Справа № 2-а-94/11
Суддя: Варениця В. С.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-94/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2011м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Варениця В.С.

при секретарі Мельник Є.Є.

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Яворові

адміністративної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 міської ради, третя особа Управління Держкомзему у ОСОБА_9 районі,

про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять постановити рішення, яким скасувати рішення ОСОБА_9 міської ради від 23 листопада 2006 року №262 та рішення ОСОБА_9 міської ради від 29 квітня 2009 року №193. Позовні вимоги мотивовано тим, що по рішенню ОСОБА_9 районного народного суду від 17.05.1990 року попередні співвласники житлового будинку №6 по вул.Завадівська в м.Яворові Львівської області мали в спільному користуванні подвіря площею 100 кв.м, співвласникам ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виділено в користування земельну ділянку площею 962 кв.м, співвласнику ОСОБА_12 виділено в користування земельну ділянку площею 582 кв.м., співвласникам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виділено в користування земельну ділянку площею 280 кв.м. По рішенню суду кожен із співвласників зробив заїзд на своє подвіря з вул.Д.Галицького, сімї ОСОБА_11 надано в користування 962 кв.м земельної ділянки, сімї ОСОБА_14 962 кв.м земельної ділянки. Після смерті співвласників ОСОБА_12, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 1/2 частину будинку №6 по вул.Завадівська в м.Яворові Львівської області успадкували позивачі по справі, отримавши 22.05.2009 року свідоцтва про право на спадщину за законом, їхня спільна власність складає 1/2 частину будинку. 03 жовтня 2006 року ОСОБА_10 звернувся з заявою у ОСОБА_9 міську раду про надання йому 800 кв.м земельної ділянки і рішенням №262 від 23.11.2006 року йому було надано земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в м.Яворові по вул.Завадівській, 6/2. А 24 березня 2009 року ОСОБА_10 звертається із заявою про внесення змін у вищевказане рішення в частині зміни цільового призначення і надати вказану земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Оскаржувані рішення суперечать один одному, зміна цільового призначення відбулася без проекту відведення. Станом на 31.08.2010 року сімя ОСОБА_13 володіла 1/2 частиною житлового будинку, що в свою чергу забезпечувало їм право на 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Так як позивчі є суміжними землекористувачами, однак ОСОБА_10 не погоджував з ними меж земельної ділянки.

Під час розгляду справи в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та додатково пояснила, що вона разом з мамою, братами і сестрами являються власниками 1/2 частини житлового будинку по вул.Завадівській №6 в м.Яворові Львівської області. До пожежі в 2005 році їх сім'я проживала в квартирі №1, а сімя ОСОБА_10 проживала в квартирі №2, що становить другу частину цього будинку. Після формлення права власності на половину будинку в порядку спадкування їм стало відомо, що ОСОБА_10 без їх згоди, незаконно приватизував частину земельної ділянки площею 0,08 га на підставі рішення ОСОБА_9 міської ради, загородив дану земельну ділянку, чим позбавав їх права частину земельної ділянки для обслуговування половини належної їм частини будинку. Просить позов задоволити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_15 вважає, що позовні вимоги його довірительки є обгрунтованими, при розгляді справи встановлено, що оскаржуваним рішенням №262 від 23.11.2006 року було надано у власність ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, другими співвласниками якого являються позивачі без їх згоди. А рішенням №193 від 29.04.2009 року було внесено зміни щодо цільового призначення наданої у власність земельної ділянки без проекту відведення для ведення особистого селянського господарства.

Представник неповнолітніх позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 гр.ОСОБА_16 вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими, просить скасувати рішення ОСОБА_9 місткої ради №262 від 23.11.2006 року та №193 від 29.04.2009 року.

Позивач ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, ним подано письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_9 міської ради на розгляд справи не зявився, в поданому письмовому повідомленні за підписом міського голови вказується, що ОСОБА_9 міська рада покладається на справедливе рішення суду і просить справу розглядати без участі представника міської ради.

Згідно свідоцтва про смерть первісний співвідповідач ОСОБА_10 помер 05.10.2010 року і до справи в якості правонаступника покійного було притягнуто відповідача ОСОБА_8 як спадкоємця по заповіту спадкодавця ОСОБА_10

Представник відповідача ОСОБА_8 гр.ОСОБА_17 заявленого позову не визнав та пояснив, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, за будинком по вул.Завадівській, 6 в м.Яворові закріплено земельну ділянку площею 1200 кв.м. Покійний ОСОБА_10 згідно чинного законодавства отримав у власність земельну ділянку площею 0,08 га для ведення особистого селянського господарства.

В подальшому після оголошення перерви в судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_8 гр.ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не зявилися, причини неявки суду не повідомили, а тому суд вирішив розгляд справи продовжувати у їх відсутність.

Також на розгляд справи не зявився представник третої особи Управління Держкомзему у ОСОБА_9 районі, який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, і суд вирішив, зі згоди учасників судового розгляду, розглядати справу у відсутність представника третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_14, який помер 07 листопада 2004 року, та після смерті ОСОБА_13, який помер 17 жовтня 2005 року, позивачі по справі ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як спадкоємці покійних набули право власності по 1/24 частині на житловий будинок №6 по вул.Завадівській (колишня вул.Червоноарміська) в м.Яворові Львівської області. Загальна частка позивачів в сукупності становить 1/2 частину вищевказаного житлового будинку.

Судом також встановлено, що власником другої половини даного будинку являвся ОСОБА_10, а саме власником 1/3 частини будинку на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.1969 року, посвідченого нотаріусом ОСОБА_9 державної нотаріальної контори, реєстр №1994, та власником 1/6 частини будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_11, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_9 державної нотаріальної контори, реєстр №10.

Рішенням ОСОБА_9 районного народного суду Львівської області від 17.05.1990 року було задоволено позов ОСОБА_10 та ОСОБА_19 про поділ будинку №6 по вул.Червоноармійській (тепер. вул.Завадівська) в натурі, з виділенням сторонам конкретних жилих приміщень вказаного будинку. Також між стронами було встановлено порядок користування земельною ділянкою, позивачам ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виділено в користування земельну ділянку площею 962 кв.м згідно плану по варіанту №2, відповідачу ОСОБА_12 виділено в користування земельну ділянку площею 582 кв.м згідно плану по варіанту №2, відповідачам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виділено в користування земельну ділянку площею 280 кв.м згідно плану по варіанту №2, а також відповідачам залишено спільне подвіря площею 100 кв.м.

З вищевказаного судового рішення вбачається, що загальна площа земельної ділянки, яка перебувала в користуванні співвласників будинку №6 по вул.Завадівська в м.Яворові, становила 1927 кв.м. В звязку з вищенаведеним, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що за вказаним будинком закріплена земельна ділянка площею 1200 кв. м згідно рішення №77 від 20.04.1972 року, оскільки рішенням суду від 17.05.1990 року за даним будинком визначено інший розмір земельної ділянки, яку надано в корисутвання сторонам.

При розгляді справи судом встановлено, що після набрання вищевказаним судовим рішенням законної сили співвласники будинку провели поділ земельної ділянки відповідно до встановленого судом порядку користування.

Після смерті ОСОБА_14, який помер 07 листопада 2004 року, та після смерті ОСОБА_13, який помер 17 жовтня 2005 року, до позивачів по справі як спадкоємців покійних, яким відповідно до вимог ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить з часу відкриття, перейшло право користування земельною ділянкою для обслуговування будинку, що належала спадкодавцям в розмірі 962 кв. м.

Судом також встановлено, що гр.ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_13, незважаючи на визначений судом порядок користування земельною ділянкою, без погодження із позивачами по справі як користувачами земельної ділянки площею 962 кв.м, провів перерозподіл земельної ділянки.

В подальшому, рішенням №262 від 23.11.2006 року ОСОБА_9 міської ради, із змінами внесеними рішенням №193 від 29.04.2009 року, гр.ОСОБА_10 надається у власність земельна ділянка площею 0,0800 га для ведення особистого селянського господарства в м.Яворові по вул.Завадівська, 6.

При розгляді справи встановлено, що вищевказаними рішеннями гр.ОСОБА_10 надано у власність земельну ділянку площею 0,0800 га для ведення особистого селянського господарства із земельної ділянки, яка належала до земель житлової і громадської забудови і використовувалася для обслуговування житлового будинку №6 по вул.Завадівська в м.Яворові.

Даний факт стверджується актом комісії Яворівськоїміської ради від 23.06.2009 року, що земельна ділянка площею 800 кв.м знаходиться в межах будинковолодіння №6 по вул.Завадівській в м.Яворові.

Також, з абрису земельної ділянки по вул.Завадівська, 6 м.Яворова вбачається, що після надання гр.ОСОБА_10 земельної ділянки площею 0,0800 га для ведення особистого селянського господарства, площа земельної ділянки для обслуговування даного житлового будинку, співвласниками якого є сторони по справі, становить лише 0,1350 га.

Ст.ст.19, 20 Земельного кодексу України визначено, що землі за основним цільовим призначенням поділяються на землі сільськогосподарського призначення, землі житлової та громадської забудови та інші. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підстві рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами державної влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою.

Також ст.38 Земельного кодексу України визначає, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших обєктів загального значення. А ст.22 Земельного кодексу України визначено, що громадянам для ведення особистого селянського господарства можуть надаватися землі сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ст.21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення є підставою для визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування про надання земельних ділянок громадянам.

Ст.ст.25, 26, 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україніпередбачено, що міська рада правомочна розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання, приймає нормативні та інші акти у формі рішень, акти органу місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Оцінюючи докази по даній справі, які були досліджені та перевірені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді справи доведено, що дійсно оскаржуваними рішеннями ОСОБА_9 міською радою було надано гр.ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,0800 га із земель житлової та громадської забудови, частина якої була в користуванні позивачів для обслуговування належної їм частини житлового будинку, із зміною цільового призначення наданої земельної ділянки, а саме з обслуговування житлового будинку на ведення особистого селянського господарства, без розроблення проекту відведення, чим було порушено права позивачів на частину спірної земельної ділянки, а тому заявлений позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст.19, 55 Конституції України, ст.ст.ст.4, 7, 14, 86, 94, 99, 104, 105, 111, 112, 136, 158, 159, 160, 162 КАС України, ст.ст.19, 20, 21, 22, 38, 39, 118 Земельного кодексу України, ст.ст.25, 26, 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, Рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 01.04.2010 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

позов задоволити. Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_9 міської ради №262 від 23.11.2006 року Про надання у власність земельної ділянки гр.ОСОБА_10В.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_9 міської ради №193 від 29.04.2009 року Про внесення змін у рішення ОСОБА_9 міської ради №262 від 23.11.2006 р. гр.ОСОБА_10В.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Постанову виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: