Справа № 804/14171/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чередниченко В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю:

представника позивача Дорошенка І.О.,

представника відповідача Рубцової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах Дніпропетровської області

за позовом Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради

до Управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах Дніпропетровської області

про скасування рішень, -

встановив:

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням виправлень, просив скасувати рішення №14 від 09.04.2014р. про застосування фінансових санкцій до управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області по застрахованій особі Блотницькій Т.М. в розмірі 170,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року позов задоволено. Суд зазначив, що застосування фінансових санкцій не можливо у зв'язку з втратою чинності норми, яка регулює спірні правовідносини.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу у задоволенні позову. Заявник апеляційної скарги посилається на те, що згідно з п.5 частини 9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, накладається штраф у розмірі 10% суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у

розмірі 20% зазначених сум та не менше 20% неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім того, п.9.3.5 Постанови правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" від 19 грудня 2003 р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. №64/8663 встановлено, що за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому зазначає, що відповідно до вимог абзацу третього п.3 Постанови №22-2, відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України за період з 01.01.2010 р. з типом форми "коригуюча" або "скасовуюча" подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника. Одночасно зазначає, що твердження позивача щодо незаконного застосування норм законодавства, у зв'язку з набранням чинності Закону України від 08.07.2010 р. №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464), так як відповідно до частини 7 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень, вищезазначеного Закону за органами Пенсійного фонду України зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими він був наділений до набрання чинності Закону №2464, а отже, за порушення вчинені до 01.01.2011 року, органи Пенсійного фонду України застосовують фінансові (штрафні) санкції, передбачені законодавством, яке діяло на момент вчинення порушення.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно Протоколу № 1733 від 22.06.2002 року управлінням праці та соціального захи сту населення Жовтоводської міської ради про призначення допомоги Блотницькій Тетяні Миколаївні допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зазначено період з 17.06.2002 р. по 07.03.2005 р.

За наслідками перевірки на підставі п.5 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку по застрахованій особі Блотницькій Т.М., зазначених в "Відомості про осіб, що мають підстави для зарахування стажу роботи без сплати страхових внесків" за 2004 рік та в "Індивідуальній відомості про застраховану особу" за 2005 рік управлінням ПФУ в м. Жовтих Водах було прийнято рішення №14 від 09.04.2014р. про застосування фінансових санкцій за подання до органів Пенсійного фонду України недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку у розмірі 170,00 грн.

До 1 січня 2011 року відносини, що виникали між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулювалися Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року. Зазначеним Законом визначалися платники страхових внесків, порядок їх нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Суд першої інстанції зазначає, що посилання управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах на Порядок формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовується в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування №7-6, що був затверджений 10.06.2004 р. Постановою правління Пенсійного фонду України є безпідставним, так як зазначений порядок є таким, що втратив чинність.

Як зазначив суд першої інстанції, ст.17 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року була виключена на момент винесення оскаржуваного рішення №14 від 09.04.2014 р. про застосування фінансових санкцій на підставі Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 р.

Згідно з пунктом 5 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058-IV за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів ПФУ накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність прийнятого відповідачем рішення, з наступних підстав.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що відповідно до абзацу п'ятого пункту 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010 р., що набрав чинності з 1 січня 2011 року, стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій, тому вважає що штраф підлягає застосуванню.

Проте, з такою позицією погодитись не можна, оскільки в зазначеній нормі йдеться про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, а в цьому випадку предметом оскарження є рішення про накладення фінансових санкцій, прийняте 09.04.2014 року, яке не пов'язане із сплатою страхових внесків та штрафних санкцій, та прийнято після 01.01.2011 року.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2012 року №21-367а12.

Відповідно до статті 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов’язковим для всіх суб’єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, з огляду на викладені правові норми та вказані обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що управління ПФУ протиправно винесло рішення від 09 квітня 2014 року про застосування до позивача фінансових санкцій за подання до органів ПФУ недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку на підставі пункту 5 частини дев'ятої статті 106 Закону № 1058-IV, оскільки зазначена норма Закону втратила чинність з 1 січня 2011 року згідно із Законом № 2464-VI і не діяла на дату прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об’єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Ухвалив апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко