Справа № 826/21521/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 вересня 2015 року м. Київ № 826/21521/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва
про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києві, в якому просив:

- скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (державний виконавець Світенко С.М.) від 20.07.2015 р. про відкриття виконавчого провадження № 48194307;

- відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до моменту остаточного вирішення даної справи та ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 КАС України суд після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.106 КАС України.

Статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви долучається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позивачем до позовного матеріалу не долучено документу про сплату судового збору, проте у п.2 прохальної частини позову заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до моменту остаточного вирішення даної справи та ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування відстрочки сплати судового збору представник позивача покликається на те, що зважаючи на рішення Дніпровського РУ ГУ ДМС України в м. Києві про заборону в'їзду ОСОБА_1 на територію України строком на три роки, позивач був змушений залишити територію держави, що у свою чергу унеможливлює вчасно та в повному обсязі сплатити судовий збір за подання даного адміністративного позову.

Дослідивши вказане клопотання суд вважає його необґрунтованим та не знаходить підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Суд зазначає, що наведені повноважним представником ОСОБА_1 доводи про відстрочення сплати судового збору в силу ст. 88 КАС України не є правовими підставами для відстрочки сплати судового збору.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що в межах спірних правовідносин позивач не є таким, що звільнений від сплати судового збору, а тому має сплатити судовий збір у належному порядку та розмірі.

Ставки сплати судового збору встановлено статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент звернення позивача до суду), відповідно до якої за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абзацу 2 статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1218 гривень.

За таких обставин, позивачу необхідно надати оригінал документу про сплату судового збору за звернення до суду з позовними вимогами немайнового характеру у розмірі 487, 20грн.

Крім того, зі змісту позовної заяви слідує, що позивач не погоджується із правомірністю постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2015р. про відкриття виконавчого провадження № 48194307.

В аспекті наведеного, суд звертає увагу на те, що ч.1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено ч.2 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач у позовній заяві зазначає проте, що про існування постанови 20.07.2015 р. йому стало відомо лише 01.09.2015р. після отримання постанови, проте зважаючи на втрату конверту, у якому надійшло спірне рішення, докази отримання позивачем постанови 01.09.2015р. будуть подані до суду додатково.

Доказів на підтвердження втрати конверту до позовного матеріалу не долучено.

В аспекті наведеного, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч.2 ст.69, ч.4 ст.79, п.6 ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях. Водночас, згідно із визначенням, наведеним у частині 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Таким чином, інформування суду у позовній заяві про втрату конверту не є належним підтвердженням настання такої події, оскільки не підтверджено жодними доказами, доданими як додатки до позовного матеріалу.

Відсутність наведених доказів створює перешкоди для перевірки дотримання строків звернення до суду, встановлених статтею 181 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачам строку для усунення недоліків шляхом подання до суду:

- належних доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі 487, 20грн.;

- конверту, у якому надійшла постанова Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 20.07.2015 р. про відкриття виконавчого провадження № 48194307 або документального підтвердження факту його втрати.

Керуючись ст. 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2.Встановити позивачу строк до 24 вересня 2015 року для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч.3 ст. 108 КАСУ.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур