Справа № 820/4308/15
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 р.Справа № 820/4308/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Куп`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2015р. по справі № 820/4308/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Куп`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

29.04.2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Куп'янської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі-відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень від 11.12.2014 року № , від 11.12.2014 року № , від 11.12.2014 року № , від 11.12.2014 року № .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2015 року позов задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення від 11.12.2014 р. № (сума основного платежу 2352,50 грн.), № (штрафна санкція 540,06 грн.), № (сума основного платежу - 254906,99 грн., штрафна санкція 63726,75 грн.) та № (сума основного платежу 2250,91 грн.; штрафна санкція 562,73 грн.).

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2015 року скасувати та прийняти нову постанову якою відмовити в задоволенні позову.

Зазначає, що задовольняючи позову, суд першої інстанції не врахував, положення Податкового кодексу України та фактичні обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач пройшов процедуру державної реєстрації та знаходиться на податковому обліку у відповідача.

Працівниками відповідача, в період з 27.10.2014р. по 14.11.2014р. проведена планова виїзна документальна перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.04.2013 року по 30.06.2014 року, дотримання вимог законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2013 року по 30.06.2014року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2013 року по 30.06.2014 року, про що складений акт №368/20-26-17-02- від 21.11.2014 року.

Порушення виявлене під час перевірки склало у порушенні п.п. "б" п.176.2 ст. 176 ПК а саме не відображення в податкових розрахунках за 2 кв. 2013 року та 3 кв. 2013 року, щодо сум доходу сплаченого на користь фізичних осіб - підприємців за ознакою " 157";

п.181.1.ст.181 та п. 183.4 ст.183, п.183.10 ст.183; п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188 ПК України, в сумі 254907 грн.;

підп. " 5" п. 291.5.1 пункту 291.5 статті 291, пп.5 пп. 298.2.3. п.п.4 п.293.4 ст.293, п.296.7 ст.296 ПК України;

п.2 ч.1 ст.7 ,ч.1 ст.9 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування" від 08.07.2010 року;

п.5 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску загальнообов'язкове державне страхування" від 08.07.2010 року" чим занижено суму податку на 886,73 грн.;

пп.49.18.2 та пп.49.18.5 п.49.18. ст. 49 ПК України, декларації про доходи за 3 кв. 2013р. та за 2013 р. не надано;

п. 177.2 ст.177 ПК України, установлено заниження чистого оподаткованого доходу в сумі 15006,09 грн., що привело до заниження СПДФО за період 01.07.2013 по 31.12.2013 р. в сумі 2250,91.

За результатами перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.12.2014 р. № (сума основного платежу 2352,50 грн.), № (штрафна санкція 540,06 грн.), № (сума основного платежу - 254906,99 грн., штрафна санкція 63726,75 грн.) та № (сума основного платежу 2250,91 грн.; штрафна санкція 562,73 грн.).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що оскаржувані рішення відповідача не відповідають вимогам Податкового кодексу України, тому не підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до п.291.3 статті 291 ПК України, юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з п.п. 291.5.1 п. 291.5 статті 291 ПК України, не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють видобуток, реалізацію корисних копалин, крім реалізації корисних копалин місцевого значення.

Пунктом 293.1 статті 293 ПК України, встановлено, що ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Згідно з п.п. 293.3.1 п. 293.3 статті 293 ПК України, відсоткова ставка єдиного податку для третьої і четвертої груп платників єдиного податку встановлюється у розмірі: 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом; 2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Підпунктом 4 п. 293.4 статті 293 ПК України, встановлюється, що ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої і п'ятої груп у розмірі 15 відсотків до доходу, отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування.

Листом Державної служби статистики України від 03.11.2011р. № 13/3-20/503 ПІ "Щодо застосування та призначення оновленого національного класифікатора КВЕД", враховуючи переважно статистичне призначення КВЕД, Код видів економічної діяльності не передбачає прав чи обов'язків для суб'єктів господарювання, виступає припущенням i не є достатнім критерієм для виконання вcix передбачених нормативно-правових актів умов.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 р. № 827 "Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення", до корисних копалин загальнодержавного значення не віднесено вугільну продукцію марки АО 25-50 мм" чи "AM 13-25мм", а віднесено виключно корисна копалина під назвою "вугілля кам'яне".

Як вбачається із матеріалів справи в ході своєї господарської діяльності позивач у перевіреному періоді здійснював реалізацію продукції - вугілля кам'яного АМ (антрацит дрібний, клас 13-25 мм) та АО (антрацит горіх, клас 25-50 мм), яку отримував від постачальників - ПП "Фірма "Свіфт", ПП ПКФ "Мегион", ТОВ "ДТЕК Трейдинг".

