Справа № 2-а-271/11
Суддя: Марусяк М. О.
Дата ухвалення: 2011-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О. розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Рахів справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі про визнання неправомірними дій УПФУ та зобов"язаннянарахувати та виплатити недоплачену підвищену пенсію дітям війни, -
В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області та зобов"язання нарахувати та виплатити недоплачену підвищену пенсію "Дітям війни", який мотивував тим, що вона, ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонеркою і належить до соціальної групи “Діти війни”. Згідно Закону України “Про соціальний захист дітей війни”(від 18 листопада 2004 року № 2195), який набрав законної чинності з 01.01.2006 року –дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. 14.04.2011 року позивач звернувся із заявою до управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі про здійснення перерахунку йому пенсії за віком відповідно до ст. 6 ЗУ “Про соціальний захист дітей війни”. Проте відповідачем відмовлено йому у перерахунку пенсії через те, що обчислення та виплата підвищення за статус “дитина війни”проводиться в розмірах, передбачених постановою КМУ № 530 від 28.05.2008 року, і з 01.01.2010 року розмір надбавки становить 59,76 грн., в тому числі гірські. Згідно ч.1 ст. 28 ЗУ “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до ст. 6 ЗУ “Про статус гірських населених пунктів в Україні”передбачено, що розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадян, які одержали статус особи, яка проживає, працює або навчається на території гірського населеного пункту, якому надано статус “гірського”, збільшується на 20%. У зв?язку з чим, просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області та зобов’язати управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі здійснити їй перерахунок та виплату пенсії відповідно до ЗУ “Про соціальний захист дітей війни”в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 05 листопада 2010 року по 05 травня 2011 року з врахуванням гірських, та в подальшому здійснювати перерахунок та виплату згідно чинного законодавства.
Ухвалою судді від 06.05.2011 року відкрито скорочене провадження у справі.
В своїх письмових запереченнях на позов, поданих до суду 13 травня 2011 року (реєстрація по канцелярії суду) УПФУ позов не визнало з посиланням на відсутність у нього коштів на ці виплати та на законодавчу невизначеність механізму вирахування розміру мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”. Крім того повідомили, що з метою збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян КМУ виніс постанову № 530 від 28.05.2008 року, якою встановив, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,10 грн., з 1 липня - 48,20 грн., з 1 жовтня - 49,80 грн. Просять відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Оскільки предметом позову є нарахування та виплата підвищення до пенсії, в силу п. 2 ч. 1 ст.183-2 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
Вивчення матеріалів справи та оцінка повідомлених сторонами обставин, є підставою для висновку про задоволення позову частково з таких підстав.
У відповідності до ст. 1 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, який набув чинності з 01 січня 2006 року, дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (02 вересня 1945 року) Другої Світової війни було менше 18 років.
Позивачка, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, отримує пенсію по віку, що підтверджується даними її паспорта громадянина України, пенсійним посвідченням, тобто вона є дитиною війни і має право на пільги, передбачені Законом України “Про соціальний захист дітей війни”.
Статтею 71 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік”, дію ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”на 2007 рік було зупинено. Однак, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року положення п. 12 ст. 71 Закону України “Про Державний бюджет на 2007 рік” визнано неконституційними, а тому на підставі ч. 2 ст. 152 Конституції України, такий втратив чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення зворотної дії у часі немає.
Згідно п. п. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”від 28.12.2007 року, ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”викладено в новій редакції, згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”) до пенсії виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Частиною 4 ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”від 22.10.1993 року визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року п. п. 2 п. 41 розділ ІІ Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”від 28.12.2007 року визнано неконституційним.
У відповідності до ст. 28 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.
Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України “Про прожитковий мінімум”від 15.07.1999 року, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.
Згідно ч. 3 ст. 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", до числа основних державних соціальних гарантій включаються, в тому числі, мінімальний розмір пенсії за віком. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст. ст. 6, 7 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”дітям війни пенсії підвищують на 30% мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом здійснюється за рахунок Державного бюджету України.
Отже, вважаю заперечення відповідача щодо не визначення розміру мінімальної пенсії здійснення розрахунків необґрунтованими.
Згідно статті 52 Закону України “Про державний бюджет України на 2010 рік”встановлений у 2010 році прожитковий мінімум, а саме: на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 825 гривень, з 1 квітня - 839 гривень, з 1 липня - 843 гривень, з 1 жовтня - 861 гривні, з 1 грудня - 875 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень.
