Справа № 2-а-7106/10/2270
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2011-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7106/10/2270
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2011 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретарі за участі: ОСОБА_4 представника позивача - ОСОБА_5 за дорученням представника відповідача - ОСОБА_6 за пост.довіреністю від 06.10.2010р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом відкритого акціонерного підприємства "Антонінське хлібоприймальне підприємство" до Красилівської міжрайонної державної податкової інспекції третя особа на стороні відповідача - Головне управління Державного казначейства України у Хмельницькій області про визнання недійсною першої податкової вимоги № 1/83 від 16.09.2010 року та другої податкової вимоги №2/98 від 26.10.2010 року,

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство Антонінське хлібоприймальне підприємство звернулось в суд з позовом до Красилівської міжрайонної державної податкової інспекції, третя особа на стороні відповідача Головне управління Державного казначейства у України у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування першої податкової вимоги №1/83 від 16.09.2010 року та другої податкової вимоги №2/98 від 26.10.2010 року. Позивач вважає, що спірні вимоги є необґрунтованими і неправомірними, відповідач прийняв їх без дотримання положень Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами". Вказує на те, що відповідач не проводив узгодження і не має доказів проведення процедури узгодження податкового зобовязання з позивачем; відсутні будь-які докази, які б свідчили про отримання позивачем бюджетних позичок, фінансової допомоги на поворотній основі на закупівлю сільгосппродукції та на умовах постанови Кабінету Міністрів України Про фінансову допомогу на проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997/1998 року від 11.09.1997р. №1003; сума податкового боргу в відповідача не обліковується; приймаючи податкові вимоги відповідач вийшов за межі повноважень оскільки прийняв їх поза межами граничного строку давності (після спливу 1095 днів).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини на які посилається у позовній заяві, просить суд задоволити позовні вимоги, в повному обсязі.

Зазначив, що процедура узгодження простроченого зобовязання за бюджетними позичками та фінансовою допомогою не проведена, основний платіж зазначений у податкових вимогах не є зобовязанням, подання органу держказначейства не може бути підставою для оформлення податкової вимоги.

Повноважний представник відповідача проти позову заперечує, зазначає, що перша та друга податкові вимоги №1/83 від 16.09.2010р., №2/98 від 26.10.2010р. Красилівської МДПІ є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, підстави для задоволення позову відсутні. Вказує на те, що відповідно до абз.б) пп.4.1 п.4 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом ДПА України від 03.07.2001 року №266 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.07.2001р. за №595/5786 на підставі подання Управління Державного казначейства у Красилівському районі про прострочену заборгованість за бюджетними позичками та фінансовими допомогами Красилівською МДПІ для позивача 16.09.10р. було сформовано першу податкову вимогу та 26.10.2010 року - другу податкову вимогу за №2/98.

Представник третьої особи на стороні відповідача Головне управління Державного казначейства України у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. До суду подав заяву про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до пояснень наданих в судових засіданнях та письмових поясненнях по справі проти позову заперечує, вказує, що відповідно до ст.21 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік визначено у 2010 році органи державної податкової служби України органами стягнення заборгованості субєктів господарювання перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі. При цьому така заборгованість вважається податковим боргом і стягується відповідно до Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами. Зазначає, що протягом 1995-1997рр. ВАТ Антонінське хлібоприймальне підприємство надавались безвідсоткові бюджетні позички за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Закону України Про поставки продукції до державних потреб, Указу Президента України від 16.01.1995р. №51 Про державний контракт на сільськогосподарську продукцію на 1995 рік, Указу Президента України від 18.01.1996р. №62 Про задоволення державних і регіональних потреб у сільськогосподарській продукції на 1996 рік, постанови КМУ від 12.03.1996р. №323 Про задоволення державних потреб у сільськогосподарській продукції на 1996 рік, постанови КМУ від 04.02.1997р. №124 Про задоволення державних потреб у зерні в 1997 році на умовах забезпечення повернення і відповідальності за цільове і ефективне використання коштів.

Враховуючи думку учасників, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника Головного управління Державного казначейства України у Хмельницькій області оскільки його явка не визнавалася судом обовязковою.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку і сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наведеного нижче.

Відкрите акціонерне товариство Антонінське хлібоприймальне підприємство зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності юридична особа Красилівською районною державною адміністрацією та включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (), знаходиться на податковому обліку у Красилівській міжрайонній державній податковій інспекції.

