Справа № 377/911/15-а
Суддя: Орел А. С.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
іменем України

Справа №377/911/15-а
Провадження №2-а/377/61/15
08 вересня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О., з участю:
представника відповідача Скрипової Ю.О.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії щодо зарахування періоду роботи до страхового стажу, перерахунок пенсії та виплату заборгованості, -
19 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ в м. Славутичі з вимогами про визнання протиправним рішення про відмову у зарахуванні періоду роботи з 2 березня 1966 року по 16 листопада 1968 року до страхового стажу при призначенні пенсії та зобов`язання зарахувати його до страхового стажу, провести перерахунок пенсії з його урахуванням та виплатити заборгованість по недонарахованій сумі за минулий час.
В обґрунтування позову посилався на те, що з 31 грудня 2003 року йому було призначено пенсію за віком, однак для розрахунку стажу не враховано вказаний період роботи, оскільки запис про звільнення не був скріплений печаткою установи, а на його звернення відповідач надіслав лист, яким відмовив у зарахуванні цього періоду до страхового стажу та перерахунку пенсії, що він вважає неправомірним.
Ухвалою від 20 серпня 2015 року відкрито скорочене провадження у адміністративній справі.
31 серпня 2015 року відповідачем подані до суду заперечення на позовну заяву, де він з посиланням на вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затверджених постановою ДКРМ СРСР з питань праці і заробітної плати, яка передбачає наявність печатки на записі про звільнення у трудовій книжці, вважає свою відмову правомірною і просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Ухвалою від 1 вересня 2015 року справу призначено до розгляду на загальних підставах.
У судовому засіданні позивач просив про задоволення позову з посиланням на вказані у позовній заяві обставини. Суду пояснив, що спірне питання виникло ще у 2003 році, коли він звернувся за призначенням пенсії. Після цього він звертався до двох архівних установ міністерства оборони Російської федерації, звідки підтверджуючих документів не отримав. Вважає, що оскільки крім цього запису, є ще два наступних за ним записи про роботу у тій же установі та її печатка, то відмова відповідача у зарахуванні спірного періоду до його трудового стажу є неправомірною.
Представник відповідача позов не визнала і просила відмовити у його задоволенні з посиланням на ті обставини, які наведені у письмових запереченнях.
З наявних матеріалів справи та оглянутої пенсійної справи ОСОБА_1 № 106312 суд встановив наступне.
Згідно протоколу 1415 від 28.03.2004 р. управлінням Пенсійного фонду України в м. Славутичі з 31.12.2003 р. призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком (а.с.15).
При цьому до розрахунку стажу період його роботи з 2 березня 1966 року по 16 листопада 1968 року у 1168 конторі матеріально-технічного забезпечення згідно запису у трудовій книжці ОСОБА_1 зараховано не було (а.с.14).
Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , зроблених та підписаних посадовими особами установи 1168 контора матеріально-технічного забезпечення, він працював на різних посадах з 02.03.1966 р. по 16.11.1968 р. та з 23.11.1970 р. по 29.06.1979 р.. Був звільнений за власним бажанням і цей запис про звільнення скріплений печаткою. Запис про звільнення 16.11.1968 р. печаткою не скріплений. Згідно запису цієї ж установи ОСОБА_1 з 22.11.1968 р. по 01.11.1970 р. служив в радянській армії (а.с.9-10, 11).
Згідно копії листа Центрального архіву міністерства оборони Російської федерації м. Подольськ від 17.12.2010 р. на запит військкомату повідомлено, що документів 1168 контори матеріально-технічного забезпечення Бакинського округу ППО на зберіганні в центральному архіві немає. Рекомендовано звернутися до архіву штабу Північно-Кавказького військового округу в м. Ростові-на-Дону (а.с.17).
Згідно довідки філії Центрального архіву МО РФ в м. Пугачові від 03.10.2011 р. документи 1168 контори матеріально-технічного забезпечення МО СРСР на зберігання не надходили. Рекомендовано звернутися до Центрального архіву МО РФ в м. Подольськ (а.с.16).
