Справа № 2а-889/2010
Суддя: Калиновський М.М.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-889
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 р. м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Калиновський М.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Снятинської РДА про визнання дії неправомірними та стягнення недоотриманої одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Снятинської РДА в якому просить визнати їхні дії неправомірними та зобов'язати УПСЗН Снятинської РДА здійснити нарахування та виплату одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю, як інваліду II групи, захворювання пов'язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС І категорії.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є інвалідом II групи, захворювання пов'язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вона має право на отримання одноразової компенсації, як інвалід II групи за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 45-ти мінімальних заробітних плат. Однак, їй виплатили одноразову компенсацію за шкоду заподіяну здоров'ю в значно меншому розмірі, ніж передбачено ст. 48 ЗК «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У своїй відмові УПСЗН Снятинської РДА зазначає, що компенсація була виплачена відповідно до постанови КМУ від 26.07.1996 року № 836 в розмірі 284 грн. 40 коп., що на думку позивача не відповідає вимогам ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», де вказано, що компенсація повинна виплачуватися в розмірі 45-ти мінімальних заробітних плат. Просила визнати дії неправомірними та зобов'язати УПСЗН Снятинської РДА нарахувати та виплатити їй одноразову компенсацію, як інваліду II групи, захворювання пов'язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 45-ти мінімальних заробітних плат.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини, які склалися між позивачем та Управлінням праці та соціального захисту населення Снятинської РДА, регулюються Конституцією України, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Встановлено, що позивачка є інвалідом II групи, захворювання пов'язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що стверджується посвідченням серії А № 422454 від 11.12.2009 року та вкладкою до нього, довідкою МСЕ серії ІФ № 0273290 від 23.11.2009 року та експертним висновком № 05 від 25.06.2009 року.

Відповідно до ч.І ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 20.06.96 року) одноразова компенсація інвалідам II групи, захворювання яких пов'язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС виплачується в розмірі 45-ти мінімальних заробітних плат, протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності.

Мінімальна заробітна плата встановлюється Законом України про державний бюджет України на відповідний рік.

Доводи представника відповідача про те, що при розрахунку одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи вони керувалися вимогами Постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Приймаючи

постанову № 836 від 26.07.1996 року КМУ порушив Конституцію України, звузив зміст існуючих прав і свобод громадянина. Суд, виходячи з того що ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу над урядовими нормативно-правовим актом, вважає, що позивачці слід нарахувати одноразову компенсацію за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 45-ти мінімальних заробітних плат відповідно до ч. 1 ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд зауважує, що реалізація особою права, яке пов'язане з отриманням бюджетних коштів, котра базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. Так, у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Суди не повинні приймати до уваги обставини, коли з набуттям чинності певним законом, його нормами призупиняється Для положень закону, що був прийнятий раніше. І тому до спірних правовідносин застосовуєте закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права.

У відповідності до вимог ч.2 ст.99 КАС України для звернення до суду за захистом праг свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивачка звернулася до суду 09.11.2010 року.

За 2009 рік строк позовної давності не пропущено, оскільки позивачці стало відомо про порушення її прав у липні 2010 року, а спірні правовідносини мають триваючих характер і на них поширюються вимоги КЛ.С України у редакції до 07.07.2010 року. Зокрема, ст. 99 КАС України, у вказаній редакції, встановлювала річний строк звернення до суду. Крім того з матеріалів справи слідує, що позивачка зверталася до суду із аналогічним позовом до відповідача 27.07.2010 року порядку цивільного судочинства. Ухвалою Снятинського райсуду від 09.08.2010 року відкрито провадження по справі, однак ухвалою Снятинського райсуду від 11.11.2010 року позовна заява залишена без розгляду, після чого вона пред'явила позов в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки базуються на законі, обґрунтовані і доведені, і тому слід визнати дії УПСЗН Снятинської РДА неправомірними, та зобов'язати УПСЗН Снятинської РДА провести нарахування та виплатити позивачці, як інваліду II групи, захворювання пов'язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, одноразову компенсацію за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 45-ти мінімальних заробітних плат, згідно ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням проведених виплат.

Враховуючи вище наведене, керуючись ст.ст. 21, 24, 46, 55, 124 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 11, 158-163, 1832 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати дії УПСЗН Снятинської РДА щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі передбаченому ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов'язати УПСЗН Снятинської РДА провести нарахування та виплатити ОСОБА_1, як інваліду II групи, захворювання пов'язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, одноразову компенсацію за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 45-ти мінімальних, заробітних плат, згідно ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На постанову може бути подано апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду потягові 10 днів з дня отримання копії постанови через Снятинський районний суд.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду М.М. Калиновський