Справа № 805/261/15-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравченко Т.О.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року справа №805/261/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Компанієць І.Д.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання Святодух О.Б.

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_3,

відповідач1: Скригонюк І.В. (за довіреністю),

відповідач2: не з'явився

відповідач3: Кирильченко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року по справі № 805/261/15-а (головуючий І інстанції Кравченко Т.О.) за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання незаконними та скасування наказів міністра МВС України №1436о/с від 29.07.2014 року та №783 від 24.07.2014 року в частині звільнення із органів внутрішніх справ у відповідності з п. 66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу; поновлення майора міліції у посаді начальника сектору розкриття майнових злочинів карного розшуку Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області; визнання незаконним та скасувати наказ №333о/с від 05.09.2014 року начальника Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області Пожидаєва К.М. в частині визначення вислуги років на службі в органах внутрішніх справ у календарному нарахуванні 12 років 11 місяців 14 днів, у пільговому обчисленні - 15 років 11 місяців 08 днів; зобов'язання Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 24.07.2014 року №783 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області» в частині звільнення з органів внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_3, начальника сектору відділу карного розшуку Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про порядок проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 29.07.2014 року №1436о/с «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік) за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про порядок проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ майора міліції ОСОБА_3, начальника сектору відділу карного розшуку Краматорського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області; поновлено майора міліції ОСОБА_3 на службі в органах внутрішніх справ Україні на посаді начальника сектору відділу карного розшуку Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області з 29 липня 2014 року; зобов'язано Краматорській міській відділ ГУМВС України в Донецькій області нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 29.07.2014 року по день поновлення на посаді, за відрахуванням зборів та обов'язкових платежів та сум грошового забезпечення, виплачених після звільнення, та за виключенням часу його працевлаштування в період з 06.04.2015 року по день звільнення включно. У задоволені решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було звільнено позивача за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, оскільки службовою перевіркою підтверджується факт скоєння останнім вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу. Данні обставини підтверджуються поясненнями інспектора чергової частини МВ ОСОБА_8, слідчого СВ МВ ОСОБА_9., заст.начальника штабу МВ ОСОБА_10 та самим ОСОБА_3, що були відібрані уповноваженими особами МВС України під час проведення перевірки в Краматорському МВ. Відповідач також зазначив, що під час окупації території м. Краматорська незаконними військовими формуваннями позивач не вживав жодних дій, які б були направлені на захист громадського порядку у місті, інтересів громадян під час безчинств цих осіб та державного устрою України.

Краматорський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області під час апеляційного провадження підтримали доводи апеляційної скарги.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

На адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про розгляд адміністративної справи без участі представника управління.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представників відповідачів, пояснення свідка, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з 15 серпня 2001 року перебував на службі в органах внутрішніх справ, з 02 липня 2005 року проходив службу у Краматорському МВ ГУМВС України в Донецькій області.

На підставі наказу ГУМВС України в Донецькій області від 30 вересня 2013 року № 441 з 05 серпня 2013 року позивач призначений на посаду начальника сектору розкриття майнових злочинів відділу карного розшуку Краматорського міського відділу ГУМВС України в Донецькій області, на якій перебував і на час звільнення .

Наказом ГУМВС України в Донецькій області від 31 липня 2013 року № 252 позивачу присвоєне спеціальне звання «майор міліції».

Згідно з п.11 наказу МВС України від 24 липня 2014 року № 783 за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст.65 Конституції України, ч.3 ст.3, ч.1 ст.5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, позивача звільнено з органів внутрішніх справ за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про порядок проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 серпня 2014 року № 1436 о/с «По особовому складу» відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік) за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про міліцію» визначено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затв. Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV (надалі Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту).

Згідно статті 5 вказаного Статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом, статтею 7 якого передбачені обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України щодо дотримання службової дисципліни.

Види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, визначені статтею 12 Дисциплінарного статуту, серед яких є і звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 цього ж Статуту визначений порядок накладення таких дисциплінарних стягнень, а статтями 16 та 18 - строк їх накладення та виконання відповідно.

За змістом пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення, тобто у запас Збройних Сил України або у відставку.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що такий вид припинення служби в органах внутрішніх справ, як звільнення за п. 66 вказаного Положення, є самостійною підставою для звільнення осіб рядового і начальницького складу, проте, факт скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, який став підставою для звільнення, повинен бути доведеним.

