Справа № 200/11001/15-а
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/221/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправною відмову в виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без оподаткування та зобов'зання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй в проведенні розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01 лютого 2015р. щодо повернення стягнутого податку.

Просила зобов*язати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок і виплату стягнутого з її щомісячного довічного грошового податку в розмірі 16,5%, починаючи з 01 лютого 2015р. та зобов*язати відповідача здійснювати їй виплату щомісячного довічного грошового утримання без утримання податку в розмірі 16,5% , призначеного Законом України №71-VIII від 28.12.2014р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», починаючи з 01 лютого 2015р.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що Постановою Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року № 59-VIII вона, ОСОБА_1, була звільнена з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області у відставку.

Відповідно до вищезазначеної постанови Верховної Раду України, наказом голови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2014 року № 225-к її було відраховано зі штату суду 30 грудня 2014 року згідно до вимог п. 9 ч. 5 ст. 126, ст. 131 Конституції України, ст. 109 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» з правом отримання щомісячного грошового утримання.

Розпорядженням Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська №8060003 від 29.01.2015р. позивачці було призначено довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 12789грн. із застосуванням відсотка розрахунку утримання 70% від заробітку в розмірі 18270 грн. який встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2014р.», що набрав чинності 03.08. 2014р.

Законом України №71-VIII від 28.12.2014р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» її довічне грошове утримання було оподатковане податком в розмірі 15% та 1,5%, загальним розміром 16,5%, що в грошовому вигляді складає 1507,28грн. Зазначена сума податку з лютого 2015р. стягується з її щомісячного довічного грошового утримання.

17 квітня 2015р. позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська з заявою про перерахунок призначеного їй грошового утримання та звільнення від сплати податків, вважаючи, що її право на отримання звільненого від сплати податку щомісячного грошового утримання відповідачем було порушено.

Позивачка також вважає , що стягуючи з її щомісячного грошового утримання податок відповідач порушує її конституційні права в тому числі і право власності, суттєво звужує зміст і обсяг прав судді, чим порушуються її гарантії незалежності судді.

Але 06.05.2015р. відповідач надав позивачці відповідь про відмову в задоволенні її заяви, що і стало підставою для звернення в суд з цим позовом.

В судове засідання позивачка не з"явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, у наданій суду заяві просила розглянути справу у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та надав письмові заперечення, в яких позов не визнав? посилаючись на його необгрунтованість.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, Постановою Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року № 59-VIII ОСОБА_1 була звільнена з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області у відставку.

Відповідно до вищезазначеної постанови Верховної Раду України наказом голови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2014 року № 225-к позивачку було відраховано зі штату суду 30 грудня 2014 року згідно до вимог п. 9 ч. 5 ст. 126, ст. 131 Конституції України, ст. 109 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Розпорядженням Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська №8060003 від 29.01.2015 року позивачці з 31.12.2014р. було призначено довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 12789 грн. із застосуванням відсотка розрахунку утримання 70% відповідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону № 1166-VІІ від 27 березня 2014 року від заробітку в розмірі 18270 грн., який встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2014р.», що набрав чинності 03.08. 2014 року.

Законом України №71-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» довічне грошове утримання позивачки було оподатковане податком в розмірі 15% та 1,5%, загальним розміром 16,5%, що в грошовому вигляді складає 1507,28грн. Зазначена сума податку з лютого 2015р. стягується з її щомісячного довічного грошового утримання.

17 квітня 2015 року позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська з заявою про перерахунок призначеного їй грошового утримання та виплату їй грошового утримання без утримання податків, але 06.05.2015 року їй була надана відповідь Пенсійного фонду України в Бабушкінкському районі м. Дніпропетровська про відмову в задоволенні її заяви.

Суд вважає відмову Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська незаконною та такою, що звужує зміст та обсяг визначених Конституцією України гарантій незалежності позивачки як судді з наступних підстав.

При вирішинні цього спору суд застосовує норми Конституції України і норми міжнародного права як акти прямої дії та керується принципом верховенства права.

Відповідно ч.3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 58 Конституції України, закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 46 та ст. 126 Конституції України незалежність суддів забезпечується, серед іншого, гарантуванням фінансування їх соціального захисту, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про статус суддів» включає право на соціальне забезпечення у випадках, передбачених ст. 43 цього Закону, як слідує з офіційного тлумачення цих норм, наданого Конституційним Судом України в рішенні від 18.06.2007 № 4-рп/2007року у справі № 1-23/2007 про гарантії незалежності суддів.

Крім того в Рішенні Конституційного Суду України від 18.06.2007 року № 4-рп/2007 зазначається, що довічне грошове утримання судді - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній , звільненій від сплати податків, грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України, Законом України «Про статус суддів». Не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами України гарантії незалежності суддів, в тому числі гарантії їх матеріального і соціального забезпечення. Це положення узгоджується з ч.3 ст.22 Конституції України.

