Справа № 1407/2-а-3713/11
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2011-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1407/2-а-3713/11
ПОСТАНОВА

іменем України

"06" червня 2011 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - Вуїва О.В., при секретарі судового засідання - Кашарайло А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії дитині війни та здійснювати такі виплати в подальшому, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії дитині війни та здійснювати такі виплати в подальшому.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він є отримувачем пенсії та дитиною війни, якому відповідач не призначив та не проводив нарахування щомісячного підвищення до пенсії дітям війни, у розмірі передбаченому ст. 6 ОСОБА_2 України "Про соціальний захист дітей війни " 30% мінімальної пенсії за віком за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік, за 2010 рік та частину 2011 року.

Посилаючись на те, що бездіяльність відповідача є протиправною, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20 квітня 2011 року вимоги позивача за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік, з 01 січня 2010 оку по 15 вересня 2010 року були залишені без розгляду.

Також ухвалою суду від 20 квітня 2011 року неналежний відповідач ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України у м. Вознесенську Миколаївської області був замінений на належного відповідача - Головне ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Миколаївській області

В судове засідання позивач не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Головного ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Миколаївській області в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі до якої долучив заперечення проти позову.

Заперечення, що містяться в матеріалах справи обґрунтував відсутністю законодавчого врегулювання розміру мінімальної пенсії за віком для обчислення підвищення до пенсії особам, яким встановлено статус «дитина війни» та відсутністю бюджетного фінансування.

Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та обовязки сторін, а тому суд вважав можливим розглянути справу без їхньої участі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Позивач є отримувачем пенсії та дитиною війни, якому Головне ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Миколаївській області не призначало за період з 15 вересня 2010 року по 15 березня 2011 року та не проводило нарахування підвищення до пенсії.

Згідно ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком, з якої потрібно обчислювати підвищення, цим ОСОБА_2 не передбачено. Пунктом 3 Прикінцевих положень ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» Кабінету Міністрів України доручено подати до Верховної ради пропозиції щодо приведення законодавчих актів та свої нормативно-правові акти у відповідність із цим ОСОБА_2.

Проте на час розгляду справи законодавство не містить терміну «мінімальна пенсія за віком».

09 липня 2003 року законодавчим органом був прийнятий Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яким було запроваджено термін мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим ОСОБА_2. Проте вказаний в статті 28 цього ОСОБА_2 мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим ОСОБА_2. У частині 1 статті 6 ОСОБА_2 зазначено, що непрацездатні громадяни, крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення, мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством. ОСОБА_2 України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», Постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» свідчить, що розмір надбавок, підвищень, доплат та інших додаткових видів грошової компенсації різним категоріям осіб, визначається у кожному конкретному випадку окремо, чітко встановленими нормами. Таким чином, питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення до пенсії особам, яким встановлено статус «дитина війни», має бути вирішено в законодавчому порядку. Норма статті 28 ОСОБА_2 України № 1058 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в силу її імперативного характеру не підлягає застосуванню за аналогією закону щодо спору про соціальні виплати (підвищення до пенсії дитини війни), не повязаного з спором про виплату з системи пенсійного забезпечення. Недотримання цієї імперативної норми порушує публічний порядок і ці твердження підтверджені ухвалою Конституційного Суду України від 19 травня 2009 року (справа 2-27у/2009).

Однак встановлені судом обставини не можуть жодним чином свідчити про те, що відсутність законодавчого врегулювання чіткого визначення розміру підвищення до пенсії дітям війни може бути підставою для невиконання державою своїх зобовязань перед власними громадянами.

Водночас підвищення до пенсії, як державна соціальна виплата, згідно ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» (ст.7) виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України на відміну від пенсії, яка виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і заперечення відповідача щодо відсутності бюджетних асигнувань для задоволення вимог позивачки є необґрунтованим, оскільки невиконання чи неналежне виконання законів про виплати через відсутність грошей для виплати не є підставою для виправдання. В даному випадку, в національному законодавстві мають бути визначені межі та спосіб здійснення відповідного права органів державної влади діяти з метою забезпечення громадян мінімальним ступенем захисту, на який вони, згідно з принципом верховенства права, мають право в демократичному суспільстві. Бездіяльність щодо реалізації права ОСОБА_1 на нарахування підвищення до пенсії дітям війни, передбаченого ст.6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» в період з 15 вересня 2010 року по 15 березня 2011 року є порушенням, яке створило для позивача ситуацію непевності стосовно реалізації ним зазначеного права.

Тому, доводи Пенсійного фонду про відсутність механізму нарахування підвищення до пенсії дітям війни, не можуть бути підставою для невиконання вимог законів, а тому позивач ОСОБА_1 за період з 15 вересня 2010 року по 15 березня 2011 року мав право на отримання відповідного підвищення до пенсії.

Таким чином вимоги до Пенсійного фонду за період з 15 вересня 2010 року по 15 березня 2011 року є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Проте не підлягають задоволенню вимоги про зобовязання відповідача в подальшому виплачувати щомісячне підвищення до пенсії дітям війни, оскільки суд не вирішує спір, який може виникнути у майбутньому.

В такому разі, а саме в разі подальшого виникнення у майбутньому між сторонами спору щодо розміру пенсійного забезпечення, позивач має право на звернення до суду для подальшого захисту порушеного права.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 11, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом визнання бездіяльності протиправною, зобовязання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії дитині війни за період з 15 вересня 2010 року по 15 березня 2011 року задовольнити повністю.

Бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області щодо ненарахування щомісячного підвищення до пенсії дитині війни ОСОБА_1 за період з 15 вересня 2010 року по 15 березня 2011 на підставі ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» визнати противоправною.

Зобовязати Головне ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії дитині війни за період з 15 вересня 2010 року по 15 березня 2011 року згідно ст. 6 ОСОБА_2 України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області про захист соціальних прав шляхом зобовязання здійснювати нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії дитині війни в подальшому відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Одеський апеляційний адміністративний суд через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.В.Вуїв