Справа № 814/202/15
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року Справа № 814/202/15

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду у складі головуючого судді - Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю агропромислового підприємства "Українські ковбаси" до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області про стягнення з Державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю агропромислового підприємства "Українські ковбаси" суми пені в розмірі 235923,55 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю агропромислове підприємство «Українські ковбаси» звернулось до суду з адміністративним позовом до Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби (надалі - відповідач-1, ДПІ), Головного управління державного казначейства у Миколаївській області (надалі - відповідач-2) з позовними вимогами про визнання бездіяльності ДПІ з невиконання вимог пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України незаконною, стягнення з Державного бюджету на користь позивача суму бюджетної заборгованості в розмірі 934357 грн. 82 коп. з яких 781381,02 грн. бюджетне відшкодування ПДВ та пені в розмірі 152976,80 грн., зобов'язання відповідача-2 забезпечити перерахування 934357 грн. 82 коп. на поточний рахунок позивача. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2012 року позов задоволено. Визнано бездіяльність ДПІ з невиконання вимог пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України незаконною. Стягнено з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислове підприємство «Українські ковбаси» суму бюджетної заборгованості в розмірі 934357 грн. 82 коп., з яких 781381,02 грн. - бюджетне відшкодування податку на додану вартість та пеня в розмірі 152976,80 грн. Зобов'язано Головне управління державного казначейства у Миколаївській області забезпечити перерахування 934357 грн. 82 коп. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислове підприємство «Українські ковбаси». Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2013 року апеляційні скарги відповідачів залишено без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2012 року - без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.12.2014 року постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2013 року в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету на користь позивача суми пені в розмірі 152976,80 грн. та забезпечення її перерахування на поточний рахунок позивача було скасовано та направлено в цій частині позовних вимог справу на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншій частині постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2013 року було

залишено без змін. 22.01.2015 року вказана адміністративна справа надійшла до Миколаївського окружного адміністративного суду та згідно розпорядження в. о. керівника апарату суду від 23.01.2015 року відповідно до повторного автоматичного розподілу справ, була 23.01.2015 року передана судді Лебедєвій Г.В.

Ухвалою від 23.01.2015 року №814/202/15 суд прийняв справу №814/202/15 до провадження та призначив її до судового розгляду. Ухвалою від 18.02.2015 року керуючись ст.55 КАС України, суд на місці ухвалив замінити відповідача Жовтневу міжрайонну державну податкову інспекцію Миколаївської області його правонаступником - Жовтневою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Миколаївській області. 18.02.2015 року до канцелярії суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з державного бюджету України пеню в розмірі 235 923,55 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що п.200.23 ст.200 ПК України визначено, що суми податку не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення на суму заборгованості нараховується пеня. Позивач зазначає, що даною нормою встановлено нарахування пені саме за порушення строків відшкодування платнику податку бюджетного відшкодування ПДВ та, відповідно, надано право платнику податку на отримання такої пені. Оскільки здійснений позивачем розрахунок не виходить за межі наданого платнику податку п.200.23 ст. 200 ПК України права, він розрахований з моменту настання обов'язку податкового органу здійснити відшкодування, а саме з 30.03.2011 року, тобто через 40 днів з дати граничного строку подання податкової декларації, по день подання заяви про уточнення позовних вимог, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з огляду на те, що згідно п.200.15 ст.200 ПК України після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету. ДПІ вважає, що процедура судового оскарження ще не закінчена, тому підстави для надання висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету до органу Державної казначейства України відсутні. Оскільки погашення заборгованості не відбулося, у податкового органу не виникло обов'язку з її (пені) нарахування.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, надали до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі в порядку письмового провадження.

На підставі пункту 10 частини 1 статті 3, частини 6 статті 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в 2010-2011 роках позивачем було подано декларації та відповідні заяви на відшкодування від'ємного значення ПДВ з держбюджету. За результатами проведеної документальної невиїзної позапланової перевірки ТОВ АП «Українські ковбаси» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість під час відображення операцій з СПД ОСОБА_2, ТОВ «Юнітех», ПП «Юг-Новий Век», ТОВ «Тран. Фін. Порт», ТОВ «Транс юг-НК», ПП «Транс-авто-Миколаїв», ПП «Престиж сервіс», ТОВ «Метал груп-М», ТОВ «Зубарев і К», ТОВ «Золотий колос НК», ПСП «Володимирськое», ТОВ «БаГор-Плюс», ТОВ «Агро-Метекс, ТОВ «Авто-Стар» за період з січня 2008 року по грудень 2010 року, складено акт № 186/07-20895178 від 05.04.2011р., в якому зафіксовані порушення п. 1.8 ст.1, пп. 7.2.8 п. 7.2, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.7.10 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на суму 781 381,02 грн. На підставі результатів вказаної перевірки, 14.04.2011 року відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 781 381,02 грн. Не погодившись із зазначеним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю агропромислове підприємство «Українські ковбаси» звернулось до суду з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № від 14.04.2011 року. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №2а-3464/11/1470 від 21.12.2011 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2012 року, позов задоволено; визнано нечинним та скасовано спірне податкове повідомлення-рішення, з мотивів протиправності його прийняття. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2012 року ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2012 року та постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.2011 року залишено без змін. Тобто, судовими рішеннями у справі №2а-3464/11/1470 з посиланням на приписи п.п.200.10, 200.11, 200.12, 200.13 ст.200 ПК України встановлено, зокрема, що у позивача виникло право на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 781 381,02 грн. у зв'язку з тим, що вищезазначеними судовими рішеннями встановлено правомірність декларування бюджетного відшкодування в сумі 781381,02 грн. До суду не надано доказів погашення зазначеної суми бюджетного відшкодування. Не підтвердження податковим органом, враховуючи наявність судового рішення, яке набрало законної сили, заявленої суми до бюджетного відшкодування, що фактично позбавило підприємство права на бюджетне відшкодування, стало підставою для звернення товариства з обмеженою відповідальністю агропромислове підприємство «Українські ковбаси» до суду з адміністративним позовом до Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби, Головного управління державного казначейства у Миколаївській області, у відповідності до якого просило суд визнати бездіяльність ДПІ з невиконання вимог пункту 200.15 статті 200 ПК України незаконною, стягнути з Державного бюджету на користь позивача суму бюджетної заборгованості в розмірі 934357 грн. 82 коп. з яких 781381,02 грн. бюджетне відшкодування ПДВ та пеня в розмірі 152976,80 грн., зобов'язати відповідача-2 забезпечити перерахування 934357 грн. 82 коп. на поточний рахунок позивача. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2012 року позов задоволено. Визнано бездіяльність ДПІ з невиконання вимог п.200.15 ст.200 ПК України незаконною. Стягнено з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислове підприємство «Українські ковбаси» суму бюджетної заборгованості в розмірі 934357 грн. 82 коп., з яких 781381,02 грн. - бюджетне відшкодування податку на додану вартість та пеня в розмірі 152976,80 грн. Зобов'язано Головне управління державного казначейства у Миколаївській області забезпечити перерахування 934357 грн. 82 коп. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю агропромислове підприємство «Українські ковбаси». Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2013 року апеляційні скарги відповідачів залишено без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2012 року - без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.12.2014 року постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2013 року в частині задоволення позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету на користь позивача суми пені в розмірі 152976,80 грн. та забезпечення її перерахування на поточний рахунок позивача було скасовано та направлено в цій частині позовних вимог справу на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншій частині постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2013 року було залишено без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи (ч. 5 ст. 227 КАС України). Вищий адміністративний суд України звернув увагу на те, що суди попередніх інстанцій при вирішенні позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету пені в розмірі 152976,80 грн. обмежились лише дослідженням розрахунку пені, що зроблений позивачем, і в порушення вимог принципу офіційного з'ясування обставин, що мають значення для вирішення спору, не дослідили питання щодо початку перебігу строку заборгованості бюджету з відшкодування позивачу податку на додану вартість у сумі 781381,02 грн. та не встановили, з якого моменту виникла така заборгованість та, відповідно, у позивача виникло право на нарахування та стягнення пені на підставі п. 200.23 ст. 200 ПК України. Суд не приймає до уваги твердження представника позивача, що право на нарахування та стягнення пені на підставі п. 200.23 ст. 200 ПК України у позивача виникло з 30.03.2011 року, тобто через 40 днів з дати граничного строку подання податкової декларації, з огляду на наступне. Відповідно до пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу. Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлений ст. 200 ПК України. Згідно з п. 200.7 ст.200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п. 200.8 ст.200 ПК України, до декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За приписами п.200.14 ст.200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган, зокрема, у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Відповідно до п. 200.15 ст.200 ПК України, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п. 200.13 ст.200 ПК України, на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Згідно з п. 200.23 ст.200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважається заборгованістю з бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Отже, вказаними нормами права, зокрема, визначено час набуття статусу бюджетної заборгованості суми, заявленої до бюджетного відшкодування. У тому числі, сума, заявлена до бюджетного відшкодування, набуває такий статус після закінчення процедури судового оскарження.

В той же час, ПК України чітко не встановлено час (подію), з якими б законодавець пов'язував закінчення процедури судового оскарження у правовідносинах щодо бюджетного відшкодування.

У зв'язку з цим суд вважає, що при вирішенні спірних правовідносин слід виходити з конституційного принципу обов'язковості виконання судових рішень, закріпленого ст.124 Конституції України, навіть і з можливістю подальшого оскарження рішення суду, яке вступило у законну силу.

Так, відповідно до ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно із ч.3 ст. 254 КАС України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Отже, враховуючи загальні принципи набрання судовим рішенням законної сили, суд вважає, що набрання судовим рішенням законної сили, яке є обов'язковим до виконання, обумовлює виникнення у податкового органу обов'язку подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідач не заперечував, що з огляду на оскарження рішення суду апеляційної інстанції у касаційному порядку, ним не вчинено дій стосовно направлення органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню. Таким чином, у позивача виникло право на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 781381,02 грн. після винесення Одеським апеляційним адміністративним судом ухвали від 11.07.2012 року, тобто після набрання законної сили постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.12.2011 року, якою встановлено правомірність декларування бюджетного відшкодування в сумі 781381,02 грн. Відповідно до п. 200.23 ст.200 ПК України, суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Отже, нормами ПК України прямо закріплена відповідальність держави за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість. Зазначена норма є імперативною та не має будь-яких виключень. Таким чином, неподання органом державної податкової служби після набрання законної сили судовим рішенням до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення пені, що узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 03.06.2014 року.

Приймаючи до уваги те, що після закінчення процедури судового оскарження ДПІ протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, не подав органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, у зв'язку з чим протягом п'яти операційних днів орган Державного казначейства України не видав платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування, то з цього моменту у позивача виникло право на нарахування та стягнення пені на суму такої заборгованості, виходячи з такого розрахунку: 781381,02 грн. х 161 дні : 100% х 7,5% (діюча облікова ставка НБУ з 23.07.2012 р. по 31.12.2012 р.) х 1,2 : 366 = 30 935 грн.; 781381,02 грн. х 159 дні : 100% х 7,5% (діюча облікова ставка НБУ з 01.01.2013 р. по 09.06.2013 р.) х 1,2 : 365 = 30 634 грн.; 781381,02 грн. х 63 дні : 100% х 7 % (діюча облікова ставка НБУ з 10.06.2013 р. по 12.08.2013 р.) х 1,2 : 365 = 11 328,95 грн.; 781381,02 грн. х 244 дні : 100% х 6,5% (діюча облікова ставка НБУ з 13.08.2013 р. по 14.04.2014 р.) х 1,2 : 365 = 40 743 грн.; 781381,02 грн. х 92 дні : 100% х 9,5% (діюча облікова ставка НБУ з 15.04.2014 р. по 16.07.2014 р.) х 1,2 : 365 = 22 452,39 грн.; 781381,02 грн. х 118 дні : 100% х 12,5 % (діюча облікова ставка НБУ з 17.07.2014 р. по 12.11.2014 р.) х 1,2 : 365 = 37 891,6 грн.; 781381,02 грн. х 84 дні : 100% х 14 % (діюча облікова ставка НБУ з 13.11.2014 р. по 05.02.2015 р.) х 1,2 : 365 = 30 210,5 грн.; 781381,02 грн. х 12 дні : 100% х 19,5% (діюча облікова ставка НБУ з 06.02.2015 р. по 18.02.2015 р.) х 1,2 : 365 = 6 011 грн.

Загальна сума пені за період прострочення заборгованості 934 дні з 23.07.2012 року по 18.02.2015 року складає 210 206,44 грн.

Таким чином, пеня, яка передбачена законом та добровільно не перерахована на банківський рахунок позивача в сумі 210 206,44 грн. підлягає стягненню на його користь з Державного бюджету України в судовому порядку. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення. З урахуванням викладеного, суд вважає що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю агропромислового підприємства "Українські ковбаси" підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю агропромислового підприємства "Українські ковбаси" з Державного бюджету України пені в сумі 210 206,44 грн. Приймаючи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши докази наявні в матеріалах справи та приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю агропромислового підприємства "Українські ковбаси" до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області про стягнення з Державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю агропромислового підприємства "Українські ковбаси" суми пені в розмірі 235 923,55 грн. підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94,158-163, 167,186, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю агропромислового підприємства "Українські ковбаси" до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області про стягнення з Державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю агропромислового підприємства "Українські ковбаси" суми пені в розмірі 235 923,55 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю агропромислового підприємства "Українські ковбаси" пеню в розмірі 210 206,44 грн.

В решті позову відмовити. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Лебедєва