Справа № 2-а/0614/5635/11
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/0614/5635/11
І м е н е м У к р а ї н и
Малинський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Ярмоленка В.В., при секретарі Петренко М.В.,
розглянувши на відкритому судовому засіданні в м. Малині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Малинському райо­ні, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської місь­кої ради, територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міс­та Малина про визнання неправомірних дій щодо нарахування та виплати належних сум, -
В червні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначила, що є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, постійно про­живає в м. Малині Житомирської області віднесеному до зони радіоактивного забруднення, працює сторожем в територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Малина, а тому відповідно до ст.ст. 37,39,51 Закону України від 28.02.1991 року № 796 - XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобиль­ської катастрофи /далі Закон № 796 - XII/, має право на щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, доплату до заробіт­ної плати, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірах визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильсь­кої катастрофи».
Однак, всупереч згаданому Закону вказані виплати проводились без застосування кра­тності до встановленого розміру мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, /далі «Постанова № 836»/ то­му позивач вважає своє право порушеним та просила зобов'язати управління Пенсійного фон­ду України в Малинському районі перерахувати та виплатити додаткову пенсію за шкоду за­подіяну здоров'ю виходячи з розмірів 15 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.10.2010 по 31.03.2011 року; зобов'язати визнати неправомірними дії територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Малина нарахувати та виплатити доплату за роботу на території радіоекологічного контролю у розмірі мінімальної заробітної плати за пе­ріод з 01.10.2010 по 31.03.2011 року; зобов'язати управління праці та соціального захисту насе­лення виконавчого комітету Малинської міської ради нарахувати та виплатити грошову допо­могу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування, виходячи з розмірів даної до­помоги - ЗО % мінімальної заробітної плати за період з 01.10.2010 по 31.03.2011 року.
Б судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.
Представник УПСЗН ОСОБА_2 позов не визнала, просила відмовити в його задо­воленні за безпідставністю.
Управління ПФУ в Малинському районі, територіальний центр соціального обслугову­вання (надання соціальних послуг) міста Малина про час та місце розгляду справи повідомля­лись, представників не направили, заяв про неможливість слухання справи не надали.
Судом встановлено, що позивач має статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катаст­рофи 4 категорії. Спірні відносини реіулюються Законом України «Про статус і соціальний за­хист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та поширюються на позивача, яка проживає на території посиленого радіологічного контролю.
Частиною третьою статті 51 цього Закону визначено, що особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів міні­мальної пенсії за віком.
Відповідно до ст. 37 зазначеного Закону громадяни, які проживають на територіях ра­діоактивного забруднення, мають право на отримання щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсоб­ного господарства в розмірі 30% від мінімальної заробітної плати.
Виплати, встановлені ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснює Управління Пенсійного фо­нду України в Малинському районі, виплати, встановлені ст. 37 Закону - управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради.
Проте в спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксо­ваному розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати.
Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради та управління Пенсійного фонду України в Малинському районі є належними відповідачами по справі. В порушення вимог ст. 71 КАС України останні не довели належим- ми доказами факти відсутності фінансування та видатків Державного Бюджету України, що направляються управлінням Міністерства праці і соціального захисту населення для реалі­зації виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ст.ст. 37, 39, 51 Закону № 796 - XII. Згідно вказаної норми Закону обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місце­вого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повнова­жень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності за них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорно­бильської катастрофи».
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та зако­нів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно- правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосо­вує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рі­шень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над пі- дзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають са­ме статті Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вказана Постанова КМУ.
В силу ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи на день звернення позивача до суду встановлювався річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.
Порушення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністра­тивного позову.
Виходячи з цього судовому захисту підлягають позовні вимоги за період з 14.12.2010 ро­ку по 31.03.2011 року.
Згідно статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраж­дали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на територіях радіо-
активного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога в розмірі однієї мінімаль­ної заробітної плати. Відповідно до статті 63 зазначеного Закону фінансування витрат, пов'яза­них із його реалізацією, здійснюється за рахунок державного бюджету. Пред'являючи позов до роботодавця ОСОБА_1 не врахувала порядок установлення розміру нарахування та ви­плати доплат, передбачених ст. 39 Закону, оскільки є працюючим пенсіонером, а тому відпові­дачем за цією вимогою має бути управління праці та соціального захисту населення виконав­чого комітету Малинської міської ради.
Керуючись ст.ст. 37, 39, 51 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постра­ждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11, 94, 99, 100, 158-163, 167, 254 Кодексу адміні­стративного судочинства України, -
Позов задовольнити частково.
Визнати дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради щодо не нарахування та не виплати позивачу допомоги в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва неправомірними.
Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомоіу в зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорно­бильської катастрофи» за період з 14.12.2010 року по 31.03.2011 року.
Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Малинському районі щодо не на­рахування та виплати позивачу підвищення до пенсії в повному обсязі неправомірними.
Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Малинському районі здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В задоволенні позову за період з 01 жовтня 2010 року по 13 грудня 2010 року відмовити за пропуском звернення до суду.
В позові до територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) міста Малина відмовити за безпідставністю .
Від сплати судового збору сторони звільнені.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційно­го адміністративного суду через Малинський районний суд протягом десяти днів з дня отри­мання копії постанови.