Справа № 22-а-3078/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-3078/11 Головуючий у І інстанції Петришин Н.П.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 63 05.04.2011
УХВАЛА

Іменем України

05 квітня 2011 року колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Суханової Є.М. суддів: Данилова О.М., Мельника Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Броварах на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м.Броварах, про визнання дій незаконними, стягнення недорахованих сум пенсії та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2008 року ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду

України у Київській області, Головного Управління праці та соціального захисту

населення Київської обласної державної адміністрації, Київського обласного

центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та Управління праці та

соціального захисту населення м.Бровари про визнання дій неправомірними,

зобовязання провести перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії та

стягнення сум за заподіяння моральної шкоди.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2009

року адміністративну справу за вищевказаним позовом ОСОБА_2 передали

до Броварського міськрайонного суду Київської області.

16 листопада 2009 року позивач ОСОБА_2 уточнив свої позовні вимоги

ч_ та просив визнати протиправною бездіяльність управління пенсійного фонду

України у м.Броварах Київської області щодо перерахунку та виплати щомісячної

додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст..50 Закону

України«Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та

зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах здійснити ОСОБА_2

А.І. перерахунок та виплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду, відповідно до СТ..50

Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

! Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком

починаючи з 01 січня 2008 року за виключенням сум фактично проведеної оплати.

Постановою броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах Київської області провести перерахунок розміру додаткової пенсії ОСОБА_2, як особі віднесеної до 1 категорії, інваліду II групи виходячи з того, що розмір додаткової пенсії повинен становити 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої на момент виплати, зобовязано відповідача здійснити позивачу виплату пенсії у зазначеному розмірі з 22 травня 2008 року по ЗО листопада 2009 року згідно вимог ст..ст. 50 та ч.З ст.67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ст..87 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну Г скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суд дів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

і~' Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом II групи. Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м.Броварах та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Із заявою про перерахунок йому розміру пенсії звернувся до відповідача на початку травня 2009 року.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за р~ шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну 5 пенсію.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі інвалідам другої групи -75 % мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Е Закону виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ч. З ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, є визначений відповідно до ст.

І ''"54 цього Закону , а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,

і особам , віднесеним до 1,2,3,4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям І за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії Ж встановлюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Щ: « .

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем виплачувалась пенсія відповідно до вимог постанови КМ України № 1 від 03.01.2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету".

Позивач оспорюючи дії відповідача вважав, що він отримувала додаткову пенсію значно нищу, ніж це передбачено ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у звязку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами и--- України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 1 від 03.01.2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" , суперечить вимогам ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок ^ Чорнобильської катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Тобто, КМ України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10 - рп визнано неконституційними деякі положення Законів України "Про державний

бюджет на 2008 рік", зокрема п. 28 розділу 2 зазначеного Закону, яким було внесено на 2008 рік зміни до ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині визначення розміру пенсії та додаткової пенсії по другій групі інвалідності повязаної з впливом аварії на ЧАЕС.

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого І державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п. 19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (сг.З), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 сг. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок розміру додаткової пенсії як інвалід другої групи, захворювання якого повязане з впливом аварії на ЧАЕС починаючи з 22 травня 2008 року по 30 листопада 2008.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

За таких підстав апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Київської області на постанову Володарського районного суду Київської області від 06 січня 2009 року підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Броварах Київської

області відхилити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня

2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст. 254 КАС

України, та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого

адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді