Справа № 2а-7147/11/0542
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лебеденко С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2011 року справа №2а-7147/11/0542 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Сухарька М.Г.

суддів Гаврищук Т.Г. , Компанієць І.Д.

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька на постанову Пролетарського районного суду м. Донецька від 25 червня 2011 року по справі № 2а-7147/11/0542 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька про визнання бездіяльності неправомірною, зобов*язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою суду першої інстанції від 25 червня 2011 року по справі № 2а-7147/11/0542 задоволений позов до Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька про визнання бездіяльності неправомірною, зобов*язання вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що жодним законом не передбачено, за які кошти Пенсійний фонд повинен виплачувати підвищення до пенсії згідно ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбачених пунктами 1,2 частини першої статті 183-2 КАС України, відповідно до вимог п.п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України справу повинно бути розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила.

Позивач відноситься до категорії „діти війни.

Відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року № 2195-4 дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей інвалідів», а саме, текст ст. 6 викладений в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни».

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.08р. визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

У 2011 роках Закон України « Про соціальний захист дітей війни» та Закон України «Про державний бюджет України на 2011 рік» не зупинялися та не змінювалися. Тому позивач має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни. Визначення мінімального розміру пенсії за віком встановлено статтею 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника на те, що на законодавчому рівні не визначено, яким чином обчислюється розмір 30% виплати дітям війни, а мінімальний розмір пенсії за віком визначений Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування застосовується лише при визначенні розмірів пенсій, призначених за цим Законом, з огляду на принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України, відповідно до частини 7 якої у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини. Враховуючи вищевикладене, судова колегія прийшла до висновку, що рішення першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого по справі судового рішення відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька на постанову Пролетарського районного суду м. Донецька від 25 червня 2011 року по справі № 2а-7147/11/0542 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька про визнання бездіяльності неправомірною, зобов*язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Пролетарського районного суду м. Донецька від 25 червня 2011 року по справі № 2а-7147/11/0542 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Сухарьок М.Г.

Судді: Компанієць І.Д.

ОСОБА_3