Судом встановлено, що Красилівською міжрайонною державною податковою інспекцією на підставі подання управління Державного казначейства у Красилівському районі Хмельницької області за №№ 26, 28, 29, 30, 32 від 01.09.2010 року позивачу виставлено першу податкову вимогу №1/83 від 16.09.2010 року про сплату останнім податкового боргу станом на 16 вересня 2010 року в загальній сумі 412755,16 грн., з яких: - повернення бюджетних позичок, виданих на закупівлю сільгосппродукції за держконтрактом 1996 року (код платежу 02801383) складає 95594,00 грн.; - інші надходження (код платежу 24060300) складає 69539,52 грн.; - повернення бюджетних позичок виданих на закупівлю сільськогоспродукції за держконтрактом 1997 року (код платежу 02801384) складає 139249,02 грн.; інші надходження (код платежу 24060300) складає 76108,38 грн.; - повернення бюджетних позичок виданих на закупівлю сільськогоспродукції за держконтрактом 1995 року (код платежу 02801382) складає 12498,34 грн.; інші надходження (код платежу 24060300) складає 5063,95 грн.; - повернення позичок за постановою КМУ від 11.09.97р. №1003 (код платежу 00263100) складає 4372,00 грн.; інші надходження (код платежу 24060300) складає 10329,95 грн..

На підставі подання управління Державного казначейства у Красилівському районі Хмельницької області за №№ 33, 34, 35, 36 від 04.10.2010 року позивачу виставлено другу податкову вимогу №2/98 від 26.10.2010 року про сплату останнім податкового боргу станом на 26 жовтня 2010 року в загальній сумі 415714,67 грн., з яких: - повернення бюджетних позичок, виданих на закупівлю сільгосппродукції за держконтрактом 1996 року (код платежу 02801383) складає 95594,00 грн.; - інші надходження (код платежу 24060300) складає 5153,90 грн.; - повернення бюджетних позичок виданих на закупівлю сільськогоспродукції за держконтрактом 1997 року (код платежу 02801384) складає 140286,71 грн.; інші надходження (код платежу 24060300) складає 70218,37 грн.; - повернення бюджетних позичок виданих на закупівлю сільськогоспродукції за держконтрактом 1995 року (код платежу 02801382) складає 12654,57 грн.; інші надходження (код платежу 24060300) складає 77105,17 грн.; - повернення позичок за постановою КМУ від 11.09.97р. №1003 (код платежу 00263100) складає 4373,00 грн.; інші надходження (код платежу 24060300) складає 20329,95 грн..

Крім цього, спірними вимогами визначено, що починаючи з 31 серпня 2010 року на активи позивача розповсюджується право податкової застави згідно із Законом України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ (далі - Закон).

У відповідності до ст.21 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік визначено у 2010 році органи державної податкової служби України органами стягнення заборгованості суб'єктів господарювання перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі (кошти від повернення якої надходять за кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 2801380, 2801400, 2801410, 2801440, 3511530, 3511550, 3511560, 3511630, 3511660), а також заборгованості з відсотків за користування позиками, наданими за рахунок коштів, залучених державою, та з плати за надання гарантій та позик, отриманих за рахунок коштів, залучених державою та/або під державні гарантії. При цьому така заборгованість вважається податковим боргом і стягується відповідно до Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (який діяв на час існування спірних відносин).

Вищезазначені бюджетні позички та фінансові допомоги надавались на підставі Порядку надання і повернення бюджетної позички для фінансування державного контракту 1995 року на поставку до державних ресурсів зерна, сортового і гібридного насіння зернових культур, затвердженого наказом Міністерства фінансів, Міністерства економіки та Міністерства сільського господарства і продовольства України від 12.07.1995р. №119/109/193, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.1995р. за №334/870; Порядку надання і повернення бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна, елітного та сортового насіння за державним замовленням 1996 року, затвердженим наказом Міністерства фінансів та Міністерства сільського господарства і продовольства України від 11.04.1996р. №72/113 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.06.1996р. за №265/1290); Порядку надання бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна і сортового насіння за державним замовленням 1997 року, затвердженим наказом Міністерства сільського господарства і продовольства, Міністерства фінансів та ДАК Хліб України від 04.03.1997р. №70/54/18 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції 06.06.1997р. №212/2016).

Згідно положень зазначених вище нормативно-правових актів, бюджетні позички на закупівлю продовольчого зерна та іншої сільгоспродукції мали надаватися у межах коштів, передбачених на цю мету, на умовах забезпечення повернення та встановлення відповідальності за цільове ефективне використання коштів. Відділеннями державного казначейства України укладалися договори із заготівельними підприємствами та товаровиробниками про надання бюджетної позички для авансування закупівлі зерна за державним замовленням 1995, 1996 та 1997 років на всю суму належного господарству авансу з подальшим уточненням фактичного його розміру.

Правовою підставою прийняття спірних вимог відповідач визначив норми статей 6, 8, 10, 11, 16, 17 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000 року №2181-ІІІ.

Відповідно до п.1.2, 1.3 ст.1 Закону податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України, а податковий борг (недоїмка) - податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), узгоджене платником податків або встановлене судом, але не сплачене у встановлений строк.

