Справа № 2-а-3564/11
Суддя: Яворська Н. І.
Дата ухвалення: 2011-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-3564/11 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2011 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі головуючого

судді - Яворської Н.І.

при секретарі Себестьянській І.П.

За участю позивача ОСОБА_1

Представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної автоінспекції в Миколаївській області про визнання неправомірною та скасування постанови ДАІ про накладення адміністративного штрафу

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що відповідач склав відносно нього 16 червня 2011 року постанову про адміністративне правопорушення в частині правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно з ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного штрафу в сумі 425 грн. Позивач посилаючись на те, що фактичного порушення Правил дорожнього руху не допускав, просив суд визнати постанову ВЕ 1 № 094945 від 16.06.2011 року по справі про адміністративне правопорушення неправомірною та скасувати її.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснивши, що правопорушення не вчиняв, керуючи автотранспортним засобом Івекодн 3532 АА, що належить ТОВ Миколаївавтона автодорозі Т 1508-20 км дороги Калинівка - Снігурівка - Березнегувате був зупинений працівниками ДАІ за ніби-то допущене порушення правил дорожнього руху, а саме п.14.6 А, за обгін на перехресті іншого транспортного засобу, проте стверджує, що такого правопорушення не міг допустити, знає, що на даній ділянці є перехрестя, здійснив обгін іншого автомобіля за 20 км до перехрестя, в с.Широке Снігурівського району, коли маршрутне таксі на зупинці робило висадку-посадку пасажирів. На місці, яке зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, робив обїзд вибоїн на автодорозі, жодного транспортного засобу не обганяв, про що зазначав у поясненнях. Вважає, що постанова та протокол складені безпідставно. Просив вищезазначену складену постанову відносно нього скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що обгін позивачем було здійснено, від водія маршрутного автобуса обгін якого здійснив ОСОБА_1, пояснення не відбирали бо останній відмовився від такого мотивуючи, що працюють в одній компанії. Автотранспортний засіб яким керував позивач був зупинений працівником ДАІ за здійснення обгону іншого транспортного засобу на перехресті. Позивач заперечував таке правопорушення тому було відібрано пояснення в сторонньої особи відносно якої також в той час складався протокол. В позові просив відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 16 червня 2011 року інспектором ІДПС ВДАІ Миколаївської області складено постанову Серії ВЕ 1 № 094945 та протокол серії ВЕ 1 № 099469 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 який за даними постанови скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП України.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допитані як свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які були очевидцями події суду показали, що обгін транспортного засобу по маршруту Березнегувате-Миколаїв було здійснено на зупинці в с. Широке Снігурівського району Миколаївської області, на перехресті с. Бармашове Жовтневого району не було здійснено обгону, оскільки вказана маршрутка рухалася в попутному напрямку за автотранспортним засобом під керуванням ОСОБА_1 і не було потреби здійснювати обгін, на автодорозі великі вибоїни, водій робив відхилення ближче до лівої сторони автодороги для обїзду пошкодженої дороги.

Не довіряти свідкам у суду немає підстав, оскільки їх попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач посилається на пояснення свідка ОСОБА_5 останній в суді також підтвердив, що був зупинений працівниками ДАІ, відносно нього складали протокол, звернув увагу на маршрутку, коли працівник ДАІ показав, що водій останньої здійснив обгін іншого транспортного засобу. Суд при прийнятті рішення не може брати як доказ показання ОСОБА_5 бо в той момент його увага була звернута до складання протоколу про адміністративне правопорушення яке вчинив він особисто, таке дає суду підстави вважати як на той час так і в суді даючи показання свідок може добросовісно заблуждатися.

З пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не погоджувався з даними протоколу, за такого для правильного прийняття рішення судом необхідні чіткі та обґрунтовані пояснення незалежних свідків та свідків які були учасниками руху.

Доводи представника відповідача про зацікавленість свідків ОСОБА_4, які спішили в УВС Миколаївської області та інших пасажирів, спростовуються часом зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, де відображено, що маршрутний автобус було затримано на пять хвилин, а таке не могло вплинути на психіку пасажирів. (а.с.19)

Інших належних і допустимих доказів про конкретне вчинення правопорушення позивачем суду не надано і таких в суді не добуто.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст.55 Конституції України).

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди України, при розгляді справ, застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї, а також практику Європейського суду - як джерело права.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи, принципи верховенства права та законності , суд задовольняє позовні вимоги на захист прав позивача, які вважає порушеними внаслідок дій відповідача по винесенню постанови про необґрунтоване притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

При вирішенні спору суд керувався ст.ст. 251,252,256,293 КУпАП, Кодексом адміністративного судочинства, Правилами дорожнього руху.

Керуючись ст.ст. 158-163 , 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову ВЕ 1 № 094945 від 16.06.2011 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 і справу провадженням закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: