Справа № 2-а-1043/10
Суддя: Соколова К. А.
Дата ухвалення: 2010-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.10 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Соколової К.А., за участю секретаря Щербак Л.Ч., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія Харківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби роти дорожньо-патрульної служби м. Маріуполь старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АН № 640617 від 21 липня 2010 року, -

встановив:

15.10.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора дорожньо-патрульної служби роти дорожньо-патрульної служби м. Маріуполь старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АН № 640617 від 21 липня 2010 року, посилаючись на те, що 08.10.2010 року з відділу ДВС Балаклійського РУЮ йому поштою надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 17.09.2010 року. Згідно постанови, винесеної 21.07.2010 року інспектором ДПС, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.. В постанові зазначено, що 21.07.2010 року близько 09.15 год. він керуючи автомобілем марки ВАЗ 2108 держ. номер 036-18ХК по вул. Червонофлотській в м. Маріуполь, проїхав перехрестя вулиць Червонофлотської та Бахчіванджи на заборонений жовтий сигнал світлофору. Позивач не згоден з даною постановою інспектора та просить суд її скасувати з наступних підстав: водії які при ввімкненні жовтого сигналу світлофору не можуть зупинити транспортний засіб на місці, перед світлофором, не вдаючись до екстреного гальмування, допускається рухатись далі при умовах забезпечення безпеки дорожнього руху. Тому позивач, щоб не створити аварійну ситуацію на дорозі, переконавшись у безпеці свого подальшого руху, проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофору, тим самим закінчив маневр, що не є порушенням ПДР України, а навпаки дозволено п. 16.8 ПДР України.

Позивач в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, але надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, але не повідомив про причини своєї неявки до суду.

Суд, врахувавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що згідно постанови серії АН № 640617 від 21.07.2010 року, винесеної інспектором дорожньо-патрульної служби роти дорожньо-патрульної служби м. Маріуполь старшого сержанта міліції ОСОБА_2, гр. ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425 грн.( а.с. 3).

При накладенні адміністративного стягнення відповідач у відповідності до ч. 2 ст.33 КУпАП повинен був врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Але відповідачем у оскаржуваної постанові не аргументовано з яких обставин від застосував до позивача суму штрафу в розмірі 425 грн., передбачену ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Доказів, на підставі яких зроблено висновок, про порушення позивачем п. 8.7.3 ѓ ПДР України з Постанови не вбачається.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідач не надав суду доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б спростовували заперечення позивача відсутні.

Виходячи з цього обвинувачення є неконкретним.

Як вбачається з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У звязку з тим, що відповідач не зявлявся у судове засідання, на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження по справі від 18.10.2010 року, про надання заперечень проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються, ні яким чином не відреагував, суд згідно ч.6 ст. 71 КАС України вирішує справу на основі наявних доказів.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість. Обов'язок по доведенню вини лежить на уповноважених на те посадових особах державних органів, якими пред'явлене відповідне обвинувачення.

Справа розглядається в межах пред'явленого обвинувачення, на підставі наданих доказів. Норма ст. 62 Конституції України, закріплююча принцип презумпції невинності, відносно тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, підлягає застосуванню до ОСОБА_3 та при вирішенні справи, як норма прямої дії, відповідно до ст. 8 Конституції України.

Суд приходить до висновку, що при винесенні відповідачем постанови серії АН № 640617 від 21.07.2010 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП взагалі не зазначені докази порушення позивачем п. 8.7.3 Правил Дорожнього Руху України.

Як вбачається з поштового конверту, де міститься печатка пошти про відправку поштової кореспонденції, постанова по справі про адміністративне правопорушення відправлена позивачу 07.10.2010 року з ДВС Балаклійського районного управління юстиції в Харківській області.

З урахуванням норм ч. 2 ст. 11 КАС України, у звязку з необхідністю повного захисту прав та інтересів позивача, на підставі ст. 289 КУпАП суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до суду для оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

При цьому суд також враховує, що відповідач порушив встановлений ст. 258 КУпАП триденний строк для направлення копії постанови та матеріалів фото-кінозйомки порушнику (постанова винесена 21.07.2010 року, та позивачу не направлялась), що явилося додатковою перешкодою позивачу своєчасно звернутися до суду з відповідним позовом.

При розгляді даної справи суд перевірив законність і обґрунтованість винесеної постанови і дійшов висновку, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не має, а тому його адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, судом встановлено відсутність події адміністративного правопорушення, що тягне за собою закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. ч. 2 ст. 33, ч.2 ст. 122, 222, 247, 251, 255, 285, 287-294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 9-12, 18, 71, 158-170 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби роти дорожньо-патрульної служби м. Маріуполь старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АН № 640617 від 21 липня 2010 року - задовольнити .

Постанову серії АН № 640617 від 21 липня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень - скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: