Справа № 803/1225/13-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/1225/13-а

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Сеника Р.П., Попка Я.С.

за участі секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: не з’явився

відповідача по справі: представника Ярошика Т.В.

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ТзОВ «Ковельський ЖБК» перебуває в ліквідаційній процедурі зі всіма наслідками, що передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому визначення податкових зобов’язань щодо товариства з моменту прийняття рішення про відкриття ліквідаційної процедури є протиправним. Тим більше, як зазначає позивач, на час проведення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки товариства, по причині вилучення податкової, бухгалтерської та іншої документації слідчим відділом податкової міліції ДПА у Волинській області, не мало змоги надати Ковельській ОДПІ всіх документів, що підтверджують дані податкових декларацій, про що було належним чином повідомлено відповідача.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 09 липня 2013 року в справі №803/1225/13а адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Ковельською об’єднаною державною податковою інспекцією подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09 липня 2013 року в справі №803/1225/13а та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вважає, що на письмовий запит відповідача про надання затребуваних документів господарської діяльності товариства, останнє такі не надало, а тому відповідачем на підставі поданої податкової звітності визначено суми ПДВ з вартості товарів та необоротних активів, що не були використані товариством в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності на момент анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Ковельською об’єднаною державною податковою інспекцією проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «Ковельський ЖБК» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за грудень 2012 року в частині визначення суми ПДВ з вартості товарів та необоротних активів, що не були використані товариством в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності на момент анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Ковельською ОДПІ складено акт від 29.03.2013 року №332/22-33502868, яким встановлено, що в порушення вимог п.184.7 ст.184 ПК України позивачем за грудень 2012 року не визначено податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 1 009 090,00 грн. по товарах та необоротних активах, невикористаних в господарській діяльності товариства.

Рішенням Ковельської ОДПІ від 21.12.2012 року №7 на підставі п.п. «г» п.184.1 ст.184 ПК України анульовано реєстрацію ТзОВ «Ковельський ЖБК» як платника податку на додану вартість. Повідомлення про скасування свідоцтва платника податку на додану вартість було направлено 24.12.2012 року на адресу арбітражного керуючого Колісника А.О. та отримано ним особисто 28.12.2012 року.

На запит Ковельської ОДПІ від 07.02.2013 року №209/22-12 щодо надання для перевірки всіх документів за період з 01.01.2010 року по 31.01.2013 року, що підтверджують дані податкових декларацій, зокрема, фінансову, статистичну та іншу звітність, реєстрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинних та інших документів, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням та сплатою податків і зборів, виконанням вимог іншого законодавства, позивачем надано не було.

Неможливість надання позивачем податковому органу на момент перевірки документів фінансового, податкового та бухгалтерського обліку у зв'язку з їх вилученням слідчим відділом податкової міліції ДПА у Волинській області та приєднанням до матеріалів кримінальної справи, порушеної відносно директора ТзОВ «Ковельський ЖБК», підтверджується повідомленнями СВ ДПС у Волинській області від 20.04.2012 року за №1417/10-09-010, від 27.03.2013 року №1320/10/09-11. На підставі даних декларацій з податку на прибуток ТзОВ «Ковельський ЖБК» податковим органом визначено залишкову вартість основних фондів станом на 01.12.2012 року та вартість запасів, не використаних в господарській діяльності товариства.

За змістом пункту 44.6 статті 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності; якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Стосовно обставин неподання позивачем під час перевірки податковому органу документів, на підставі яких формувались показники податкової звітності, суд апеляційної інстанції зауважує, що приписи п. 44.6 ст. 44 ПК України мають застосовуватись у кореспонденції з положеннями п. 85.9 ст. 85 цього Кодексу.

Відповідно до п. 85.9 ст. 85 Кодексу у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі, якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Таким чином, податковим органом не дотримано приписів п. 44.6 ст. 44 ПК України у кореспонденції з положеннями п. 85.9 ст. 85 цього Кодексу.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що в провадженні господарського суду Волинської області знаходиться справа №7/61-Б про банкрутство ТзОВ «Ковельський ЖБК». Постановою господарського суду від 16.03.2012 року товариство визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Вимоги Ковельської ОДПІ затверджено судом в сумі 278 339,61 грн. - з черговістю задоволення вимог третя черга та 33 54,91 грн. - з черговістю задоволення шоста черга. Таким чином, Ковельська ОДПІ є конкурсним кредитором банкрута, а також членом комітету кредиторів.

Відповідно до приписів статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року №2343-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

- господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо;

- строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав;

- у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

- припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

- відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

- продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом;

- скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

- вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі;

- виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та, розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що оскільки грошове зобов'язання, визначене податковим органом 16.04.2013 року вже після винесення Господарським судом Волинської області постанови про визнання ТзОВ «Ковельський ЖБК» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, то податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню в повному обсязі.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, апеляційні вимоги є неаргументованими, а тому не підлягають до задоволення.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ковельської об’єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09 липня 2013 року в справі №803/1225/13а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України – з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.П. Сеник

Я.С. Попко

Повний текст виготовлено 08.09.2015 року