Справа № 813/2864/15
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 року № 813/2864/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Петрика Р.І.,

за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності,

від відповідача-1: не з'явився,

від відповідача-2: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» в особі відділення № 33, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд ГВФО, відповідач-1), уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни (надалі - уповноважена особа Фонду Славкіна М.А., відповідач-2), третя особа без самостійних вимог на предмет спору публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» в особі відділення № 33 (надалі - ПАТ «ВіЕйБі Банк», третя особа), в якому просить про:

- визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду Славкіної М.А. щодо невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО;

- зобов'язання уповноваженої особи Фонду Славкіної М.А. включити ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО;

- зобов'язання Фонду ГВФО включити ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що є вкладником ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 23.10.2014 року. Після прийняття Правлінням Національного банку України постанови «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» № 188 від 19.03.2015 року, на офіційному сайті Фонду ГВФО було вивішено оголошення про ліквідацію банку та про виплату коштів його вкладникам. Дізнавшись про відсутність свого прізвища в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів ПАТ «ВіЕйБі Банк», ОСОБА_2 02.04.2015 року звернувся до уповноваженої особи Фонду Славкіної М.А. з листом про включення його до переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк» з метою отримання подальшого відшкодування, однак, отримав відмову, з якою не згідний. Так, позивач вважає, що уповноваженою особою Фонду Славкіною М.А. не визначено конкретних підстав нікчемності правочину - договору банківського вкладу ОСОБА_2 Крім того, позивач звертає увагу на те, що постанова Правління Національного банку України № 631/БТ від 03.10.2014 року, на підставі якої ОСОБА_2 було відмовлено у включенні до переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк» та, в подальшому, до Загального реєстру вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, містить банківську таємницю та не є публічною, не була оприлюднена в засобах масової інформації. А, відтак, не може обмежувати права особи. Також позивач має застереження щодо дати набрання такою постановою чинності. В зв'язку з вищенаведеним, ОСОБА_2 змушений був звернутись до суду за захистом порушеного права.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача-1 в судове засідання не з'явився. Свою позицію проти позову виклав у письмових запереченнях, поданих суду 23.06.2015 року, суть яких зводиться до наступного. Включенню особи-вкладника банку до Загального реєстру вкладників певного банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, має передувати включення такої особи-вкладника до переліку вкладників відповідного банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, в даному випадку ПАТ «ВіЕйБі Банк». Відтак, оскільки ОСОБА_2 не був включений до вкладників відповідного банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, в даному випадку - ПАТ «ВіЕйБі Банк», то його не було включено і до Загального реєстру вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк». В зв'язку з чим у задоволенні вимоги до Фонду ГВФО слід відмовити.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився. Свою позицію проти позову уповноважена особа Фонду Славкіна М.А. виклала у письмових запереченнях, поданих суду 01.07.2015 року, суть яких зводиться до наступного. Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 531/БТ від 03.10.2014 року, ПАТ «ВіЕйБі Банк» було зобов'язано, крім іншого, не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності даною постановою, тобто до 03.10.2014 року, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. Однак, між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 договір банківського вкладу було укладено 23.10.2014 року, чим порушено вимоги вищевказаної постанови. Крім того, зазначає, що кошти на рахунок позивача були перераховані з рахунку іншого вкладника, в зв'язку з чим є підстави вважати, що проведена низка операцій, спрямованих на збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом. Таким чином, оскільки уповноважена особа Фонду ГВФО, в силу приписів ст. ст. 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», при здійсненні перевірки правочинів (в тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року з дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38, має підстави вважати правочин (договір), укладений ОСОБА_2 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» 23.10.2014 року, нікчемним, то, відповідно, не включила таку особу до переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО. Тому у задоволенні позову, на думку відповідача-2 слід відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгулу справи. Клопотань чи заяв, пов'язаних з розглядом справи в суді, не надав.

Відтак, суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності представників відповідачів, третьої особи, відповідно до вимог ст. 72 КАС України, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

23.10.2014 року ОСОБА_2 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу НВУ № 856921/2014, предметом якого є розміщення строкового вкладу на умовах депозитного продукту в національній валюті України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що доказів внесення готівки в касу банку на свій депозитний рахунок позивачем надано не було.

Постановою Правління Національного банку України № 733 від 20.11.2014 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 8 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому виконавчою дирекцією Фонду ГВФО прийнято рішення № 123 від 20.11.2014 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким призначено уповноважену особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду ГВФО № 35 від 17.02.2015 року продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» до 20.03.2015 року включно.