Колегія суддів зазначає про те, що надані до матеріалів справи, копії документів, а саме: лист "Фірми "Свіфт" від 08.07.2015 р. №06.08-1, лист ПП ПКФ "Мегион" вих. №409.12 від 18.12.2013 р., договір купівлі-продажу №72 від 15.01.2013 р., специфікація до договору купівлі-продажу №72 від 15.01.2013, від 11.06.2013 р.; акт №1 прийому-передачі вугляр Ам 13-25 від 11.07.2013 р., накладна ЖД №11.07.2013 р., акт №2 від 20.10.2013 р., видаткова накладна РН-№0069 від 20.10.2013 р., накладна ЖД 20.10.2013 р., накладна ЖД 26.10.2013 р., посвідчення якості №229 від 20.10.2013 р., договір №75 від 10.12.2013 р., специфікація №1 від 17.12.2013 р. до договору №75 від 10.12.2013 р., накладна ЖД 18.12.2013 р., посвідчення якості №329 від 18.12.2013 р., договір поставки № ДТ-К 24/12/13 від 24.12.2013 р. з ТОВ "ДТЕК Трейдинг", від 16.04.2014 р., акт відповідно до договору №ДТ-К 24/12/13 від 24.12.2013 р. з ТОВ "ДТЕК Трейдинг" від 20.04.2014р., податкова накладна від 15.04.2014 рр. від ТОВ "ДТЕК Трейдинг", накладна ЖД 20.04.2014 р. (ст.Фащевка), посвідчення якості №421 від 20.04.2014 р., акт №1 від 22.05.2012 р. "Фірми "Свіфт", видаткова накладна РН 051 від 22.05.2012 року від "Фірми "Свіфт", посвідчення якості ЦЗФ Комендантської №524 від 22.05.2012 р., що підтверджують фактичне здійснення позивачем даних господарських операцій.

Колегія суддів вважає, що зазначені документи відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" .

Так, у відповідності до частини 2 названої статті первинні та зведенні облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Також колегія суддів зазначає про те, що перелік корисних копалин загальнодержавного значення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року № 827,

Підпунктом 14.1.91 п. 14.1 статті 14 ПК України, встановлено, що корисними копалинами є природні мінеральні утворення органічного і неорганічного походження у надрах, у тому числі будь-які підземні води, а також техногенні мінеральні утворення в місцях видалення відходів виробництва та втрат продуктів переробки мінеральної сировини, які можуть бути використані у сфері матеріального виробництва і споживання безпосередньо або після первинної переробки.

Видобування корисних копалин, а саме вугілля кам'яного відбувається в Україні шахтним шляхом, а центральні збагачувальні фабрики - це фабрики, які переробляють, збагачують корисну копалину - вугілля кам'яне, поділяють його на фракції та сортименти, крім того видаляючи склад золи та вологи в сторону зменшення, а вуглецю в сторону збільшення. Таким чином, ЦЗФ - підприємства, що фактично при переробці корисних копалин - вугілля кам'яного, отримують та в подальшому реалізують вироби з цих корисних копалин, які надалі виходять з ЦЗФ під назвою "Вугілля антрацит - марка А, АО, клас 25-50 мм" (або 13-25 мм) та мають свої технічні та хімічні показники ( склад сірки, золи, вологи, теплоті горіння) та вихід летючих речовин на сухий беззольний стан паливу %).

Колегія суддів враховуючи вищевказане приходить до висновку про те, що вугільна продукція АМ (антрацит дрібний, клас 13-25 мм) та АО (антрацит горіх, клас 25-50 мм), яка реалізовувалась позивачем у перевіреному періоді, не відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, а є продукцією, а відтак податковий орган не мав підстав для донарахування позивачу ставки єдиного податку у розмірі 15 %.

Висновки відповідача про те, що позивач підлягає реєстрації як платник податку на додану вартість та донарахування йому суми у poзмipi 254907 грн., та пені у poзмipi 6372б,75грн. є безпідставними.

Щодо позиції відповідача про донарахування суми заниженого податку за 2 квартал 2013року, до доходу за здійснення позивачем забороненого виду діяльності (торгівля вугільною продукцією) колегія суддів спростовує посилаючись на вищевстановлені факти та зазначає наступне.

Відповідно до п. 181,1 ст.181 ПК України, щодо вимоги реєстрації ociб, як платників податку на додану вартість передбачено зобов'язання зареєструватись платником ПДВ в органі ДПС за своїм місцезнаходженням особам, коли загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/ послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом сукупно перевищує 300000,00грн. протягом останніх 12 місяців (без урахування ПДВ).

Вказана норма не розповсюджує свою дію на позивача, оскільки він є платником єдиного податку, що підтверджене під час проведення перевірки та свідоцтво про сплату єдиного податку.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції зроблений вірний висновок по справі тому рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Критерії протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень передбачені частиною 3 статті 2 КАС України.

Колегія суддів, вважає, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає даним критеріям оскільки прийняті та вчинені не на підставі, не в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без використання повноважень з метою, з якою це повноваження надано;не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції зроблені висновки, які не відповідають обставинам справи, тому судове рішення підлягає скасування, а апеляційна скарга задоволенню.

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Куп`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2015р. по справі №820/4308/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 07.09.2015 р.