Справа № 2-а-2063/11
Суддя: Алтунін О. В.
Дата ухвалення: 2011-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2063/1
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2011 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Алтунін О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження в смт.Ювілейне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист прав громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

в с т а н о в и в:

26 квітня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що він є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (ІІ група інвалідності), тому користується всіма правами та пільгами, передбаченими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Разом з цим, розмір призначеної йому відповідачем основної та додаткової пенсій значно нижчій, ніж передбачено статтями 50 та 54 вказаного Закону, а тому він вимушений звернутись до суду. Просив визнати неправомірними такі дії відповідача та зобовязати його провести перерахунок та виплату основної пенсії згідно вимог ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75% від мінімальної пенсії за віком, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 12.12.2003 року, а також проводити такі виплати в майбутньому на час дії Закону №796-XII.

Ухвалою суду було відкрито скорочене провадження у даній справі в межах строку звернення до адміністративного суду, в іншій частині позов залишено без розгляду.

В письмових запереченнях відповідач не оспорював статусу позивача, проте зазначив, що порядок обчислення пенсії в даному випадку визначено постановами Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян та №654 від 16.07.2008 року Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян.

З'ясувавши зміст позовних вимог та заперечень на позов, дослідивши матеріали справи, вважаю, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом II групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв?язку з чим перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області та отримує основну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(далі Закон № 796-XII).

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 49 Закону № 796-XII передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 1 статті 67 Закону № 796-XII було встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій (передбачених цим Законом) підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону № 796-XII особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам II групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523. Ця постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсії відповідають положенням статей 50, 54 Закону України № 796-XII.

Разом з цим, пунктом 2 Постанови КМ України №1 від 3 січня 2002 року Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, всупереч положень статей 50, 54 Закону України № 796-XII, встановлені розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсії, які не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Так, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконним актами, при вирішенні даного спору слід виходити з того, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону України №796-XII підлягає застосуванню розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Частиною 3 ст. 46 Конституції України встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Іншими словами, пенсії та інші види соціальних виплат що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

Статтею 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" визначено, що прожитковий мінімум застосовується зокрема для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; формування Державного бюджету України та місцевих бюджетів.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Статтею 28 вказаного Закону України також передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

При цьому, в частині 2 статті 5 Закону № 1058-IV встановлено, що виключно цим Законом визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Враховуючи, що нормами цього Закону встановлений розмір мінімальної пенсії за віком, а дія інших нормативно-правових актів може застосовуватись лише в частині, що не суперечить цьому Закону, суд приходить до висновку, що такий розмір не може визначатись будь-яким іншим нормативно-правовим актом.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванняне є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону №1058-IV встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Щодо застосування Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області положень вищевказаних постанов Кабінету Міністрів України, то з огляду на наведене вище правове обґрунтування такі дії відповідача не відповідають нормам статей 50, 54 Закону України № 796-XII та значно звужують обсяг прав позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із позивачем щодо порушення його права на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно статті 50 Закону № 796-XII у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та основної пенсії, відповідно до статті 54 цього ж Закону у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч. 2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін.

Вважаю, що оскільки виплата пенсії позивачу носить постійний характер, то визначення будь-якого кінцевого терміну або строку її нарахування (перерахування) обмежувало б право позивача на отримання пенсії, яка повинна виплачуватись постійно протягом невизначеного часу.

За вищенаведених обставин, приходжу до висновку про зобовязання відповідача забезпечити виплату пенсії, починаючи з 27.10.2010 року, тобто в межах строку звернення до адміністративного суду, та без обмеження конкретною датою, що забезпечить повний захист прав позивача. Виходячи з цього, виплата такої пенсії повинна здійснюватися до внесення на законодавчому рівні змін до статей 50, 54 Закону України № 796-XII або зміни обставин, що зумовили виплату вказаного підвищення позивачу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.3, 8, 19, 22, 46, 51 Конституції України, ст.ст.49, 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст.ст.2, 8, 9, 11, 69-71, 94, 160-165, 167, 183-2, 256 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист прав громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофизадовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної основної та додаткової пенсій в розмірі, меншому ніж встановлено статтями 50 та 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період з 27 жовтня 2010 року.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та забезпечити виплату ОСОБА_1, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, згідно вимог статей 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров?ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з норм частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванняі законодавчо визначеного на час виплати розміру мінімальної пенсії за віком, за період з 27 жовтня 2010 року та в подальшому, з урахуванням проведених виплат за цей період.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі апеляційної скарги з одночасним направленням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В.Алтунін