Тобто, зобовязання сплатити відповідну суму коштів до бюджету є безумовним та виникає за прямою вказівкою щодо обовязку сплати, що міститься у відповідному законодавчому акті.

Порядок узгодження сум податкових зобовязань та визначення податкового боргу регулюється статтею 5 згаданого Закону та відбувається у двох випадках: 1) самостійне узгодження податкового зобовязання шляхом подання контролюючому органу податкової декларації, як це передбачено ст.4 цього Закону; 2) апеляційне узгодження податкового зобовязання - у разі коли таке податкове зобовязання нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 пункту 5.2 ст. 5 цього Закону, тобто у разі адміністративного чи судового оскарження платником податків нарахування податкового зобовязання контролюючим органом.

Порядок прийняття та направлення податкових вимог встановлений пунктом 6.2 статті 6 зазначеного закону. Відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2. статті 6 Закону у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до п.1.10 ст.1 Закону податкова вимога - письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

Якщо контролюючий орган, що провів процедуру узгодження суми податкового зобов'язання з платником податків, не є податковим органом, такий контролюючий орган надсилає відповідному податковому органу подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків, а також розрахунок його розміру, на підставі якого податковий орган надсилає податкові вимоги.

Таким чином, податкова вимога формується органом державної податкової служби після закінчення ним процедури узгодження податкового зобовязання або внаслідок отримання подання від контролюючого органу, який не є податковим органом, сформованого після закінчення процедури узгодження суми податкового зобовязання. Здійснення узгодження зобовязання контролюючим або податковим органом та його несвоєчасна сплата є визначальною умовою поняття податкового боргу, який є предметом податкових вимог.

Право виставляти позивачу першу та другу податкові вимоги про сплату бюджетної позички, виданої на закупівлю сільськогосподарської продукції за держконтрактом 1995 року, 1996 року, 1997 року, за постановою КМУ №1003 у сумі 412755,16 грн. і 415714,67 грн., могло виникнути тільки за обставин підтверджуючих узгодження податкового зобовязання позивача, тобто у разі узгодження боргу який підпадає під визначення саме податкового боргу.

А орган, що провів процедуру узгодження суми податкового зобовязання з платником податків, у разі якщо він не є податковим органом, повинен входити в перелік таких контролюючих органів, встановлений ст.2 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Як вбачається із змісту ст.2 цього Закону, органи Державного казначейства у перелік контролюючих органів не входять.

В матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про узгодження суми боргу позивача у розмірі 412755,16 грн. (перша податкова вимога) та 415714,67 грн. (друга податкова вимога).

Спірні правовідносини, повязані з виставленням позивачу оскаржуваних першої та другої податкової вимоги виникли між сторонами у звязку з наданням позивачу у 1995, 1996, 1997 роках бюджетних позичок та фінансової допомоги на зворотній основі відповідно до постанов Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні надаватись під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після закінчення. Нормою ст.1 цього закону встановлено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Крім того судом враховується, що постановою Рівненського апеляційного господарського суду України від 25.05.2011 року рішення господарського суду Хмельницької області від 22.02.2011 року у справі №20/2169-10, яким у в позові прокурора Красилівського району в інтересах держави в особі Красилівської міжрайонної державної податкової інспекції м.Красилів до ВАТ "Антонінське хлібоприймальне підприємство" с.Кременчуки Красилівського району про стягнення 398053,21 грн. заборгованості за бюджетними позичками за участю третьої особи на стороні позивача: відділення державного казначейства у Красилівському районі Хмельницької області м.Красилів, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: СК "Трудівник с.Федорівка Красилівського району; СК "Кременчуки" с.Кременчуки Красилівського району; СК "Іскра" с.В.Салиха Красилівського району; СК Нива" с.Криворудка Красилівського району; СК "Ікопоть" с.Гриценки Красилівського району; СК "Новий шлях" с.Медці Красилівського району; СК ім.Дячука с.В.Орлинці Красилівського району; СК "Весна" с.Рублянка Красилівського району; СК "Відродження" с.Ледянка Красилівського району відмовлено - залишено без змін.

Всупереч ч.2 ст.71 КАС України на вимогу суду відповідач та третя особа на стороні відповідача не надали доказів надання, перерахування і отримання суми бюджетної позики позивачем.

Відповідно до частини 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За даних обставин винесені відповідачем перша податкова вимога №1/83 від 16.09.2010 року та друга податкова вимога №2/98 від 26.10.2010 року про визначення узгодженої суми податкового зобовязання по бюджетним позичкам, виданих на закупівлю сільгосппродукції за держконтрактами є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 11, 14, 71, 86, 104, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати першу податкову вимогу № 1/83 від 16.09.2010 року та другу податкову вимогу №2/98 від 26.10.2010 року Красилівської міжрайонної державної податкової інспекції.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Повний текст постанови виготовлено 22 липня 2011 року

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1