За законом України "Про державний бюджет України на 2011 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить з 1 січня по 31 березня 2011 року - 750 гривень, з 1 квітня 2011 року -764 гривні для осіб, які втратили працездатність.
Розміри державних соціальних гарантій на 2010 - 2011 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.
При цьому Постанова КМУ від 28.05.08 року № 530, на яку посилається відповідач, не має бути застосована виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами.
Разом з цим, невизначеність механізму, джерел та процедури виплати, на думку суду, не є підставою для невиконання Закону.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
За преамбулою Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Надання дітям війни соціальної підтримки є державною програмою соціальної допомоги, яка згідно ст. 87 Бюджетного кодексу України відноситься до виплат Державного бюджету, а Пенсійний фонд України згідно ст. 21 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів для здійснення програми соціальної підтримки дітям війни та відповідно до ч. 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України розробляє план своєї діяльності до завдань та функцій, визначених нормативно-правовими актами, виходячи з необхідності досягнення конкретних результатів за рахунок бюджетних коштів, а також розробляє на підставі плану діяльності проект кошторису та бюджетні запити і подає їх до Мінфіну України чи місцевого фінансового органу, затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів іншого рівня (до яких відноситься і відповідач) та інше.
Таким чином, відповідач порушив право позивачки на перерахунок пенсії і воно має бути відновлене, а дії відповідача слід визнати протиправними.
Відповідно до ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, про захист яких вони просять.
За таких обставин та враховуючи також, що ЗУ ,,Про Державний бюджет України на 2010 рік” та ЗУ "Про Державний бюджет України на 2011 рік" дію ст.6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни” не зупинено, для повного захисту порушених прав позивачки ОСОБА_1, відповідно до ст.11 КАС України, вважаю необхідним зобов’язати УПФУ здійснити нарахування та виплату щомісячної надбавки до пенсії позивачу, як особі, що має статус дитини війни, починаючи з 05 листопада 2010 року по день винесення судом постанови, тобто по 18 травня 2011 року відповідно до вимог ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни” у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично здійснених виплат.
Також, до задоволення позовних вимог ОСОБА_1 підлягає при здійсненні перерахунку, врахування відповідачем по даній справі –управлінням Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області, пільги передбачені ст. 6 Закону України “Про статус гірських населених пунктів в Україні”.
Поряд з цим, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в частині зобов’язання відповідача в подальшому здійснювати перерахунок та виплату пенсії, оскільки неможливо на майбутнє визначати протиправність рішень, дій чи бездіяльності відповідача. Судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин. Крім того, за змістом статті 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, у даному випадку у разі порушення права, свобод чи інтересів позивача у нього виникає право звернення до суду, а вимоги щодо зобов'язання вчинити певні дії на майбутнє, не можуть бути предметом розгляду в суді.
В силу ст. 256 КАС України слід допустити негайне виконання постанови суду.
Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Згідно Декрету КМУ "Про державне мито" від 21 січня 1993 року № 7-93 із скарг за неправомірні дії органів державного управління і службових осіб, що ущемляють права громадян державне мито справляється у розмірі 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 3,40 грн.
Таким чином, з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 підлягає стягнення 3,40 грн. судового збору.
Керуючись ст. 6, 19, 124, 152 Конституції України, ст. ст. 61, 69 Закону України “Про Конституційний Суд України”, ст.ст. 3, 6, 7 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, Законами України “Про державний бюджет на 2007-2011 роки”, ст. 28 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, ст. 14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, ст. 6 Закону України “Про статус гірських населених пунктів в Україні”, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.07 № 6-рп/2007 рік, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 № 10-рп/2008 рік, п.15 Положення “Про Пенсійний фонд України”, ст.ст. 7–12, 69-71, 94, 158-160, 162, 183-2, 256 КАС України, суддя –
П О С Т А Н О В И Л А :
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області - неправомірними.
Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області провести перерахунок та виплату пенсії: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканці с. Кваси, вул. Кевелів № 717, Рахівського району, Закарпатської області, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 05 листопада 2010 року по 18 травня 2011 року включно з урахуванням положень статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за відрахуванням вже сплаченої суми.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 03 гривні 40 копійок сплаченого судового збору.
При проведенні перерахунку, врахувати пільги передбачені ст.6 Закону України “Про статус гірських населених пунктів в Україні”.
Постанова суду підлягає негайному виконанню відповідачем в межах суми стягнення за один місяць.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя Рахівського районного суду: Марусяк М.О.