Справа № 815/2859/15
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2859/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участю секретаря Музики І.О.,

за участю представника позивача Соколова М.С. (згідно довіреності),

представника відповідача Бєлоусова С.А. (згідно довіреності),

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донпродсервіс» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ТОВ «Донпродсервіс», за результатом якого позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № від 28.04.2015 року та № від 28.04.2015 року.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «Донпродсервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

За результатом проведеної перевірки, податковим органом було встановлено порушення товариством вимог податкового законодавства, про що був складений акт перевірки № 809/22-01/33072737 від 20.03.2015 року.

На підставі акту перевірки, відповідачем були прийняті податкові повідомлення- рішення: № від 28.04.2015 року про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 531 000, 00 грн. - за основним платежем, 265 500, 00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями та № від 28.04.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 510, 00 грн.

Позивач зазначає, що перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, податковим органом встановлено його заниження, на суму 531 000 грн., що обґрунтовано порушенням товариством вимог п. 138.2, п. 138.4, ст. 138, п.п. 139.1.9, п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, а саме за даними перевірки підприємством завищені витрати що формують собівартість реалізованих товарів на 2 900 000 грн., внаслідок розбіжностей між даними обігових відомостей по рахунку 28 «товари», даними декларації з податку на прибуток та даними первинних документів.

Позивач вказує на те, що в розпорядженні податкового органу була первинна документація, яка останнім не досліджувалась, підтвердженням чого є дані Додатку № 4 до акту перевірки. Пояснень від посадових осіб підприємства податковий орган не вимагав, однак, дійшов до висновку про завищення витрат товариством у перевіряємий період.

Позивач вважає, що проігнорувавши та не дослідивши первинну документацію, яка є основним джерелом податкової інформації, податковий орган дійшов до безпідставних та необґрунтованих висновків перевірки.

Позивач зазначає, що фактично, відповідач використовував під час перевірки журнали - ордери та обігові відомості по бухгалтерським рахункам: 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 70 «Доходи від реалізації», 79 «Фінансові результати», накладні, виписки банку, касові документи, звіти по РРО, обігові відомості по бухгалтерським рахункам 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 71.90 «Інші доходи від операційної діяльності», 79 «Фінансові результати», головну книгу, журнали - ордери та обігові відомості по бухгалтерським рахункам: 28 «товари», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 90 «Собівартість реалізації», договори з постачальниками, накладні, товарно-транспортні накладні, бухгалтерські рахунки № 64.30 «податкове зобов'язання», 31 «розрахунковий рахунок», 30 «каса». Отримані товариством накладні, податкові накладні, акти виконаних робіт, послуг, акти прийому - передавання, реєстри отриманих податкових накладних та інші, наявні у товариства та представлені до суду в якості письмових доказів, відповідач протиправно не врахував, не дослідив, в акті перевірки не зазначив, у зв'язку з чим до перевірки підійшов суто формально, що потягло протиправні та безпідставні висновки.

Актом перевірки № 809/22-01/33072737 від 20.03.2015 року (в частині перевірки повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року) податковим органом не було встановлено його завищення або заниження.

Згідно з актом перевірки, відповідачем було встановлено, що за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, ТОВ «Донпродсервіс» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість в сумі 2 164 656 грн. Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року не встановлено його завищення або заниження. Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року в сумі 2 258 454 грн., на підставі таких документів: договорів, бухгалтерських рахунків № 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками», 31 «розрахунковий рахунок», отримані накладні, податкові накладні, акти виконаних робіт послуг, актів прийому-передання, реєстрів отриманих податкових накладних, договорів - не встановлено завищення або заниження вказаного показника.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що оскільки податковий орган підтвердив правильність визначення податкового кредиту за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, то це є логічним підтвердженням витрат товариства, які при адмініструванні податку на прибуток, відповідач, вже не визнає, що на думку позивача, є непослідовною правою позицією податкового органу та вказує на явне протиріччя описової частини акту з його висновками.

В ході судового розгляду справи, представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, заявлені позовні вимоги не визнав, в задоволенні їх просив відмовити, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, підтримуючи доводи, викладені в письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи (арк. с. 6-7 Т.6).

Суд, вислухавши сторони, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, в період з 04.03.2015 року по 13.03.2015 року, ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Донпродсервіс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

За результатом проведеної перевірки, податковим органом було встановлено порушення товариством вимог п. 135.1, п.п. 135.5.5 п. 135.5 ст. 135, п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого, за результатами перевірки встановлено заниження товариством податку на прибуток за 21014 рік на суму 531 000 грн., а також порушення ст.. 51, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, Наказу ДПА України від 24.12.2010 року № 1020 «Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку», а саме, що до податкового розрахунку за ІІІ квартал 2014 року, включені відомості з недостовірними відомостями щодо працюючих найманих робітників, а саме: підприємством, щодо кожної фізичної особи не заповнено стільки рядків, скільки ознак доходів він має.

