Справа № 825/1858/15-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

825/1858/15-а

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа: № 825/1858/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В.

Суддя-доповідач: Межевич М.В.

У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого – судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця Набільського Олександра Петровича до Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, постановленим без дотримання норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем з 15.07.1998, який обрав спрощену систему оподаткування, обліку та звітності шляхом сплати єдиного податку, що підтверджується копією свідоцтва платника єдиного податку серії Б № 841475 (а. с. 11).

Рішенням від 31.03.2015 № 613 Козелецькою об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернігівській області анулювала видане ФОП Набільському О.П. свідоцтво платника єдиного податку з підстав, передбачених п. 299.11 ст. 299, абз. 8 п.п. 298.2.3. п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України (далі – ПК України).

Наведений акт та оскаржуване рішення направлено позивачу та вручено 28.05.2015, про що мається відмітка у журналі вхідної кореспонденції позивача (а. с. 16-17).

За змістом п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Згідно п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Статтею 76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.2 ст. 86 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

З наведеного вище чітко вбачається, що перевірка проведена з питань своєчасності сплати саме єдиного податку, а не орендної плати за землю. Крім того в тексті самого акту не йде мова про несплату позивачем орендної плати за землю та не цитуються відповідні норми, підстави вважати, що перевірка проведена з інших питань ніж сплати єдиного податку відсутні, а тому колегія суддів критично ставиться до посилань відповідача на технічну помилку з цього питання в акті перевірки.

Крім того, відповідно до вказаного акту, перевіркою граничних термінів сплати податків і зборів, встановлено наявність у позивача податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, починаючи з 01.10.2014 та закінчуючи 01.03.2015, чим порушено абз.8 п.п. 298.2.3 298.2 ст. 298 ПК України.

Однак, з наведеного неможливо зрозуміти податковий борг з якого податку та у якому розмірі має позивач, тобто порушення, на яке посилається відповідач, ідентифікувати не є можливим.

Також в акті перевіряючим процитовано норми п. 295.1 ст. 295 ПК України, що в свою чергу стосуються єдиного податку платників першої і другої групи, при тому, що позивач відноситься до третьої групи та податок, передбачений вказаним пунктом статті не сплачує.

Відповідно до п. 3 пп. 299.10 ст. 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України, платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Відповідно до п. 299.11 ст.299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб'єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

З аналізу наведених норм вбачається, що у разі наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, такий платник зобов'язаний перейти на сплату інших податків і зборів, визначених ПК України. У разі невиконання платником податків вимог цього Кодексу, податковий орган на підставі акту перевірки приймає рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку та вносить відповідний запис до реєстру платників єдиного податку.

При цьому варто звернути увагу на те, що про податкову заборгованість по збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у розмірі 16 094 грн. 94 коп. в акті перевірки не йшлося.

Крім того, у 2013 році у позивача було 2 земельні ділянки, за які він сплачував орендну плату. Згідно з декларацією за 2013 рік загальна сума нарахувань становила 3 458,82 грн. 31.07.2013 данні земельні ділянки були викуплені. У зв’язку з чим, у 2014 році по даним земельним ділянкам підприємець сплачував земельний податок, тобто у нього не могло виникнути податкових зобов’язань з орендної плати.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на ту обставину, що позивач упродовж 2014 року був орендарем земельної ділянки площею 3000 кв.м. для комерційного використання по вул. Комсомольській, 100-Б в смт. Козелець, а починаючи з 01 січня 2015 року і також орендарем земельних ділянок площею 1200 кв.м. по вул. Комсомольській, 100-Б в смт. Козелець для розширення виробничої бази та площею 3464,0 кв. м. пр вул. Комсомольській, 100-Б в смт. Козелець для промислового використання не підтверджено документально та спростовується наявними в матеріалах справи договорами купівлі-продажу земельних ділянок та витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 91-98).

Обґрунтовуючи свою позицію відповідач зазначає, що суд першої інстанції вийшовши за межі позовних вимог звільнив позивача від сплати орендної плати за землю при наявності податкового боргу. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що резолютивна частина оскаржуваної постанови не містить посилань на звільнення позивача від сплати будь-якого податку чи збору, суд прийняв рішення виключно у межах заявлених позивачем вимог.

Підсумовуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, оскільки спірне рішення прийнято відповідачем у зв’язку з несплатою позивачем орендної плати за землю на підставі акту перевірки, який у свою чергу не встановлював за позивачем таке порушення, при тому, що, як встановлено в ході судового розгляду, позивач у 2014 році платником орендної плати за землю не був.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст. 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Козелецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року залишити - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.