22 Закону № 2805-IV діяння, визначені цим Статутом як порушення службової дисципліни, є дисциплінарними правопорушеннями.

Аналізуючи наведені вище норми Конституції України та Закону №2805-IV, суд вважає, що невиконання чи неналежне виконання посадовою особою митних органів службових обовязків кваліфікується як дисциплінарне правопорушення, а не як порушення Присяги державного службовця.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону №2805-IV як спеціального.

Види дисциплінарних стягнень та процедура їх накладення визначені Розділом IV Закону № 2805-IV. Зокрема, Законом визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини особи. При визначенні виду стягнення керівник митного органу повинен враховувати характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередню поведінку посадової особи митної служби, її ставлення до служби і стаж роботи в митних органах (ст. 27 Закону № 2805-IV).

З метою з'ясування всіх обставин вчинення посадовою особою митної служби дисциплінарного правопорушення керівник митного органу має право призначити службове розслідування. Застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення передує обов'язкове службове розслідування.

Відповідно ст. 31 Закону №2805-IV до порядок проведення службового розслідування визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Такий порядок визначено Наказом Державної митної служби від 29.07.2002 року № 408 «Про затвердження Порядку проведення службових розслідувань у митних органах України, спеціалізованих митних установах та організаціях».

Таким чином, при вирішенні питання про застосування до позивача стягнення і звільнення зі служби Державна митна служба України повинна керуватися нормами Кодексу законів про працю України, Законом України «Про Дисциплінарний статут митної служби України»та Законом України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 14 Закону № 3723-XII дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Статтею 21 Дисциплінарного статуту митної служби України визначено, що порушення службової дисципліни це протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Статтями 22 та 28 Дисциплінарного статуту митної служби України передбачено перелік діянь, які є порушеннями службової дисципліни і встановлено вичерпний перелік випадків, в яких до посадової особи митної служби може застосовуватися дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Відповідачами не враховано положення ст. 27 Дисциплінарного статуту митної служби України та п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992р.

Статтею 27 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини особи. При визначенні виду стягнення керівник митного органу повинен враховувати характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередню поведінку посадової особи митної служби, її ставлення до служби і стаж роботи в митних органах.

Судом, встановлено, що задекларований товар було реалізовано за ціною 0,41 $/кг, що відповідало ціновій інформації ДМСУ на момент митного оформлення, тобто - ніякої шкоди державі не було нанесено, а також постановою старшого прокурора відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 від 3.12.2010 року відмовлено у порушенні кримінальної справи у відношенні службових осіб Чернівецької обласної митниці при здійснені ними оформлення товару «насіння льону не подріблене»в режимі «експорт»за ВМД №408010001/2010/007408 від 28.08.2010 року у звязку з відсутністю в їх діях складу злочину. Тому суд вважає, що застосоване до позивача спірними наказами звільнення з займаної посади, не відповідає ступені небезпеки допущенного ним правопорушення, обставин за яких воно було вчинене. Також при звільненні відповідачами не враховано попередню поведінку позивача, його ставлення до служби і стаж роботи в митних органах.

Виходячи з наведеного суд вважає, що відповідачі при прийнятті спірних рішень діяли в супереч вимог ст. 19 Конституції України, та ч. 3 ст. Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема спірні рішення прийняті: в супереч повноважень та у спосіб, що не передбачений Конституцією та законами України; не обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено та не розсудливо.

Відповідно до ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідачі, як субєкти владних повноважень, не довели належним чином правомірність прийнятого ним рішення.

Судом встановлено, що спірними рішеннями порушенні права та інтереси позивача, тому вони як протиправні підлягають скасуванню, а позивач поновленню на займана ній посаді, що забезпечить належний захист порушеного права та відповідає суті заявлених вимог.

Таким чином суд вважає за доведені ті обставини на які посилається позивач, тому адміністративний позов як обґрунтований підлягає задоволенню повністю.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 256 Кодекс адміністративного судочинства України постанова в частині поновлення на посаді підлягає виконанню негайно.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»від сплати державного мита звільняються позивачі - робітники та службовці - за позовами про стягнення заробітної плати й за іншими вимогами, що випливають з трудових правовідносин. Тому судові витрати не стягуються з державного бюджету на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати наказ № 2443-к від 24.12.2010 року голови ДМСУ ОСОБА_3, яким за порушення Присяги державного службовця з 27.12.2010 року припинено перебування ОСОБА_1 на державній службі у митних органах та наказ №1123-к від 27.12.2010 року начальника Чернівецької обласної митниці ОСОБА_4, яким звільнено ОСОБА_1 з митних органів за порушення Присяги державного службовця.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 2 Чернівецької обласної митниці.

4. Постанова про поновлення на посаді підлягає виконанню негайно.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції (Вінницького апеляційного адміністративного суду) через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанову складено в повному обсязі 27 липня 2011 року.

Головуючий суддя Р.В. Ватаманюк

Судді Т.М. Брезіна

ОСОБА_7