Листом від 20.07.2015 р. УПФУ в м. Славутичі на звернення ОСОБА_1 від 08.07.2015 р. повідомило, що період з 02.03.1966 р. по 16.11.1968 р. до його страхового стажу не зараховані, оскільки через відсутність печатки на записі про звільнення запис про роботу не відповідає Порядку ведення трудових книжок працівників. Відсутній трудовий стаж може бути зарахований на підставі довідок, виписок з наказів, особових рахунків і відомостей на видачу зарплати, інших документів відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній (а.с.18).
ОСОБА_1 оскаржив цю відмову, звернувшись 19.08.2015 р. до адміністративного суду з цим позовом (а.с.1-5).
Вирішуючи публічно-правовий спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну сину. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язати діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках,
коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3).
З аналізу змісту цього нормативно-правового акта випливає, що відсутність печатки підприємства, установи, організації на записі про звільнення з роботи, наявність якої була передбачена п. 21 розділу III Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затверджених постановою ДКРМ СРСР з питань праці і заробітної плати від 9 липня 1958 року № 620, що була чинною на час внесення спірного запису, не є підставою для підтвердження спірного трудового стажу відповідно до Порядку, який застосовується лише у випадках відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, а також у випадках неправильності чи неточності наявних записів у трудовій книжці.
Як встановлено судом, у ОСОБА_1 є трудова книжка із записом про період роботи з 02.03.1966 р. по 16.11.1968 р. в установі 1168 контора матеріально-технічного забезпечення з підписом її начальника та із зазначенням номерів та дат відповідних наказів, у якому немає неправильностей чи неточностей, а відсутня лише печатка установи на записі про звільнення позивача з установи, яка проставлена після запису про друге звільнення позивача з роботи в цій же установі.
Спірний запис про звільнення в установленому порядку недійсним не визнаний, а відсутність печатки установи сама по собі не є підставою його недійсності.
Тому відмова відповідача у зарахуванні позивачеві спірного стажу роботи на підставі запису у трудовій книжці є неправомірною і обмежує право позивача на пенсію, що є підставою для задоволення адміністративного позову у відповідній частині.
В частині вимоги про проведення перерахунку призначеної пенсії з моменту її призначення 31 грудня 2003 року адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Як пояснив позивач в судовому засіданні, спірне питання щодо його стажу роботи за період з 02.03.1966 р. по 16.11.1968 р. виникло при призначенні пенсії у 2003 році, тобто вже тоді він повинен був дізнатися і дізнався про порушення його права на зарахування вказаного періоду до стажу роботи при призначенні пенсії.
Однак до адміністративного суду з цим позовом до відповідача позивач звернувся лише 19 серпня 2015 року і підстав для визнання поважними причини пропуску зазначеного строку у суду немає.
Виходячи з цього, суд вважає правильним захистити порушене право позивача на перерахунок пенсії з урахування спірного періоду роботи в межах передбаченого законом шестимісячного строку перед днем звернення до суду.
Згідно правил ст. 94 КАС України та беручи до уваги, що відповідач згідно Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній з 01.09.2015 р., не звільняється від сплати судового збору, судові витрати позивача по оплаті судового збору на суму 73 грн. 8 коп. необхідно стягнути на його користь з відповідача.
Керуючись ст. 6, 8, 9, 17-21, 158-163 КАС України, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати неправомірним рішення управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу для обчислення пенсії періоду роботи з 2 березня 1966 року по 16 листопада 1968 року у військовій частині 1168 контора матеріально-технічного забезпечення м. Баку Азербайджанської РСР.
Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу для обчислення пенсії період роботи з 2 березня 1966 року по 16 листопада 1968 року у військовій частині НОМЕР_1 контора матеріально-технічного забезпечення м. Баку Азербайджанської РСР.
Провести з 19 лютого 2015 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням страхового стажу за період роботи з 2 березня 1966 року по 16 листопада 1968 року у військовій частині 1168 контора матеріально-технічного забезпечення м. Баку Азербайджанської РСР та виплатити заборгованість за період перерахунку.
У іншій частині адміністративний позов залишити без задоволення.
Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору на суму 73 грн. 8 коп..
Постанова може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня одержання копії постанови у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Постанова у повному обсязі складена 14 вересня 2015 року.

Суддя А. С. Орел