Справа № 2а/0370/307/11
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 року Справа № 2а/0370/307/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцькавтодор-Транс» до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луцькавтодор-Транс» (далі позивач, ТзОВ «Луцькавтодор-Транс») звернулось з позовом до Луцької обєднаної державної податкової інспекції (далі відповідач, Луцька ОДПІ), в якому просить суд визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 29.09.2010 року №/0, від 29.10.2010 року №/1, від 24.11.2010 року №/2 про визначення податкового зобовязання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на додану вартість в загальній сумі 88855,30 грн., від 31.01.2011 року №/0 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2467728,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 616932,00 грн., від 31.01.2011 року №/0 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1960,00 грн., від 31.01.2011 року №/0 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 97752,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 24438,00 грн., від 31.01.2011 року №/0 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 411045,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог товариство посилається на хибність висновків, викладених у актах перевірки від 16.09.2010 року №6080/23-3/31011672 та від 19.01.2011 року №201/23-2/31011672, вважає, що товариством правомірно віднесено до складу валових витрат та до податкового кредиту суми коштів, сплачених внаслідок придбання олії соняшникової нерафінованої у ПП «Агро Полюс».

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, наведені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач у письмових запереченнях на адміністративний позов вимог товариства не визнав, посилаючись на правомірність висновків податкового органу, зроблених при проведенні перевірок, вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідно до вимог чинного законодавства, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав наведені у запереченнях доводи та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову ТзОВ «Луцькавтодор-Транс».

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю, враховуючи наступне.

За результатами позапланової виїзної перевірки ТзОВ «Луцькавтодор-Транс» у зв'язку з поданням декларації з від'ємним значенням ПДВ, яке становить більше 100 тис.грн. за квітень, травень, червень 2010 року, та залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту травня, червня, липня 2010 року, Луцькою ОДПІ складено акт від 16.09.2010 року №6080/23-3/31011672.

Вказаним актом встановлено порушення товариством ч.1, 5 ст.203, п.1, 2 ст.215, п.1 ст.216, ст.228 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», у зв'язку з чим ТзОВ «Луцькавтодор-Транс» завищено податковий кредит на суму 209600,00 грн. по декларації з ПДВ за квітень 2010 року та суму від'ємного значення по декларації з ПДВ за квітень 2010 року в розмірі 209600,00 грн. Відповідно завищено суму залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду з ПДВ за травень 2010 року на загальну суму 209600,00 грн. В результаті в порушення п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» товариством занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету у травні 2010 року на суму 1927,00 грн., в червні 2010 року на суму 66275,00 грн.

На підставі акту перевірки та з врахуванням процедури адміністративного оскарження Луцькою ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення від 29.09.2010 року №/0, від 29.10.2010 року №/1, від 24.11.2010 року №/2 про визначення податкового зобовязання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на додану вартість в загальній сумі 88855,30 грн., в т.ч.: 68202,00 грн. основного платежу та 20653,30 грн. штрафних санкцій.

Крім того, за результатами планової виїзної перевірки ТзОВ «Луцькавтодор-Транс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року по 30.09.2010 року Луцькою ОДПІ складено акт від 19.01.2011 року №201/23-2/31011672.

Даним актом встановлено порушення товариством, зокрема, ч.1 ст.203, ст.ст.215, 228, 662, 655, 628, 638, 664 ЦК України, п.1.31 ст.1, п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст. 5, п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у результаті чого донараховано податок на прибуток за 4 квартал 2009 року в сумі 1568,00 грн. та зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування всього в сумі 2467728,00 грн., в т.ч.: за 4 квартал 2009 року 1419728,00 грн., за 1 півріччя 2010 року 1048000,00 грн., а також ч.1 ст.203, ст.ст.215, 228, 662, 655, 628, 638, 664 ЦК України, п.1.4 ст.1, п.п.7.2.6 п.7.2, п.п.7.4.1 п.7.4, п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», у зв'язку з чим донараховано податок на додану вартість на загальну суму 328836,00 грн., в т.ч.: за жовтень 2009 року 187448,00 грн., за липень 2010 року 141398,00 грн., та зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування за жовтень 2009 року в сумі 97752,00 грн.

