Справа № 274/3537/15-а
Суддя: Хуторна І. Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/3537/15-а
Провадження № 2-а/0274/125/15
Постанова

Іменем України

09.09.2015 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Соломянюк Л.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Гулюка С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

27.07.2015 року ОСОБА_1. звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просить: скасувати або визнати нечинним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області - Розпорядження №150245 від 06.07.2004, внаслідок чого його заробітна плата була обмежена до величини 1716,12 грн. із застосуванням пункту 2 статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та були обмежені коефіцієнт заробітної плати та сама пенсія; зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень - Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області прийняти рішення або вчинити певні дії, та перерахувати його пенсію відповідно до норм статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" без застосування пункту 2 статті 41 вказаного Закону.

Свій позов ОСОБА_1. мотивує тим, що 23.07.2015 року розпорядження 150245 від 06.07.2004 року з якого вбачається, що відповідачем обмежено його заробітну плату з 4660 грн. до 1716,12 грн. із застосуванням пункту другого статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Вважає, що вказане рішення є незаконним, оскільки воно порушує його право на перерахунок пенсії відповідно до статті 43 вказаного Закону, яка має вичерпний перелік і не передбачає застосування пункту 2 статті 41 цього закону. Розпорядження 150245 від 06.07.2004 року вручено йому під розпис 23.07.2015 року, а тому процесуальні строки він не порушив.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що починаючи з 2004 року він неодноразово звертався до суду з різними позовами щодо протиправності дій відповідача, пов'язаних з перерахунком його пенсії відповідно до ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Правомірність рішення відповідача, яким обмежено його заробітну плату, ним ще не оскаржувалось. На його заяву про видачу рішення, він 23 липня 2015 року отримав розпорядження відповідача від 06.07.2004 і відразу ж звернувся до суду. Вважає це розпорядження протиправним, оскільки Управління Пенсійного фонду України не мало права при перерахунку його пенсії застосовувати положення пункту 2 статті 41 Закону. Стаття 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" має посилання лише на частину другу статті 40 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Представник відповідача Гулюк С.Д. позов не визнав за тих підстав, що за позовами ОСОБА_1 судами неодноразово перевірялася правильність проведення Управлінням перерахунку пенсії позивачеві відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01 січня 2004 року , в тому числі і щодо правильності застосування положень пункту другого статті 41 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Останнім рішенням -Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2013 року, яка набрала чинності, суд погодився з правомірністю дій УПФ щодо правильності обрахунку заробітку ОСОБА_1 при перерахунку йому пенсії відповідно до ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Перерахунок пенсії був проведений ОСОБА_1. з 01.01.2004 на підставі наявних у пенсійній справі документів про заробіток. При обрахунку заробітку для перерахунку пенсії було застосовано системно розділ шостий ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який регулює порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у солідарній системі, призначення, перерахунку та виплати пенсії. Пенсійний фонд керувався як статтею 40 Закону, яка передбачає порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії так і статтею 41 Закону, яка передбачає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. При перерахунку пенсії ОСОБА_1 було застосовано максимально можливий коефіцієнт заробітку - 5,6.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові документи, суд доходить висновку про відмову у позові з таких підстав.

Згідно письмових доказів ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області та отримує пенсію за віком з 29.03.2001 року ( а.с.20,22).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 01.01.2004 перерахунок пенсій за віком призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно з частиною другою статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Частиною другою статі 40 „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, а саме формулу, за якою визначається заробітна плата для обчислення пенсії.

З 01.01.2004 року ОСОБА_1. було проведено перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно розпорядження від 01.01.2004 ОСОБА_1. такий перерахунок пенсії проведено із заробітку - 1716,12 грн. ( а.с. 22).

Розпорядженням від 06.07.2004, яке оскаржується позивачем було перераховано пенсію ОСОБА_1. із більшого заробітку. Фактично вбачається, що Управлінням зараховано більший стаж. При цьому розмір заробітку не змінився від попереднього перерахунку та складав 1716,12 грн. ( а.с. 8, 22)

Оскаржуючи розпорядження від 06.07.2004 року, яке позивач отримав 23 липня 2015 року (а.с. 7), він не погодився з обмеженням його заробітку для перерахунку пенсії з 4660 грн. до 1716, 12 грн. у зв'язку з застосуванням пункту 2 статті 41 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якою передбачено обмеження коефіцієнту заробітної плати.

Пунктом 2 статті 41 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено які суми заробітної плати враховуються для обчислення пенсії. Відповідно до положень вказаної норми для обчислення заробітної плати враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Суд не вбачає протиправності розпорядження відповідача від 06.07.2004, виходячи з такого.

Постановою апеляційного адміністративного суду від 17.09.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління ПФУ у м. Бердичеві та Бердичівському районі щодо неправомірності дій та рішення відповідача про застосування положень частини другої статті 41 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при перерахунку його пенсії з 01.01.2004 року було встановлено, що після набрання чинності ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" проведений ОСОБА_1. перерахунок його пенсії із застосуванням коефіцієнту 5,6 розміру середньої заробітної плати є правомірним.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішеннямв адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини щодо правильності перерахунку пенсії ОСОБА_1. після набрання чинності Законом України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування „ у відповідності до статей 43, 41 Закону із застосуванням коефіцієнту 5,6 розміру середньої заробітної плати, який передбачений пунктом другим статті 41 Закону, встановлені судовим рішенням в іншій адміністративній справі за участю тих самих осіб, тому не підлягають доказуванню.

Оскільки згідно розпорядження від 01.01.2004 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 його заробіток для обчислення пенсії був обрахований та складав 1716,12; інших доводів щодо неправомірності розпорядження від 06.07.2004 позивач не навів, зважаючи на встановлений судовим рішенням факт правильності обрахунку заробітку позивача при перерахунку його пенсії у 2004 році відповідно до ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", - відсутні підстави для визнання протиправним розпорядження від 06.07.2004 в частині обмеження заробітку ОСОБА_1 з 4660 грн. до 1716, 12 грн. через застосування при обрахунку заробітку коефіцієнта 5,6, що передбачено пунктом 2 статті 41 КАСУ.

Зважаючи, що суд не дійшов висновків щодо протиправності розпорядження від 06.07.2004, доказів, суд не вбачає підстав для зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачеві відповідно до статті 43 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" без застосування пеньку 2 частини 41 вказаного закону.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 11, 71, 161,162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволення позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.Ю.Хуторна