Згідно з постановою Правління Національного банку України № 188 від 19.03.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду ГВФО прийнято рішення № 63 від 20.03.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно.

Статтею 27 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду та має право, крім іншого, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, для чого діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Слід зазначити, що в період дії тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк», Славкіною М.А. прийнято наказ № 76 від 31.01.2015 року «Про проведення додаткової перевірки операцій по рахункам фізичних осіб», в якому встановлено, що при аналізі операцій банку по рахункам фізичних осіб, що здійснені в період з дати введення обмежень діяльності Банку до дати введення тимчасової адміністрації, виявлено 2279 вкладників з банківськими вкладами на загальну суму 581582922,63 грн., операції за якими проведено в порушення постанови Правління Національного банку України від 03.10.2014 року № 531/БТ, що привело до штучно отриманого права на відшкодування банківських вкладів в розмірі гарантованої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб суми відшкодування.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.01.2015 року № 023/15 призупинено виплати за вкладами зазначених вкладників. Для підготовки подання на відновлення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виплат вкладникам банку гарантованої суми відшкодування банківських вкладів за результатами перевірки за зверненням вкладників банку або самостійно, слід провести додаткову перевірку обставин, які передували відкриттю нових банківських (депозитних, поточних, карткових) рахунків фізичних осіб, безготівковому перерахуванню або зарахуванню готівкових коштів в перевіряємий період на банківські рахунки фізичних осіб на предмет порушення постанови Правління Національного банку України від 03.10.2014 року № 531/БТ та створення штучного права на відшкодування банківських вкладів.

Листом уповноваженої особи Фонду ГВФО Славкіної М.А. № 20-8643 від 27.04.2015 року позивача повідомлено про обмеження використання коштів на рахунках у ПАТ «ВіЕйБі Банк», оскільки є підстави вважати, що ОСОБА_2 було проведено операції, результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом ГВФО. Крім того, позивача повідомлено про надання йму в подальшому вичерпної інформації щодо рахунків та подальших дій за наслідками проведеної ретельної перевірки.

Даний лист ґрунтується на рішеннях виконавчої дирекції Фонду ГВФО, оформлених протоколами № 032/15 від 03.02.2015 року та № 023/15 від 29.01.2015 року, якими погоджено рішення уповноваженої особи Фонду ГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. щодо обмеження виплати за вказаними рахунками окремих вкладників згідно наданого переліку рахунків фізичних осіб, що підлягають обмеженню.

Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Уповноважена особа Фонду:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

З наведеного можна зробити висновок про те, що уповноважена особа Фонду ГВФО наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних та має обов'язком повідомити сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів, а також застосувати наслідки нікчемності договорів.

Однак, в матеріалах справи відсутнє остаточне рішення уповноваженої особи Фонду ГВФО Славкіної М.А. щодо вкладу позивача, яке повинно бути прийнято за наслідками проведеної перевірки. ОСОБА_2 ще не повідомлено про нікчемність його договору банківського вкладу НВУ № 856921/2014 від 23.10.2014 року та не вчинено дії щодо застосування наслідків нікчемності договору.

Як вже було зазначено вище, таке рішення повинно бути прийнято уповноваженою особою Фонду ГВФО Славкіною М.А. протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації банку (п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Разом з тим, позивач не оскаржує рішення виконавчої дирекції Фонду ГВФО № 023/15 від 29.01.2015 року, яким йому призупинено виплату за вкладом, так само і не оскаржує наказ тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» № 76 від 31.01.2015 року «Про проведення додаткової перевірки операцій по рахункам фізичних осіб».

Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов беззаперечного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, оскільки за відсутності рішення уповноваженої особи Фонду ГВФО Славкіної М.А. щодо відмови у включенні ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, або рішення про нікчемність його договору, вимоги про визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду Славкіної М.А. щодо невключення ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО та про зобов'язання уповноваженої особи Фонду Славкіної М.А. включити ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, є передчасними.

Що ж стосується вимоги зобов'язати Фонд ГВФО включити ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, то суд зазначає, що, відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», включення ОСОБА_2 до переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, повинно передувати включенню ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО.

Звідси, відмова у задоволенні вимог до уповноваженої особи Фонду ГВФО Славкіної М.А. унеможливлює задоволення вимог до Фонду ГВФО.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КАС України, передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наслідками розгляду справи суд погоджується з твердженнями відповідачів про відсутність порушення ними норм спеціального законодавства, яке регулює взаємовідносини, що виникають при виведенні неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Тому, у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України, в ці справі судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-71, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 11.09.2015 року.

Суддя Потабенко В.А.