Справа № 2а-9807/10/1270
Суддя: Ляшенко Д.В.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2011 року справа №2а-9807/10/1270 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Ляшенка Д.В.

суддів Ястребової Л.В. , Чумака С.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 1 березня 2011 р. у справі № 2а-9807/10/1270, за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Луганської області про визнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2010р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Апеляційного суду Луганської області про визнання неправомірною бездіяльності, про зобовязання провести перерахунок заробітної плати та щомісячного грошового утримання.

В обґрунтування позову зазначила наступне.

Працює на посаді судді Апеляційного суду Луганської області з 12 березня 2002 року.

Питання виплати заробітної плати суддям регулюються ст. 44 Закону України "Про статус суддів " від 15.12.1992 року зі змінами, згідно якої заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. При цьому ч.2 ст. 44 Закону України "Про статус суддів", у редакції, яка діяла на 1 червня 2005 року, передбачено, .що розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу, також посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя, гарантований мінімальний посадовий оклад судді не може бути меншим встановленого статтею 44 цього Закону в співвідношенні до окладу Голови Верховного Суду України.

Частиною 4 цієї статті в тій же редакції, також встановлено, що суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років- 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи. Розмір інших складових заробітної плати встановлювався відповідними постановами КМУ та Указами Президента України.

До червня 2005 року розмір заробітної плати суддям визначався у відповідності з вказаними вимогами закону.

Як вбачається зі змісту абзацу другого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2005 № 514 "Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України", посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01.06.2005 визначено у 15 розмірів мінімальної заробітної плати.

Законом посадові оклади професійних суддів не встановлювались.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці суддів" затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи.

Відповідно до п. 5 Постанова КМУ № 865 від 03.09.2005 набрала законної сили з 1 січня 2006 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, а саме постанову доповнено п. 4-1 наступного змісту: "Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 №1243 "Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" в частині встановлення розміру посадового окладу суддям, а саме пункт 4.1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865" та пункт 4.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 набрала законної сили 19 серпня 2009 року після її перегляду в апеляційному порядку, (ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009), що відповідає положенням ч. З ст. 254 КАС України, є обов'язковою для виконання.

На думку позивача, на даний час є всі підстави для перерахунку заробітної плати у відповідності зі ст. 44 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 року зі змінами.

Постановою суду 1 інстанції позов задоволений частково.

Судом визнана незаконною бездіяльність Апеляційного суду Луганської області щодо не проведення перерахунку заробітної плати ОСОБА_2 з 19.08.2009 по 01.01.2011 з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 в редакції станом на 31.12.2005, та неподання до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу ОСОБА_2 з зазначенням розміру заробітної плати виходячи із 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, з 22.05.2008 по січень 2010 року - надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з січня 2010 року по 01.01.2011 -надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Визнана незаконною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо невжиття заходів з повного фінансування заробітної плати ОСОБА_2 з 19.08.2009 по 01.01.2011 з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, з 22.05.2008 по січень 2010 - надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з січня 2010 року по 31.12.2010 -надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Визнана незаконною бездіяльність Міністерства фінансів України, щодо невжиття заходів з повного фінансування заробітної плати ОСОБА_2 з 19.08.2009 по 01.01.2011 з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, з 22.05.2008 по січень 2010 року-надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з січня 2010 року по 01.01.2011 -надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Зобов'язаний Апеляційний суд Луганської області провести перерахунок ОСОБА_2 з 22.05.2008 по січень 2010 року -надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з січня 2010 року по 01.01.2011 - надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19.08.2009 по 01.01.2011 перерахунок заробітної плати, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат. Після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обов'язкових податків та зборів з одночасним поданням до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу.

Зобов'язано Міністерство фінансів України профінансувати вказані виплати.

Зобов'язана ОСОБА_3 судова адміністрація України виділити апеляційному суду Луганської області з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у Державному казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої ОСОБА_2 з 22.05.2008 по січень 2010 року - надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з січня 2010 року по 01.01.2011 -надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19.08.2009 по 31.12.2010 заробітної плати, обчисленої з урахуванням посадового окладу, виходячи з 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на момент проведених виплат з 19.08.2009 по 01.01.2011 з урахуванням раніше проведених виплат.

Міністерство фінансів України, ОСОБА_3 судова адміністрація України вважаючи, що це судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, звернулися до суду з апеляційними скаргами, в яких просили постанову суду в частині вирішення справи не на їх користь скасувати і прийняти нову постанову.

Представники сторін за викликом до суду не прибули.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

ОСОБА_2 займає посаду судді Апеляційного суду Луганської області з 12 березня 2002 року.

Закон України "Про статус суддів" № 2862-ХП від 15 грудня 1992 року визначає статус суддів з метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання Конституції і законів України, охорони прав і свобод громадян.

