Справа № 2-а-1094/11
Суддя: Томко В. В.
Дата ухвалення: 2011-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2011 2-а-1094/11

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Томко В.В.

при секретарі Брудницькій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рубіжне адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Луганська прапорщика міліції ОСОБА_2 про оскарження дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання незаконними дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 09 червня 2011 року о 09 год. 00 хвил., керуючи автомобілем DADI-1022SE, держ. номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. А. Ліньова м. Луганська, він був зупинений відповідачем, який склав протокол і виніс у відношенні позивача постанову, в якій зазначив, що останній, виїжджаючи з території ТЦ Епіцентр, проїхав регульоване перехрестя на заборонений (червоний) колір світлофору, і притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Позивач зазначає, що правопорушення він не скоював, а перехрестя перетинав на зелений миготливий сигнал світлофору, на що вказував відповідачу, проте останній його пояснення до уваги не взяв.

Позивач звертає увагу суду на те, що на відеозаписі, на якому зафіксовано рух його автомобіля, знято світлофор, розташований на вул. ОСОБА_3, який регулює протилежний рух автомобілів, а не світлофор, розташований при виїзді з території ТЦ Епіцентр, а тому цей відеозапис не може бути доказом у справі. Крім того, відповідач на місці правопорушення не надав доказів того, що технічний прилад, за допомогою якого проводилася зазначена відеозйомка, сертифікований та пройшов метрологічну повірку.

Позивач вказує, що відповідач не роз`яснив йому його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України, також відповідачем були порушені вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, яка була розглянута зі спрощеним підходом, постанова винесена передчасно та без належних правових підстав, оскільки ніяких доказів його вини у скоєнні адміністративного правопорушення відповідачем наведено не було.

За таких обставин, позивач вважає, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності безпідставно і просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача надав заперечення проти позову, в якому зазначив, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 було з`ясовано всі обставини та оцінено докази, на підставі чого був складений протокол про адміністративне правопорушення, який є найважливішим доказом у справах про адміністративні правопорушення, з роз`ясненням відповідних прав і обов`язків. Після цього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, а факт скоєння правопорушення підтверджується відеоматеріалом, який було додано до заперечення.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, надав аналогічні пояснення по суті справи та просив суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, тому суд, керуючись ч. 4 ст. 128 КАС України, вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши позивача, оцінивши надані письмові докази у справі в їх сукупності та вивчивши відеозапис, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КпАП України постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП України постанову працівника Державтоінспекції МВС України про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищепоставлений орган або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, в порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 09.06.2011 р. о 09 год. 05 хвил. інспектором ДПС ВДАІ по обслуговуванню районів м. Луганська ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВВ1 № 291181 у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого останній 09 червня 2011 року о 09 год. 00 хвил., керуючи автомобілем DADI, держ. номер НОМЕР_1, виїхав з території ТЦ Епіцентр на вулицю ОСОБА_3 м. Луганська на заборонений (червоний) сигнал світлофору, своїми діями порушивши п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України (а.с. 4, 15, 24).

Тією ж посадовою особою у відношенні ОСОБА_1 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВЕ1 № 056511 від 09.06.2011 р., відповідно до якої останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України, також на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 5, 14, 24).

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 19.1 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 111 від 27.03.2009 р. (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 131 від 08.04.2011 р.) технічні засоби для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, прилади для виявлення підробок у документах застосовуються згідно з інструкціями та методичними рекомендаціями про порядок їх використання.

Відповідно до п. 19.2 Інструкції працівники підрозділів ДПС, яким видані технічні засоби та прилади, персонально відповідають за їх цілісність та працездатність. Забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув, а також передавати такі прилади для користування безпосередньо на маршруті патрулювання без здійснення контролю командиром підрозділу результатів роботи приладу за зміну.

Судом встановлено, що будь-які докази скоєння позивачем правопорушення в матеріалах справи відсутні. Протокол про адміністративне правопорушення, на який посилається відповідач, є документом, що фіксує правопорушення, проте не може бути взятий до уваги судом як доказ винності особи у вчиненні правопорушення. Стосовно відеозапису правопорушення, наданого відповідачем, то з нього вбачається, що відеозйомка не зафіксувала світлофор, розташований при виїзді з території ТЦ Епіцентрм. Луганська, тобто безпосередньо правопорушення на відео зафіксовано не було, і з наданої відповідачем відеозйомки неможливо встановити, чи дійсно позивач при виїзді з території ТЦ Епіцентрздійснив проїзд регульованого перехрестя на заборонений (червоний) колір світлофору. Крім того, відповідач не вказав, за допомогою якого саме технічного приладу здійснювалась відеозйомка, а також не надав доказів того, що цей технічний прилад сертифікований в Україні. За таких обставин, суд вважає, що ні протокол, ні відеозапис не доводять факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що йому, як особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності, не були роз`яснені його права, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, який був підписаний позивачем, зазначено, зокрема, що йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, а в поясненнях по суті порушення позивач цього не заперечує.

Рішенням Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 р. визнані такими, що не відповідають Конституції України положення ст. 14-1 та ч. 6 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення України. В п. 2 вказаного рішення зазначено, що положення ст. 14-1 та ч. 6 ст. 258 КУпАП визнані неконституційними і втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Оскільки з постанови № 056511 вбачається, що відповідач при її винесенні керувався ст. 14-1 та ч. 6 ст. 258 КУпАП, які втратили чинність з 22.12.2010 р., суд вважає, що постанова була винесена з порушенням норм матеріального права.

Таким чином, суд приходить до висновку про незаконність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також про необхідність скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 287 КУпАП, ст.ст. 10, 11, 71, 159-163, 171-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Луганська прапорщика міліції ОСОБА_2 про оскарження дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії інспектора ДПС ВДАІ м. Луганська прапорщика міліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності незаконними.

Скасувати постанову серії ВЕ1 № 056511 від 09.06.2011 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Томко