Справа № 2-а-2511/2010
Суддя: Калайда І. С.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золочівський районний суд Харківської області
Справа №2-а-2511/2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року смт.Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Калайда І.С.,

при секретареві Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до ДПС УДАІ УМВС України в Одеській області, третя особа інспектор ДПС УДАІ УМВС України в Одеській області Карпенко Сергій Олександрович, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Золочівського районного суду Харківської області з позовною заявою до ДПС УДАІ УМВСУ в Одеській області, в якому просить суд визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВТ № 214148 від 16.11.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 16.11.2010 року інспектором ДПС було винесено зазначену постанову за вчинення правопорушення, яке полягало в тому, що він, рухаючись на автомобілі НОМЕР_1 на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, перевищив максимально допустиму швидкість на 25 км/год., рухаючись зі швидкістю 75 км/год при обмеженні 50 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Беркут №0601173». З даною постановою він не згоден, оскільки він не впевнений, що дана швидкість належить його автомобілю. Також зазначив, що прилад, яким вимірювалася швидкість, повинен працювати в автоматичному режимі, а пристрій «Беркут» не дозволяє працювати та фіксувати транспортні засоби в автоматичному режимі, тобто, без втручання людини.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини свого неприбуття суду не повідомив, заперечення проти позову суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності субєкта владних повноважень, дії якого оскаржуються, в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі скасуванням постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій В. чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

З постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВТ №214148 від 16.11.2010 року, складеного прапорщиком міліції ОСОБА_2, видно, що ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП, яке полягало в перевищенні ним швидкості на 25 км/год. під час руху по а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ. В постанові не зазначено прилад, яким здійснювалося вимірювання. Постанова складена з порушенням ст.283 КУпАП та п.2.16 Інструкції з оформлення працівниками ДАІ МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС від 26.02.2009 року №77, оскільки не зазначено повне найменування органу, де працює інспектор, та відсутня печатка. Також, в постанові, як і в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутнє посилання на найменування населеного пункту, де рухався позивач.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушенні серії ВТ1 №036657 від 16.11.2010 року, складеного о 15.45 год. інспектором ДПС, зазначено про розгляд справи, що відбудеться 16.11.2010 року о 15.45 год. за місцем вчинення. В порушення вимог ст.268 КУпАП, виносячи на місці постанову про накладення адміністративного стягнення, інспектор ДПС грубо порушив права ОСОБА_1, оскільки встановлений ним проміжок часу, протягом якого буде розглядатися справа, не відповідає реальній можливості скористатися всіма наданими правопорушнику правами.

Між тим, прилад, яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР, не є автоматичним засобом фото чи відеофіксації, оскільки він знаходився у співробітника ДПС, керується ним безпосередньо або через компютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, обєкт зйомки, її режими, кут огляду приладу тощо). Стаття 14-1 КУпАП передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото, кіно або відеозйомки, які працюють в автоматичному режимі. За таких умов така фікасація не відповідає вимогам закону, до того ж, не сприяє виконанню основних завдань міліції і, зокрема, ДАІ та ДПС по профілактиці та припиненню правопорушень.

Відповідно до ст. 14-1 КУпАП пристрій, який робить фіксацію правопорушення ПДР повинен працювати в автоматичному режимі, а пристрій „Беркут не дозволяє працювати і фіксувати транспортні засоби в автоматичному режимі, тобто без втручання людини (інспектора) він не в змозі автоматично зафіксувати правопорушення, в даному випадку інспектор, натиснувши кнопку фіксації, вибравши відповідний проміжок часу, натиснув кнопку фіксації і зафіксував вибраний ним момент часу, автомобіль та місце фіксації.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правіш, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП. є недоведеним та необґрунтованим, оскільки показання технічного приладу не містить функції фіксації будь-яким способом, факту перевищення швидкості як в даному випадку, тому зафіксована приладом та зазначена в постанові швидкість руху не може бути достовірною та належним доказом на якому ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення.

Окрім того, у відповідності до п.п.7.7, 16.6 Інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 р. №111, за всіма вияв. . ми порушеннями ПДР інспекторами ДПС складаються протоколи про адміністративні правопорушення, які після закінчення зміни здаються командирові підрозділу ДПС. чи особі, яка його замінює, або працівникові, на якого покладено ці обовязки, для реєстрації та передачі до відділів (відділень) ДАІ МВС з обслуговування адміністративних територій міст, районів, районів у містах протягом однією доби.

Таким чином, повноважень щодо винесенні постанови про накладення штрафу на місті вчинення правопорушення інспектору ДПС не надано. З метою всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи, недопущення порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст.268 КУпАП та гарантованих Конституцією України, адміністративний матеріал повинен бути направлений дія розгляду по суті до ВДАІ за місцем проживання правопорушника, де відповідно до вимог п.2.3.1 Інструкції з оформлення працівниками ДАІ МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26 02.2009 року №77, розглядати та накладати адміністративні стягнення мають право працівники ДАІ МВС, які мають спеціальні звання. В даному випадку позивач мав би можливість скористатися наданими йому правами та гарантіями. Тому недодержання зазначених вимог нормативно-правових актів є наслідком незаконного винесення постанови.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69. ~0. 106. 158-163. 171-1 КАС України, ст.ст.287, 288 КУпАП, Інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС ДАІ МВС, затвердженої наказ: V МВС України від 27.03.2009 р. №111, Інструкції з оформлення працівниками ДАІ МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року №77, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обємі.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором БДПС УДАІ УМВС України Одеській області прапорщика міліції ОСОБА_2 серії АР №173458 ви 16.11.2010 року, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 визнати незаконною та скасувати. Провадження у справі закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Калайда І.С.