Питання виплати заробітної плати судцям регулюються ст. 44 Закону України "Про статус суддів", згідно якої заробітна плата судців складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

При цьому ч.2 ст. 44 Закону України "Про статус суддів", у редакції, яка діяла на 1 червня 2005 року, передбачено, що розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу, також посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя, гарантований мінімальний посадовий оклад судді не може бути меншим встановленого статтею 44 цього Закону в співвідношенні до окладу Голови Верховного Суду України.

Частиною 4 цієї статті в тій же редакції, також встановлено, що суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад З роки -10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Розмір інших складових заробітної плати встановлювався відповідними постановами Кабінету Міністрів України та Указами Президента України.

Кабінетом Міністрів України 03 вересня 2005 року прийнято постанову № 865 "Про оплату праці суддів", якою підвищено суддям посадові оклади пропорційно до окладів голів названих o судів, та було затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками, визначено умови преміювання, однак набрання чинності цієї постанови визначено на майбутнє - з 1 січня 2006 року.

Цією Постановою № 865 від 3 вересня 2005 року в основу посадового окладу судді покладено розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до додатку 6 постанови Кабінету Міністрів України від 01.01.2006 року № 865 "Про оплату праці суддів" посадовий оклад суддів місцевих судів становить - 7, 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Однак у подальшому Постановами Кабінету Міністрів України № 1243 від 21 грудня 2005 року "Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" та № 1310 від 31 грудня 2005 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865", внесено зміни до зазначеної вище постанови КМУ № 865, та її доповнено п. 4-1, яким, встановлено, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 №1243 "Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" в частині встановлення розміру посадового окладу суддям, а саме пункт 4.1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865" та пункт 4.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 набрала законної сили 19 серпня 2009 року після її перегляду в апеляційному порядку, (ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009), що відповідає положенням ч. 3 ст. 254 КАС України, є обов'язковою для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наслідком визнання незаконним нормативно-правового акту є втрата ним чинності з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Тобто з моменту втрати чинності пункту 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", яке мало місце 19 серпня 2009 року, відповідачі ОСОБА_3 судова адміністрація України, Міністерство фінансів України та Територіальне управління Державної судової адміністрації в Луганській області зобов'язані були застосовувати Постанову № 865 в первісній редакції.

Так, частиною 4 ст. 44 Закону України "Про статус суддів" було передбачено, що суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки -10 відсотків, понад 5 років -15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Законом України "Про ОСОБА_3 бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-УІ від 28.12.2007 змінено, порядок нарахування надбавки за вислугу років та встановлено ,.що вказана надбавка розраховується у тих же відсотках, однак, не від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, а від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня* 2008 року № 10-рп/2008 справа № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України також і положення пункту 61 розділу II Закону України "Про ОСОБА_3 бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" яким внесено зміни до ст. 44 Закону України "Про статус суддів".

Таким чином, зміни до абзацу другого частини четвертої ст. 44 Закону України "Про статус суддів", внесені Законом України "Про ОСОБА_3 бюджет України на 2008 рік та про внесення змін-до деяких законодавчих актів України", втратили чинність з 22 травня 2008 року.

Відповідно до п. 5 ст. 116 Закону України "Про судоустрій в Україні ОСОБА_2 суддів України, розробляє та організовує виконання заходів щодо забезпечення незалежності судів і суддів, поліпшення стану організаційного забезпечення діяльності судів, розглядає питання правового захисту суддів, соціального захисту суддів та їх сімей і приймає відповідні рішення з цих питань, здійснює контроль за організацією діяльності судів та діяльністю державної судової адміністрації, заслуховує інформацію голів судів і посадових осіб державної судової адміністрації про їх-діяльність, та виконує інші функції.

Бюджетним кодексом України (статті 32 -37) на Міністерство фінансів України покладено обов'язок щодо складання проекту закону про ОСОБА_3 бюджет України, визначення основних організаційно-методичних засад бюджетного планування, які використовуються для підготовки бюджетних запитів і розроблення-пропозицій проекту Державного бюджету України, визначення на підставі основних макропоказників економічного і соціального розвитку України на наступний бюджетний період та аналізу виконання бюджету у поточному бюджетному періоді загального рівня доходів та видатків бюджету і надання оцінки обсягу фінансування бюджету для складання пропозицій проекту Державного бюджету України.

Головні розпорядники бюджетних коштів організують розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України в терміни та порядку, встановлені Міністерством фінансів України.

Міністерство фінансів України на будь-якому етапі складання і розгляду проекту Державного бюджету України проводить аналіз бюджетного запиту, поданого головним розпорядником бюджетних, коштів, з точки зору його відповідності меті, пріоритетності, а також ефективності використання бюджетних коштів. На основі результатів аналізу Міністр фінансів України приймає рішення про включення бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету України перед поданням його на розгляд Кабінету Міністрів України.

На основі аналізу бюджетних запитів, що подаються відповідно до статті 35 цього Кодексу, Міністерство фінансів України готує проект закону про ОСОБА_3 бюджет України. Міністерство фінансів України в період підготовки пропозицій проекту Державного бюджету України розглядає та вживає заходів щодо усунення розбіжностей з головними розпорядниками бюджетних коштів.