Висновки результатів перевірки викладені в акті перевірки від 20.03.2015 року № 809/22-01/33072737, на підставі якого ДПІ у Київському районі ГУ ДФС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення: № від 28.04.2015 року, про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 531 000, 00 грн. - за основним платежем, 265 500, 00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями та № від 28.04.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 510, 00 грн., які в адміністративному порядку не оскаржувались.

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, встановлено - його заниження на суму 531 000 грн. Зазначене обґрунтовано тим, що на порушення вимог Податкового Кодексу України, за даними перевірки завищені витрати, що формують собівартість реалізованих товарів на 2 900 000 грн., внаслідок розбіжностей між даними обігових відомостей по рахунку 28 «товари», даними декларації з податку на прибуток та даними первинних документів. При підрахунку вартості придбаного товару, згідно прибуткових накладних, співставлення у кількісному та сумарному вигляді по найменуванням товару з видатковими накладними, за даними перевірки вартість придбаного та реалізованого товару складає 7 928 674 грн. За даними відомостей по бухгалтерському рахунку 28 2товари2 та даними декларації з податку на прибуток (р.05.1) собівартість реалізованих товарів дорівнює 10 828 674 грн. Крім того, до перевірки не надано підтверджуючи документи щодо походження реалізованого товару, а саме яєць куриних, перепелиних та м'яса курячого. Таким чином, на порушення п. 138.2, п. 1378.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 податкового кодексу України, за даними перевірки, собівартість реалізованих товарів за 2014 рік завищена на 2 900 000 грн.

Перевіряючи правильність висновків податкового органу, судом, встановлено наступне.

Відповідно положень п. п. 138.2., 138.4 ст. 138 Податкового Кодексу України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин),витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподілених постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до положень п. 139.1.9 ст. 139 податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це контролюючому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов'язань за звітний податковий період. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до контролюючого органу.

Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення;

Згідно з п.78.7 ст.78 ПК України, перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 83.1 ст. 83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.5. виключено; 83.1.6. інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно з приписами п.85.1, п.85.2 ст.85 ПК України, забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом. Платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п.78.8 ст.78 ПК України порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 ПКУ.

Згідно до ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Наказом ДПУ № 984 від 22.12.2010 р. затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, який розроблено для застосування посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби при оформленні матеріалів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - юридичними особами (резидентами і нерезидентами) та їх відокремленими підрозділами (далі - платники податків).

Згідно з п.4 Порядку, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Пунктом 5 встановлено, що за результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Згідно з приписами п.6 Порядку, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Абзацом 4 п.7 Порядку встановлено, що в акті (довідці) документальної перевірки, розрахунках та інших матеріалах не допускаються різного роду виправлення цифрових показників, дат та інших даних.

Крім того, п.5.2 Розділу II Порядку закріплено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів;

у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки;

Розділом III Порядку чітко закріплено, що залежно від фінансово-господарської діяльності платника податків та результатів перевірки до інформативних додатків належать:

затверджений керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби та підписаний начальником відділу (управління) працівника, що очолює перевірку, план перевірки платника податків;

відомості або таблиці, в яких згруповані факти однотипних порушень та порушень, що повторюються;

розрахунки донарахованих (зменшених) сум податків та зборів, а також розрахунки зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток, зменшення (збільшення) заявленої до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість, зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість у розрізі податкових періодів;

пояснення, зауваження або заперечення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо виявлених порушень або з інших питань, що виникли під час перевірки;

інші матеріали, що підтверджують наявність фактів порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;

копії матеріалів (описи, відомості, протоколи) про результати проведеної платником податків інвентаризації;

матеріали зустрічних звірок, реєстри, в яких зазначається інформація про надіслані запити на їх проведення до інших органів державної податкової служби та отримані відповіді;

завірені в установленому законодавством порядку копії документів, що підтверджують наявність фактів порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, у випадку їх отримання;

опис отриманих копій документів.

