Справа № 6793/09/1570
Суддя: Хлюстін Ю. М.
Дата ухвалення: 2010-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6793/09/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2010 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Хлюстіна Ю.М.

при секретарі судового засідання - Кравець Я.А.

за участю сторін:

від позивача представник - ОСОБА_1 (по довіреності)

від відповідача представник - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеською окружною адміністративного суду адміністративну справу за позовом Південної митниці до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про зупинення виконання постанови підрозділу примусовою виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 05.03.09 «Про відкриття виконавчого проводження», скасування постанови підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, стягнення з підрозділу примусовою виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області на користь Південної регіональної митниці судового збору у розмірі 3, 40 гри., -

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом звернулася Південна митниця до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про зупинення виконання постанови підрозділу примусовою виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 05.03.09 «Про відкриття виконавчого провадження», скасування постанови підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, стягнення з підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області на користь Південної регіональної митниці судового збору у розмірі 3, 40 гри., мотивуючи це тим. наказом Державної митної служби України від 29.01.08 № 61 «Про ліквідацію митних органів» з 01.05.08 ліквідовано Південну регіональну та Приморську митниці. Наказом Державної митної служби України від 29.01.08 № 64 «Про створений нових митниць і зміну зон діяльності деяких митниць» створено Південну митницю.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 відмову у митому оформленні з пільгами останній отримав від Південної регіональної митниці та маг певні суперечності з Південною регіональною митницею, проте Південна митниця є самостійною юридичною особою, яка була створена лише 01.05.08, що не є правонаступником будь-яких інших осіб.

Таким чином, спірних правовідносин у Південної митниці з позивачем не виникало. Південна митниця не є правонаступником Південної регіональної митниці, а позивач будь-яких вимог до Південної митниці не висував.

14.05.08 на адресу Південної митниці надійшла ухвала Одеського окружного адміністративного суду (суддя Федусик А.Г.) від 07.05.08 про відкриття провадження по справі № 2-а-6469/08 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Південної регіональної митниці, заступника начальника Південної регіональної митниці ОСОБА_3 про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії.

Слід зауважити, що у позові ОСОБА_2 просить суд визнати не чинним рішення заступника начальника Південної регіональної митниці ОСОБА_3 від 03.04.08 №19/28-04/3284 про відмову в наданні пільг при митному оформленні транспортного засобу та зобов'язати Південну регіональну митницю провести митне оформлення зазначеного автомобіля з наданням пільг згідно із ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України».

В судовому засіданні, яке відбулося 24.06.07, представником Південної митниці, яка не являється стороною по справі № 2-а-6469/08, було проінформовано суд про ліквідацію Південної регіональної митниці з 01.05.08 без правонаступництва.

Однак, як вбачається із оскаржуваних рішень окружного та апеляційного судів. Південну митницю було залучено а потім й зобов'язано провести митне оформлення замість ліквідованої Південної регіональної митниці.

В порушення зазначених вимог ст. 55 КАС України, судом було залучено до розгляду справи новостворену Південну митницю, незважаючи на те, що факт ліквідації Південної регіональної митниці (як вбачається із оскаржуваної постанови) судом визнається.

При винесенні оскаржуваної постанови судом не враховано, що: спірне рішення суб'єкта владних повноважень було винесено до моменту створення Південної митниці; позивач взагалі не звертався до Південної митниці із зазначеного питання; в адміністративному позові по справі № 2-а-6469/08 відсутні будь-які позовні вимоги до Південної митниці.

Оскільки відсутній сам факт звернення ОСОБА_2 до Південної митниці з будь-якими заявами стосовно вимог, викладених в адміністративному позові, будь-яких правовідносин між позивачем та митним органом не виникло, а значить відсутній і сам адміністративно-правовий спір в сфері реалізації владних повноважень.

Згідно із п. 4 статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує: чи належить задовольнити позовні вимоги або відмовити в їх задоволенні. Зміна позовних вимог не входить до компетенції суду. Відповідно до ст. 137 КАС України, право змінити позовні вимоги протягом всього часу судового розгляду на підставі письмової заяви належить позивачу; однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 таким правом не скористався. В зв'язку з цим постанова Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.08 № 2-а-6469/08 та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.01.08 № 22а-5818/08 оскаржені Південною митницею до Вищого адміністративного суду України.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких відповідач адміністративний позов не визнав в повному обсязі та просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи це тим, що 04.03.2009 до Підрозділу надійшов виконавчий документ разом із заявою ОСОБА_2 про примусове виконання наданого виконавчого документа. 05.03.2009 державним виконавцем Підрозділу, відповідно до вимог статей 3, 18, 20 ', 24, 76 Закону України «Про виконавче провадження», була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого документа.