Міністерство фінансів України здійснює контрольна дотриманням бюджетного законодавства на кожній стадії бюджетного процесу як стосовно державного бюджету, так і місцевих бюджетів, якщо інше не передбачено законодавством України (стаття 111 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до п.1 Положення про Міністерство фінансів, затвердженого Указом Президента № 1081/99 від 26 серпня 1999 року, Міністерство фінансів України (Мінфін України) є центральним органом виконавчої влади, підпорядкованим Кабінету Міністрів України.

Мінфін України забезпечує проведення єдиної державної фінансової, бюджетної, податкової політики, спрямованої на реалізацію визначених завдань економічного та соціального розвитку України, здійснює координацію діяльності у цій сфері інших центральних органів виконавчої влади;

Згідно з пунктом 2 Положення № 1081 Мінфін України узагальнює практику застосування законодавства з питань, що належать до його повноважень, розробляє пропозиції щодо вдосконалення законодавства та в установленому порядку вносить їх на розгляд Президентові України та Кабінету Міністрів України.

У межах своїх повноважень Мінфін України організовує виконання актів законодавства і здійснює систематичний контроль за їх реалізацією.

Визнання незаконним пункту 41 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №~865" та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" в частині встановлення розміру посадового окладу суддям виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні є підставою для збільшення фінансування судової системи в частині збільшення асигнувань на заробітну плату суддів.

Згідно з Указом Президента № 182 від 03.03.2003р., ОСОБА_3 судова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, та здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апаратів судів.

Повноваження Державної судової адміністрації України визначено Положенням про ОСОБА_3 судову адміністрацію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2009 року № 14, згідно якою ОСОБА_3 судова адміністрація України відповідно до покладених на неї завдань бере участь у розробленні проектів Державного бюджету та Державної програми економічного і соціального розвитку України на відповідний рік, програми діяльності Кабінету Міністрів України та державних цільових програм відповідній сфері, забезпечує їх виконання у межах своїх повноважень, розробляє і затверджує за погодженням з Радою суддів України єдині нормативи фінансового забезпечення судів та переглядає їх не рідше ніж один раз на три роки, виконує функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності, судів, кваліфікаційних комісій, суддів, органів, суддівського самоврядування, територіальних управлінь державної судової адміністрації, здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апарату судів та державної судової адміністрації та інше.

На підставі ст.130 Конституції України та статті 118 Закону України "Про судоустрій України" забезпечення належного, фінансування та умов функціонування судів покладено на державу, що передбачає окреме визначення у Державному бюджеті видатків, у тому числі на соціальне забезпечення суддів.

Статтею 126 Закону України "Про судоустрій України" встановлено, що ОСОБА_3 судова адміністрація України готує матеріали для формування пропозицій щодо бюджету судів та здійснює заходи щодо їх фінансування, відповідно до цього Закону, здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів.

Статтею 58 Бюджетного кодексу України передбачено, що головні розпорядники коштів з 01.01.2003 року - ОСОБА_3 судова адміністрація України) організовують розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України, яке за результатами аналізу приймає рішення про включення бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету, готує проект Закону про ОСОБА_3 бюджет України. Видатки Державного бюджету України на утримання судової влади захищені безпосередньо Конституцією та законами і не можуть бути скасовані чи зменшені без відповідної компенсації.

Тобто, саме ОСОБА_3 судова адміністрація України повинна була внести до Міністерства фінансів України пропозиції щодо збільшення бюджетного фінансування судової системи у зв'язку з визнанням судом незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. №1243 "Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" в частині встановлення розміру посадового окладу судцям; пункт 4.1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865" та пункт 4.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

В порушення вимог ст.ст. 20, 21 Бюджетного кодексу України, ОСОБА_3 судова адміністрація України, як головний розпорядник бюджетних коштів та учасник бюджетного процесу, не звернулася з бюджетним запитом до Міністерства фінансів України для подальшої підготовки пропозицій до Кабінету Міністрів України при розробленні проекту Державного бюджету України, чим порушено принцип відповідальності учасника бюджетного процесу, яким передбачено, що кожен учасник бюджетного процесу несе відповідальність за свої дії або бездіяльність на кожній стадії бюджетного процесу (п.11 ч.1ст.7 Бюджетного кодексу України).

Враховуючи викладене суд 1 інстанції дійшов правильного висновку, про те, що на виконання вимог п.2 ст. 71 КАС України відповідачами не надано суду достатніх, беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності.

Суд звертає увагу, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ч.2 ст. 233 КЗпП).

Отже, загальний строк подання адміністративного позову для захисту прав, свобод та інтересів особи, який становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, встановлений ч. 1 ст. 99 КАС України, до даних правовідносин не застосовується.

Тобто судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 1 березня 2011 р. у справі № 2а-9807/10/1270 залишити без задоволення , а постанову суду без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий (підпис) Д.В. Ляшенко

Судді (підпис) Л.В. Ястребова

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя: Д.В. Ляшенко