На підставі акту планової перевірки Луцькою ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення від 31.01.2011 року №/0 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2467728,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 616932,00 грн., від 31.01.2011 року №/0 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1960,00 грн., в т.ч.: 1568,00 грн. за основним платежем та 392,00 за штрафними санкціями, від 31.01.2011 року №/0 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 97752,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 24438,00 грн., від 31.01.2011 року №/0 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 411045,00 грн., в т.ч.: 328836,00 грн. основного платежу та 82209,00 грн. штрафних санкцій.

У актах перевірки відповідач зазначає, що ТзОВ «Луцькавтодор-Транс» неправомірно включено до валових витрат та до податкового кредиту суми коштів, сплачених по операціях з придбання товарів у ПП «Агро Полюс», матеріали перевірки якого свідчать про порушення даним підприємством своїх податкових зобов'язань, приписів господарського та цивільного законодавства. Зокрема, вказується, що ПП «Агро Полюс» здійснює оптову торгівлю олією соняшниковою, однак власні складські приміщення для зберігання олії у підприємства відсутні, як і відсутні виробничі потужності (в т.ч. автотранспортні засоби). Кількість працюючих на підприємстві 2 особи. Основним постачальником даного підприємства є ТзОВ «Шторм», діяльність якого має ознаки фіктивності. Луцька ОДПІ вважає, що угоди, укладені ПП «Агро Полюс» із зазначеним контрагентом, мають протиправний характер та є нікчемними. Відтак подальша реалізація вказаним підприємством олії соняшникової ТзОВ «Луцькавтодор-Транс» також має протиправний характер, а вчинені правочини є нікчемними.

Судом встановлено, що згідно договорів №30/10-3 від 30.10.2009 року та №24/03-2 від 24.03.2010 року ТзОВ «Луцькавтодор-Транс» придбало у ПП «Агро Полюс» товар олію соняшникову нерафіновану на суму відповідно 1711200,00 грн та 1257600,00 грн. (т.1, а.с.138-140, 164). Факт придбання товару та розрахунку за нього підтверджується податковими та видатковими накладними (т.1, а.с.142-143, 166-167), актом звіряння розрахунків (т.2, а.с.2).

Згідно умов вищевказаних договорів товар постачається на умовах поставки: EXW-ТзОВ «Херсонес» м.Херсон. Товар приймає вантажоотримувач ПП «Торговий дім «Люксойлгрупп». Актами прийомки товарів по якості та кількості від 30.10.2009 року та від 14.04.2010 року (т.1, а.с.141, 165) підтверджується факт отримання вантажоотримувачем ПП «Торговий дім «Люксойлгрупп» олії соняшникової нерафінованої.

Згідно договорів комісії №30/10-3К від 30.10.2009 року та №24/03-2К від 24.03.2010 року, укладених між ТзОВ «Луцькавтодор-Транс» (комітент) та ПП «Торговий дім «Люксойлгрупп» (комісіонер), останній зобов'язувався від свого імені та за рахунок комітента здійснити одну чи декілька зовнішньоекономічних угод по реалізації олії соняшникової нерафінованої (т.1, а.с.144-146, 169-171).

На виконання вказаних договорів ПП «Торговий дім «Люксойлгрупп» екпортувало олію соняшникову нерафіновану згідно контрактів, укладених із компанією «W.J.Grain Trade A.G.» (Швейцарія) від 30.11.2009 року №К114/2049-09 та від 25.03.2010 року №AG114/102-10, що в свою чергу підтверджується вантажно-митними деклараціями, інвойсами, сертифікатами якості товару (т.1, а.с.147-156, 172-180).

Згідно п.1.31 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» продаж товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію, незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Підпунктами 5.1, 5.2.1 п.5.2 статті 5 зазначеного Закону передбачено, що валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відтак, лише повна відсутність будь-яких розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, на суми витрат є підставою для не включення таких сум до складу валових витрат.

