Справа № 2-а-3814/2010
Суддя: Сидоренко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3814/2010
УХВАЛА

"31" грудня 2010 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Сидоренка Р.В.

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області про зобовязання перерахувати розмір пенсії з інвалідності, одержаної в наслідок Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зобовязання перерахувати розмір пенсії з інвалідності, одержаної в наслідок Чорнобильської катастрофи, яким просить визнати протиправною бездіяльність відповідача з приводу ненарахування та недовиплати державної основної і додаткової пенсії, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобовязати Головне управління пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату нарахованої і недосплаченої державної та додаткової пенсії, як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інваліда 1 групи з урахуванням 100 % мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та провести відповідні виплати за період з 01.04.2009 року по день винесення рішення у справі.

Судом винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження у справі, копію якої направлено відповідачу.

Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав та в установлений законодавством строк надав суду письмові заперечення на позов.

Суддя, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Позивач підтвердив доказами обставини, на які посилається в позові, зокрема те, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І), та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворих внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Відповідач в письмовому запереченні зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію, призначену відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-12 із грошового забезпечення, до складу якого враховані посадовий оклад, військове звання, процентна надбавка за вислугу років, додаткові види грошового забезпечення і премія.

Пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він не отримує, оскільки з заявою про перехід на інший вид пенсії він не звертався. Крім того неможливо пенсію, призначену за законом № 2262-12 перерахувати за законом № 796-12., неможливо положення про мінімальний розмір пенсії, визначений ст.54 Закону № 796-11 застосувати у випадку призначення пенсії за Законом № 2262-12, до функцій головного управління не входить призначення перерахунок пенсії за Законом № 796-11. Пенсія позивачу призначена на підставі Закону № 2262-12, а тому при проведені перерахунку пенсії управління керується саме цим законом, що виключає застосування ст. 54 Закону № 796-11, яка визначає право на інший вид пенсії До основного розміру пенсії призначена та виплачується щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, що для інваліда 1 групи складає 30 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір якої визначено ст. 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно ч. 7 ст. 54 Закону України № 796-12 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що порядок обчислення пенсії, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. На виконання ст. 54 Закону № 796-12 та з метою збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян КМУ прийняв Постанову № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 22.05.2008 року та чітко визначила розміри додаткової пенсії та розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою. тому наполягає на відмові у задоволенні позову.

. Позивач вказує лише на ч.1 ст. 28 Закону „Про загальнообовязкове пенсійне страхування» № 1058 , при цьому ігнорує положення ч. 3 ст. 28 зазначеного закону, якою прописана імперативна норма, що мінімальний розмір пенсії за віком, у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність застосовується лише виключно для розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Також потребує належної уваги висновок Конституційного Судом України викладений в ухвалі від 19.05.2009 року за № 27-у/09, що непоширення мінімального розміру пенсії за віком, встановленого в абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону № 1058, на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього Закону, дає підстави стверджувати про наявність прогалин у законодавчому регулюванні.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування № 1058 закріплено, що для окремих категорій громадян України можуть встановлюватися умови. Норми і порядок пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообовязкового державного пенсійного страхування.. Позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262-12, тому перерахунок йог пенсії можливо лише за наявності підстав для перерахунку пенсії, передбачених ст. 63 Закону № 2262-12. Посилання позивача на с. 98 Закону України „ Про пенсійне забезпечення є необгрунтованим, оскільки перерахунок пенсії має здійснюватись за нормами того закону, на підставі якого пенсія призначена, тому наполягає на відмові у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.08.1991 року.

Відповідно до положень ст. 49 зазначеного Закону, пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 зазначеного Закону, яка діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» № 107-VI від 28.12.2007 року, передбачає розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, віднесеним до 1 категорії інвалідам 1 групи 100 % мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 вищезазначеного Закону, яка діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» № 107-VI від 28.12.2007 року, передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів 1 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, було визнано не конституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими змінювалися розміри основної та додаткової пенсій, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з приписів ч.2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу основну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, передбачені ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.05.2008 р., оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність та не підлягає застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 р. мав діяти у відповідності з приписами діючих норм ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд не може погодитися з доводами відповідача про неможливість застосування положень передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в звязку з тим, що нарахування пенсії йому проводиться за іншим законом, оскільки відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не може бути підставою для реалізації конституційної гарантії та права на отримання пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

В звязку з чим суддя приходить до висновку, що позивач має право на отримання додаткової пенсії у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній інший законодавчий акт, що визначив би цей розмір чи встановив інший розмір.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме: за період з 01.04.2009 р. з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 6- 14, 71, 183-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області протиправною.

Зобовязати Головне управління пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру пенсії за віком, визначеному ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 01.04.2009 р. з урахуванням виплачених коштів.

Зобовязати Головне управління пенсійного фонду України в Сумській області виконати постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського адміністративного апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_2