Справа № 473/3130/15-а
Суддя: Лузан Л. В.
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3130/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" вересня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Данилевич Т.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Пономаренко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування частково рішення органу місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася в порядку адміністративного судочинства до суду з позовом до відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування п. 1 рішення Вознесенської міської ради № 12 від 15.07.2011 року, яким було обмежено реалізацію слабоалкогольних, алкогольних напоїв та пива на об'єктах роздрібної торгівлі та закладах ресторанного господарства (крім торгівлі на розлив у ресторанах, кафе і барах, які розміщуються в окремих капітальних будівлях, або спеціально обладнаних приміщеннях інших капітальних споруд) з 23:00 год. до 06:00 год. з покладенням обов'язку на відповідача опублікувати відповідне оголошення в засобах масової інформації.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що оскаржуваний акт прийнятий в порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (ст. 15-3), поза повноважень, які регулюються Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (ст.30).

Посилаючись на те, що оскаржуваний акт порушує її права як споживача на вільний вибір товарів у зручний для неї час, що мало наслідком відмову в продажі їй 12.07.2015 року алкогольних напоїв в нічний час у магазині «Продукти 215» ТОВ «АТБ - маркет», що розташований за адресою: м. Вознесенськ, вул. Жовтневої революції, 16, позивач просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім того, пояснила, що вона не є членом територіальної громади м. Вознесенська (проживає в м. Южноукраїнськ) та не була обізнана про публікацію рішення відповідача у місцевій газеті «День за днем», яка до того ж має невеликий тираж.

Представник відповідача Вознесенської міської ради в судовому засіданні позов не визнала. Вказувала, що оспорюване позивачем рішення є нормативно-правовим актом, що стосується невизначеного кола осіб, а саме суб'єктів господарської діяльності, які здійснюють реалізацію слабоалкогольних, алкогольних напоїв та пива на об'єктах роздрібної торгівлі та закладах ресторанного господарства і тому саме права цих суб'єктів можуть порушуватися у результаті прийняття такого рішення. Захист прав позивача як споживача на вільний вибір товарів у зручний для нього час повинен проводитися в порядку цивільного законодавства, оскільки він не є суб'єктом сфери публічно-правових відносин, які врегульовані рішенням Вознесенської міської ради № 12 від 15.07.2011 року. Також звертав увагу суду на те, що відповідач, приймаючи спірне рішення, дотримався вимог закону та діяв з метою попередження зловживання слабоалкогольними, алкогольними напоями та пивом серед населення, впорядкування їх продажу, зниження рівня порушень громадського порядку тощо виключно в інтересах територіальної громади міста.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, як встановлено в судовому засіданні, рішенням Вознесенської міської ради № 12 від 15.07.2011 року було обмежено реалізацію слабоалкогольних, алкогольних напоїв та пива на об'єктах роздрібної торгівлі та закладах ресторанного господарства (крім торгівлі на розлив у ресторанах, кафе і барах, які розміщуються в окремих капітальних будівлях, або спеціально обладнаних приміщеннях інших капітальних споруд) з 23:00 годин до 06:00 годин.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради. Питання організації управління районами в містах належить до компетенції міських рад.

Згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Повноваження відповідача в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку визначені ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

До них відносяться, зокрема, здійснення заходів щодо розширення та вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, розвитку транспорту і зв'язку; здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства; здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів; встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Відповідно до ст. 40 даного закону виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.

Ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" контроль за дотриманням норм вказаного Закону здійснюють органи, які видають ліцензії(патенти), а також інші органи в межах компетенції, визначеної чинним законодавством.

Положеннями ст. 15 -3 вищевказаного закону ( в редакції станом на час прийняття спірного рішення) передбачено заборону продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів: особам, які не досягли 18 років; у приміщеннях та на території дошкільних, навчальних закладів і закладів охорони здоров'я; у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, які здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; у місцях проведення спортивних змагань; в інших містах, визначених органами місцевого самоврядування; з торгових автоматів; з полиць самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних напоїв); поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); з рук та у не визначених для цього містах торгівлі.

П.7, 9 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України „Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями" від 30 липня 1996 p. №854 передбачено, що режим роботи спеціалізованих магазинів, спеціалізованих відділів, секцій встановлюються суб'єктом господарської діяльності за погодженням з органами місцевого самоврядування. Роздрібна торгівля алкогольними напоями забороняється, серед іншого, в інших місцях, визначених органами місцевого самоврядування.

Таким чином, суд вважає, що приймаючи спірне рішення, Вознесенська міська рада діяла в межах наданих їй повноважень, з дотриманням процедури його прийняття та з метою захисту інтересів громади.

Разом з тим, необхідно зазначити наступне.

Як зазначалося вище, спірне рішення є нормативно-правовим актом прийнятим суб'єктом владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій спрямованих на правове регулювання господарсько-адміністративних відносин між органом місцевого самоврядування та суб'єктами господарювання, який встановлює норму права, що застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і не встановлює приписів щодо громадян фізичних осіб, в тому числі і позивача, вчиняти чи утриматись від певних дій та не покладає відповідальність на них щодо обраної ними поведінки і спір щодо його оскарження згідно ч.2 п.1 ст. 17 КАС України віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено порушення публічно-правових прав позивача в результаті прийнятого відповідачем рішення.

Захист права позивача, як споживача на вільний вибір товарів у зручний для нього час має захищатись в порядку цивільного процесуального законодавства, оскільки не відноситься до публічно-правових.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування частково рішення органу місцевого самоврядування - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова в повному обсязі виготовлена 07.09.2015 року.

Суддя Л.В. Лузан