Відповідно до п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем правомірно віднесено до складу валових витрат у 4 кварталі 2009 року та 1 півріччі 2010 року 2467728,00 грн., в т.ч.: за 4 квартал 2009 року 1419728,00 грн., за 1 півріччя 2010 року 1048000,00 грн., сплачених при придбанні товару у ПП «Агро Полюс».

Згідно п.1.4 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість» поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Підпунктом 7.2.6 п.7.2 та підпунктом 7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату і місце складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і

- правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно вищезазначених вимог договори, укладені позивачем з ПП «Агро Полюс», та документи на їх виконання повністю відповідають вимогам законодавства, оскільки містять усі вищевказані реквізити.

З урахуванням вищезазначених положень чинного законодавства суд вважає, що позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту 494800,00 грн., в т.ч.: за жовтень 2009 року 285200,00 грн., за квітень 2010 року 209600,00 грн., податку на додану вартість, сплачених в ціні товару, придбаного у ПП «Агро Полюс».

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про нікчемність угод укладених ТзОВ «Луцькавтодор-Транс» із ПП «Агро Полюс» з тих підстав, що останнє придбало реалізований позивачу товар у ТзОВ «Шторм», діяльність якого мало ознаки фіктивності, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Агро Полюс» на запит позивача надало копії видаткових та податкових накладних, які свідчать про наявність інших постачальників олії сонішникової нерафінованої вказаному контрагенту позивача. Вказана обставина підтверджується також актом позапланової документальної виїзної перевірки ПП «Агро Полюс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 року по 20.12.2010 року, у якому податковий орган, крім того, не встановив порушень вимог чинного законодавства, зокрема, по господарських операціях із ТзОВ «Луцькавтодор-Транс».

Безпідставними є твердження податкового органу щодо відсутності транспортування товару, оскільки відповідно до договорів №1-ХР від 01.07.2009 року та №3-ХР від 04.01.2010 року, укладених між ПП «Агро Полюс» та ТзОВ «Херсонес», останнє виконувало на замовлення ПП «Агро Полюс» комплекс організаційно-управлінських та інших робіт, які полягають в прийманні, лабораторному дослідженні, зберіганні олії соняшникової нерафінованої в ємкостях терміналу ТзОВ «Херсонес». Вказана обставина також спростовує висновки податкового органу щодо відсутності у ПП «Агро Полюс» складських приміщень та виробничих потужностей та, як наслідок, неможливості здійснення оптової торгівлі олією соняшноковою нерафінованою.

Згідно з частиною другою ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Частиною першою ст.216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Разом з тим, відповідно до ст.207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може буги, на вимогу однієї із сторін або відповідного органу державної влади, визнано судом недійсним повністю або в частині.

Необхідними умовами для визнання зобов'язання недійсним відповідно до ч.1 ст.207 Господарського кодексу України є, зокрема, його вчинення з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків.

Наявність умислу у сторін (сторони) угоди означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність вчинення зобов'язання і суперечність його мети інтересам держави та суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Матеріали справи свідчать про те, що правочини, укладені між позивачем та ПП «Агро Полюс» виконані обома сторонами. Претензій щодо змісту та оформлення первинних документів, на підставі яких позивачем було придбано товар, в акті перевірки не зауважено.

Перевіряючими під час перевірки не доведено, що господарські зобов'язання між позивачем та ПП «Агро Полюс» вчинені саме з метою, заздалегідь суперечною інтересам держави та суспільства, та не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що встановлені під час розгляду справи обставини, які підтверджені належними доказами, спростовують висновки Луцької ОДПІ, констатовані в актах перевірки від 16.09.2010 року №6080/23-3/31011672 та від 19.01.2011 року №201/23-2/31011672, а тому податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі зазначених актів перевірки, підлягають скасуванню як протиправні.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», Закону України «Про податок на додану вартість», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Луцької обєднаної державної податкової інспекції від 29 вересня 2010 року №/0, від 29 жовтня 2010 року №/1, від 24 листопада 2010 року №/2, від 31 січня 2011 року №/0, від 31 січня 2011 року №/0, від 31 січня 2011 року №/0 та від 31 січня 2011 року №/0.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 04 березня 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_3Плахтій