Зазначене Рішення Конституційного Суду України має силу закону та є обов'язковим до виконання на території України, і цим Рішенням вказано, що щомісячне довічне грошове утримання судді звільняється від сплати податків.

При оподаткуванні довічного грошового утримання, яке отримує позивачка, відповідач застосував зворотню силу Закону України №71-VIII від 28.12.2014р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» всупереч вимог ч.3 ст. 22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, та всупереч вимогам ст. 58 Конституції України, згідно якої закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов*язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Згідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. Згідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов"язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст.1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на положення, які зазначені Європейським судом з прав людини по справі «Кечко проти України» від 8 листопада 2005 року ( набрало законної сили 8 лютого 2006р.) поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу N 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права» і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу N 1.

Відповідач, не взявши до уваги приписи Рішення Конституційного Суду України від 18.06.2007 року № 4-рп/2007 щодо неоподаткування довічного грошового утримання судді у відставці, порушив право власності поивачки на щомісячні грошові виплати в сенсі положення ст.1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушив її соціальну гарантію незалежності судді, звузив та знизив зміст та обсяг її вже досягнутих прав і свобод в нашій державі та проігнорував вимоги ст.ст.8,9,19,22,46,58,64,126 Конституції України.

Пункт 1.1 Європейської Хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року передбачає, що метою закону про статус суддів є забезпечення компетентності, незалежності та неупередженості, на які законно розраховує кожна людина при зверненні до суду і до кожного судді за захистом своїх прав…..Сучасна Хартія складається з положень, які найкращім чином гарантують досягнення таких цілей. Її положення направлені на підвищення рівню гарантій в різних європейських державах. В національні закони не можуть вноситися зміни, направлені на зниження рівню гарантій, вже досягнутих у відповідних державах.

Пункт 1.4. Хартії зазначає, що закон надає кожному судді, який вважає, що його право за законом або в більш широкому порозумінні його незалежності чи

незалежності юридичного процесу так чи інакше знаходяться під загрозою або не приймаються до уваги, можливість звернутися до

такого незалежного органу, який володіє ефіктивними можливостями правового впливу або який може зарадити таку можливість.

Пункт 6.3 Хартії вказує на те, що Закон забезпечує гарантії для суддів, діючих в професіональній якості, від соціальних ризиків, пов"язаних з хворобою, вагітністю та пологами, інвалідністю, старістю та смертю.

Пункт 6.4 Хартії зазначає, що Закон передбачає, що судді, які досягли встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади і які виконували суддівські повноваження протягом зазначеного терміна, повинні отримати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як найближче до рівня їх останньої заробітної плати в якості судді. Тим, що відповідач оподаткував податком щомісячне грошове утримання позивачки, він ще більше знизив рівень її грошового утримання від її останньої заробітної плати в якості судді, чим порушив пункт 6.4 Хартії.

Враховуючи, що Конституція України, Рішення Конституційного Суду України від 18.06.2007 року № 4-рп/2007, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Європейська Хартія про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року є обов'язковими до виконання на території України, вважаючи, що відповідач при оподаткуванні довічного грошового утримання позивачки порушив основоположний в нашій державі принцип верховенства права, суд вважає, що Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська повинно зробити перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання з 1 лютого 2015р., нарахувати та виплатити стягнутий з її довічного грошового утримання податок в розмірі 16,5% та в подальшому виплачувати позивачці щомісячне довічне грошове утримання без стягнення будь-якого податку.

Згідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог позивача, відповідач будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження цих заперечень суду не надав.

Посилання відповідача у наданих суду письмових запереченнях на те, що положення Податкового Кодексу України в частині оподаткування пенсії не визнавались неконституційними, а тому в аспекті ст. 19 Конституції України є обов"язковими для виконання є безпідставними та спростовуються основоположним принципом права, а саме принципом верховенства права, який застосований судом при ухваленні постанови у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст.2,5,6,8,9,17,104,105,162,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Рішенням Конституційного Суду України від 18.06.2007 року № 4-рп/2007, Європейською Хартією про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998р, ст.1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська щодо відмови в здійснені перерахунку і виплати ОСОБА_1 стягнутого з виплаченого їй з 01 лютого 2015 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці податку в розмірі 16,5%.

Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 стягнутого з виплаченого їй з 01 лютого 2015 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці податку в розмірі 16,5%.

Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська здійснювати в подальшому виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 без утримання податку в розмірі 16,5%, призначеного Законом України №71-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 73,50 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя: Т.О.Кудрявцева