Відповідно до статті 24 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ та відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Зазначений виконавчий документ повністю відповідає вимогам статті 19 Закону, тому відповідно до ч. 2 статті 24 цього Закону державний виконавець у 3 - денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

30.03.2009 року Підрозділом було отримано заяву стягувана про повне та фактичне виконання боржником вимог виконавчого документа, про що складено відповідний акт державного виконавця. Ураховуючи викладене, керуючись п. 8 ст. 37, ст. 38 Закону України державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 197/В-8 від 01.04.2009 року.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, а також дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову потрібно відмовити у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2008 року по справі № 2а-6449/2008 адміністративний позов ОСОБА_2 та визнано неправомірним рішення заступника начальника Південної регіональної митниці ОСОБА_4 про відмову у наданні ОСОБА_2 пільг при митному оформленні належного йому автомобіля марки «BMW-7451», кузов № WВАGL61040DM62736, 2003 року та припису про необхідність звернення до відділу митного оформлення автотранспорту регіональної митниці для вирішення питання про вивезення за межі митної території України зазначеного транспортного засобу, зобов'язано Південну митницю здійснити митне оформлення автомобіля марки «BMW-7451», кузов № WВАGL61040DM62736, 2003 року випуску, який належить ОСОБА_2. з наданням пільг, встановлених ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» від 13.09.2001 року № 2681-III.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2009 року апеляційні скарги Південної та Південного регіональної митниці залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2008 року - без змін, яка відповідно набрала законної сили 28 січня 2009 року, про що не заперечувала у судовому засіданні представник відповідача та також вказала, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2008 року набрала законної сили та Південна митниця приймала участь у розгляді справи № 2а-6449/2008 за адміністративним позовом ОСОБА_2 у якості відповідача.

Судом встановлено, що 04.03.2009 року до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області надійшов виконавчий документ разом із заявою ОСОБА_2 про примусове виконання наданого виконавчого документа.

05.03.2009 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, відповідно до вимог статей 3, 18, 20 , 24, 76 Закону України «Про виконавче провадження», була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчою Документа.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ та відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим законом, та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України та Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України.

Судом встановлено, що 04.03.2009 року до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області надійшов виконавчий документ, а саме виконавчий лист № 2-а-6469/08 виданий 03.03.2009 року Одеським окружним адміністративним судом про зобовязання Південної митниці здійснити митне оформлення автомобіля марки «BMW-7451», кузов № WВАGL61040DM62736, 2003 року випуску, який належить ОСОБА_2, з наданням пільг, встановлених ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» від 13.09.2001 року № 2681-III разом із заявою ОСОБА_2 про примусове виконання наданого виконавчого документа.

Також судом встановлено, що зазначений виконавчий документ повністю відповідав вимогам статті 19 зазначеного Закону, тому відповідно до ч. 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

Крім того судом встановлено, що 30.03.2009 року підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області було отримано заяву стягувана про повне та фактичне виконання боржником вимог виконавчого документа (аркуш справи 18), про що складено відповідний акт державного виконавця (аркуш справи 35)

У звязку з чим, на підставі п. 8 ст. 37, ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавецем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 197/В-8 від 01.04.2009 року (аркуш справи 36).

Суд вважає твердження представника позивача стосовно того, що дії відповідача по винесенню оскаржуваної постанови є неправомірними, а сама постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства та має бути скасована, безпідставними та такими, що не заслуговують уваги, оскільки як вбачається з позовної заяви позивач фактично оскаржує постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2008 року по справі № 2-а-6469/08 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2008 року та зазначає у позові процесуальні та матеріальні норми, які на його думку, були порушенні при винесенні рішення Одеським окружним адміністративним судом від 24.06.2008 року по справі № 2-а-6469/08 та при винесенні ухвали Одеським апеляційним адміністративним судом від 23.01.2008 року.

Відповідно до частини 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень - підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області прийняв оскаржувану постанову від 05.03.09 року «Про відкриття виконавчого провадження» на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у звязку з чим, вимоги позивача щодо стягнення з підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області на користь Південної регіональної митниці судового збору у розмірі 3,40 грн. також не підлягають задоволенню, тим паче, що позивачем по справі є Південна митниця, судовий збір було сплачено Південною митницею, що підтверджується копією платіжного доручення № 337 від 20.03.2009 року (аркуш справи 7), проте позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3,40 грн. на користь Південної регіональної митниці.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач - підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, заперечуючи проти позову, довів суду правомірність винесення оскаржуваної позивачем постанови від 05.03.2009 року «Про відкриття виконавчого провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Південної митниці необґрунтовані та не відповідають вимогам чинного законодавства, у звязку з чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2,4,6, 71-72, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Південної митниці до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області - відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десяти денний строк з дня складання постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя:

В задоволенні відмовити у повному обсязі

15 січня 2010 року