Відповідно до ст.9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст.9 закріплено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з доводами позивача, що при оформленні акту перевірки, відповідача був повинен вказати які первинні документи підтверджують чи спростовують факти виявлених порушень із обов'язковим зазначенням їх реквізитів. При оформленні інформаційних додатків до акту відповідач був повинен зробити опис первинних документів, які були ним отриманий під час перевірки, та вказати в акті документи, які не були надані до перевірки із обов'язковим зазначенням їх реквізитів в обох випадках.

За основним обґрунтуванням позиції сторони позивача вбачається, що під час перевірки податковий орган первинну документацію не досліджував, висновки обґрунтував даними автоматизованих систем звітності, при тому, що перевірка була виїзною та доступ до первинної документації був необмежений, про що свідчить непослідовність даних викладених в акті перевірки та у Додатку № 4 до акту перевірки.

В ході судового розгляду справи, в якості свідків по справі були допитані головний державний ревізор-інспектор відділу організації та супроводження перевірок платників податків управління податкового аудиту ОСОБА_3 та головний державний ревізор-інспектор відділу організації та супроводження перевірок платників податків у правління податкового аудиту ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_3 в ході судового розгляду справи суду пояснив, що підставою перевірки стала постанова слідчого щодо контрагента позивача. Запиту на надання первинної документації для перевірки до позивача не надавався. Основним документом є акт перевірки та перелічені в ньому документи (арк. 4-5 Акту). Фізично, в акті не можливо зазначити всі первинні документи, які досліджувалися під час перевірки. Усні та письмові пояснення від директора та головного бухгалтера підприємства позивача, перевіряючи не вимагали. В розрахунку штрафних санкцій, дійсно, існує помилка щодо визначення перевірки. По податковому кредиту позивача - порушень встановлено не було. Витрати підприємства також сформовані правильно. В додатку № 4 викладаються всі документи, які були перелічені та які вони, як перевіряючи, доглядали під час перевірки. Такі документи позначаються зірочкою. Однак, при роздрукуванні Додатку № 4, було допущено помилку щодо відмічення зірочкою не всіх документів, які надавалися до перевірки з боку товариства позивача, через несправність друкарського обладнання. При проведенні перевірки були досліджені всі документи, які перелічені в Додатку № 4.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що опис документів, що досліджувались вони не робили, запит на надання первинної документації, до початку перевірки, позивачу не надсилався та не надавався. В Додатку № 4 до акту перевірки зазначені з відміткою «зірочка» документи, які досліджувались перевіряючими. Якщо зазначена відмітка відсутня - документи не використовувалися.

Представник позивача, головний бухгалтер ОСОБА_5 суду пояснила, що податкових запитів на подачу документів з боку перевіряючих не було, у зв'язку з чим нею були надані всі первинні документи за весь 2014 рік, такі ж документи надані й суду. Перевірка проходила два дні по три години, акт перевірки був отриманий по пошті 14.04.2015 року. Перевіряючи не зверталися до головного бухгалтеру з проханням надати ті, чи інші документи або надати пояснення.

Представник позивача також пояснив, що перевіряючими помилково були зроблені висновки щодо не включення до складу доходу неповернутої засновником протягу року фінансової допомоги у розмірі 50 000 грн., в результаті чого й сума доходу була занижена, оскільки підприємством своєчасно було подано уточнююча декларація за 2014 рік, де в показниках, рядку 03 ІД, зазначена сума 152 936 грн., тобто сума з урахуванням 50 000 грн. фінансової допомоги. Зазначене знайшло своє підтвердження в матеріалах справи (Т. ХІ, арк. с. 96-100), крім того, суду надано квитанцію про отримання податковим органом уточнюючої декларації.

З урахуванням пояснень свідків та за результатом дослідження матеріалів акту перевірки, Додатку № 4 до акту перевірки, судом встановлено, що в досліджені податкового органу перебували лише надані до ДПІ звіти, декларації, розрахунки по податкам, статутні документи підприємства та облікова справа підприємства. Факт дослідження первинної документації підприємства під час перевірки, податковим органом суду не доведено, у зв'язку з чим висновки відповідача про порушення товариством вимог податкового законодавства при формуванні витрат та, як наслідок заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток - суд вважає необґрунтованими та не підтвердженими. Свідчення свідка ОСОБА_6 про те, що у інформаційному Додатку № 4 відсутні спеціальні позначки, наявність яких свідчила про використання відповідачем в ході перевірки інших ніж зазначених у Додатку № 4 документів, через несправність друкарського обладнання (принтер) не можуть прийматись до уваги через те, що вказаний інформаційний додаток підписаний з боку посадових осіб відповідача. А доказів скасування чи відкликання, або наявність іншого інформаційного Додатку № 4 відповідачем не надано.