Як вбачається з матеріалів справи, звільнення позивача мало місце за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3 та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію», а також порушення присяги працівника органів внутрішніх справ, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року № 382.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов'язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно частини 3 статті 3 Закону України «Про міліцію» у підрозділах міліції не допускається діяльність політичних партій. При виконанні службових обов'язків працівники міліції незалежні від впливу політичних партій та інших об'єднань громадян.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про міліцію» встановлено, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Згідно статті 17 Закону України «Про міліцію» працівники міліції складають присягу, текст якої затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року № 382 «Про затвердження нового тексту Присяги працівника органів внутрішніх справ України», за якою працівники міліції присягають з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок про скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, був зроблений відповідачами за наслідками проведеного на підставі наказу МВС України від 24.07.2014 року № 725 службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області.

У висновку службового розслідування від 24 липня 2014 року, затв. міністром внутрішніх справ України 24.07.2014р., зазначено, що під час службового розслідування встановлено, що до МВС України надходить інформація про випадки безвідповідального ставлення службових обов'язків, неналежного реагування на факти протиправного захоплення приміщень державних установ, органів внутрішніх справ. Ряд працівників зазначених управлінь свідомо стали на шлях зради інтересів служби, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, сприяння та співпраці з представниками незаконно створених воєнізованих формувань та злочинних угрупувань, найманцями інших держав, які посягають на цілісність України та ведуть бойові дії на території нашої держави.

У висновку також зазначено, що у ході службового розслідування встановлено, що позивач причетний до протиправних дій та зв'язків з «ДНР», незаконного затримання та утримування осіб в КПЗ чергової частини міськвідділу.

Разом з тим докази на підтвердження факту причетності позивача до протиправних дій та зв'язків з «ДНР» відповідачами не надані.

На підтвердження даних обставин відповідач посилається на пояснення інспектора чергової частини М.В ОСОБА_8, слідчого СВ МВ ОСОБА_9, заступника начальника штабу МВ ОСОБА_10 та самого позивача, що були відібрані уповноваженими особами МВС України під час проведення перевірки у Краматорському МВ.

Однак, наведені пояснення не містять в собі інформації про факт причетності позивача до протиправних дій та зв'язків з «ДНР».

Позивач, в своїх поясненнях, наданих під час перевірки, співпрацю з «ДНР» заперечував та стверджував, що протиправних дій не вчиняв, злочинних наказів не виконував і не віддавав.

Тобто, фактично, у висновку службового розслідування, ні в інших матеріалах справи, відсутні посилання на конкретні докази, якими підтверджується вчинення позивачем вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу.

Доказів, на підтвердження скоєння позивачем протиправних дій та наявності зв'язків з «ДНР», відповідачами не надано.

З матеріалів справи також вбачається, що копія висновку службової перевірки (разом з матеріалами), проведеної за фактами неправомірних дій окремих працівників Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, виявленими в ході відпрацювання зазначеного підрозділу, було надіслало до Генеральної прокуратури України. В подальшому, копія висновку та матеріали перевірки щодо неправомірних дій окремих працівників Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області направлені до прокуратури Донецької області для приєднання до кримінального провадження № 00673 від 24 квітня 2014 року за ч.3 ст.365 Кримінального кодексу України щодо перевищення влади працівниками Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області та перевірки висновків службової перевірки.

Згідно з довідкою старшого слідчого третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області Щура І.В. від 21 квітня 2015 року № [05]17/1/3-380вих-15 у кримінальному провадженні № 00673 від 24 квітня 2014 року ОСОБА_3 має статус свідка, в ході досудового розслідування не встановлено підстав для надання йому іншого процесуального статусу.

Допитаний під час апеляційного провадження в якості свідка заступник начальника міського відділу - начальник кримінальної міліції Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області Попов Ю.В., надав пояснення про те, що позивач, перебуваючи у м.Краматорську на час його окупації, періодично телефонував йому та повідомлював про місце дислокації представників ДНР, розташування блокпостів та інше. Крім того, позивач безпосередньо брав участь у документуванні та розкритті злочинів, скоєних терористами. Факти причетності позивача до протиправних дій та зв'язків з ДНР йому не відомі.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачами не доведено скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, а тому правомірно задоволено позов.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на ті обставини, що під час окупації території м.Краматорська незаконними військовими формуваннями позивач не вживав жодних дій, які б були направлені на захист громадського порядку у місті, інтересів громадян під час безчинств цих осіб та державного устрою України, колегією суддів не прийнято до уваги , оскільки наведені обставини не були підставою для видання відповідачем наказів про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року по справі № 805/261/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року по справі №805/261/15-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 01 вересня 2015 року.

Ухвала у повному обсязі буде складена у нарадчій кімнаті 02 вересня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Компанієць І.Д.

Сухарьок М.Г.