З огляду на те, що перевіряючими документально не доведено факт неотримання чи ненадання позивачем документів у зв'язку з тим, що в акті відсутнє посилання на первинні документи, які не були надані до перевірки, а інформаційний додаток до акту свідчить про те, що перевіряючими були використані лише облікова справа позивача, звітність (звіти, декларації, розрахунки по податкам та зборам) та статутні документи (статут, накази по підприємству) - тобто документи, які є в наявності відповідача за його юридичною адресою - слід вважати, що документи з боку позивача були надані в повному обсязі, однак використані при перевірці не були.

За цих підстав, суд не може вважати висновки акту такими, що ґрунтуються на фактичних обставинах справи та зроблені з дотриманням наведених вище нормативно-правових актів.

Суд також враховує непослідовність висновків податкового органу, яка вбачається в акту перевірки в частині висновків щодо формування податкового кредиту в перевіряємому періоді. Так, в акті № 809/22-01/33072737 від 20.03.2015 року (в частині перевірки повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року) податковим органом не було встановлено його завищення або заниження, що спростовує висновок про наявність завищення витрат у позивача при формуванні податкових зобов'язань з податку на прибуток у тому ж періоді.

Щодо інших порушень, судом згідно акту перевірки встановлено, що при перевірці подання відомостей підприємством про виплачені доходи фізичним особам та фізичним особам - підприємцям, встановлено порушення ст. 51. П. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України, а саме до податкового розрахунку, в порушення Наказу ДПА України від 24.12.2010 рок № 1020 «Про затвердження форми податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ)», «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», до податкового розрахунку за ІІІ квартал 2014 року, включені відомості з недостовірними відомостями. Щодо працюючих найманих робітників, а саме підприємством, щодо кожної фізичної особи не заповнено стільки рядків. Скільки ознак доходів вона має. Про кожну ознаку доходу фізичної особи потрібно заповнювати тільки один рядок з обов'язковим заповненням графи 2 «Податковий номер або серія паспорту».

У зв'язку зі встановленням зазначених порушень, податковим органом до ТОВ «Донпродсервіс», як до податкового агенту у визначенні ст. 176 ПК України була застосована штрафна санкція передбачена ст. 119 податкового Кодексу України.

Перевіряючи правильність висновків податкового органу суд встановив, що відповідно до положень п. 3.6 Наказу Міністерства фінансів України № 49 від 21.01.2014 року, «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», у графі 5 "Ознака доходу" зазначається ознака доходу згідно з довідником ознак доходів, наведеним у додатку до цього Порядку. Ознака доходу визначається до нарахованого доходу. Якщо доходи виплачуються у звітному кварталі не в повному обсязі і їх остаточна виплата буде здійснюватись у наступних кварталах, ознака доходу в разі виплати повинна вказуватися відповідно до нарахованого в попередньому кварталі доходу.

Щодо кожної фізичної особи потрібно заповнювати стільки рядків, скільки ознак доходів вона має. Про кожну ознаку доходу фізичної особи потрібно заповнювати тільки один рядок з обов'язковим заповненням графи 2 "Податковий номер або серія та номер паспорта*", крім випадків, зазначених у пунктах 3.7 та 3.8 цього розділу.

Відповідно до положень п. 119.2 ст. 119 податкового Кодексу України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Згідно акту перевірки від 20.03.2015 року, судом встановлено, що при перевірці повноти відображення у звітності сум нарахованої заробітної плати за видами виплат на які нараховується єдиний соціальний внесок - порушень не встановлено; при перевірці повноти відображення у звітності сум нарахованої заробітної плати за видами виплат з яких утримується єдиний соціальний внесок порушень не встановлено; при перевірці відомостей нарахування заробітної плати порушень нарахування податку з доходів фізичних осіб - не встановлено; при вибірковій перевірці банківських документів, касових документів з додатками, даних бухгалтерського обліку (оборотно-сальдових відомостей) порушень оподаткування податком на доходи фізичних осіб не встановлено.

З урахуванням викладеного, висновки податкового органу, що виявлене порушення порядку заповнення графи 2 форми 1ДФ, є фактом наявності недостовірної інформації у звітності, суд не підтримує, оскільки за кількісними показниками правильність обчислення зобов'язань та відображення їх у звітності податковим органом підтверджена. Таким чином, наявність складу фінансового правопорушення передбаченого ст. 119 Податкового кодексу України, в ході судового розгляду справи не підтвердилась.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86, 159-164 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Донпродсервіс» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 28.04.2015 року та № від 28.04.2015 року.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. В. Бжассо

.