Справа № 2а-1870/9540/11
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2012-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2012 р. Справа № 2a-1870/9540/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондар С.О.

за участю секретаря судового засідання - Швед В.С.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень від 28.04.2010р. за № /0/, від 21.08.2010р. за № /1/17-114/65013, від 08.12.2010р. за № /2/17-114/94719. Свої вимоги мотивує тим, що 30.03.2010р. він подав до ДПІ в м.Суми декларацію про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2009 року, згідно якої ним було задекларовано дохід від продажу частки у статутному фонді ТОВ «Конард». На підставі вказаної декларації, податковою інспекцією йому було нараховано податок з доходів найманих працівників в сумі 32512грн.50коп., про що зазначено у податковому повідомленні від 28.04.2010р. за № /0/. Не погодившись з нарахуванням податку, він звернувся зі скаргою до ДПІ в м.Суми. Проте у задоволенні скарги було відмовлено, а позивачу направлено податкове повідомлення від 21.08.2010р. за № /1/17-114/65013 про нарахування податку з доходів найманих працівників в сумі 32512грн.50коп. За результатами повторної скарги йому було направлено податкове повідомлення від 08.12.2010р. за № /2/17-114/94719, згідно якого йому нараховано податок з доходів найманих працівників в сумі 162112грн.50коп. На думку позивача вказані податкові повідомлення є протиправними, оскільки у них вказано про нарахування податку з доходів найманих працівників, до якого він не має жодного відношення. Також з оскаржуваних повідомлень незрозуміло яку суму податку йому необхідно сплачувати. Податковим органом безпідставно не враховані витрати, які ним були понесені при купівлі цієї частки у статутному фонді товариства. Крім того, продаж частки у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю не є інвестиційним прибутком, а тому не повинен оподатковуватися.

Державна податкова інспекція в місті Суми, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 30.03.2010р. до ДПІ в м.Суми було подано декларацію про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2009 року, згідно якої ним задекларовано дохід від продажу частки у статутному фонді ТОВ «Конард». Тому ДПІ в м.Суми визначила позивачу суму податкового зобов»язання за платежем: податок з доходів фізичних осіб у розмірі 32512грн.50коп. з урахуванням витрат позивача при купівлі частки у статутному фонді ТОВ «Конард», на підтвердження яких позивач надав договори купівлі-продажу. Але, під час розгляду повторної скарги ОСОБА_1 було встановлено, що витрати на купівлю частки у статутному фонді ТОВ «Конард» не підтверджені. Тому ОСОБА_1 було донараховано суму податкового зобов»язання за платежем: податок з доходів фізичних осіб у розмірі 162112грн.50коп., та направлено на його адресу податкове повідомлення від 08.12.2010р. за № /2/17-114/94719.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3, позов не визнала, з підстав викладених у письмовому запереченні.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що 30 березня 2010 року ОСОБА_1 подав до ДПІ в м. Суми декларацію про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2009 року, згідно якої ним було задекларовано дохід від продажу частки у статутному фонді ТОВ «Конард» (а.с.41-42).

До декларації, з метою підтвердження здійснення операцій купівлі-продажу ОСОБА_1 були додані договори на придбання часток у статутному фонді ТОВ «Конард» на загальну суму 814300грн., що становить 86,6 відсотків статутного фонду товариства на загальну суму 1299000грн., а також договори на продаж часток у статутному фонді ТОВ «Конард» на загальну суму 1297500грн., що склало 72,05 відсотка від загального розміру статутного фонду цього товариства.

На підставі поданої декларації та доданих до неї договорів державною податковою інспекцією в м. Суми ОСОБА_1 була визначена сума податкового зобов»язання за платежем: НОМЕР_1 податок з доходів найманих працівників, в розмірі 32512грн.50коп., з урахуванням витрат позивача на придбання частки у статутному фонді ТОВ «Конард», що підтверджується податковим повідомленням форми «Ф» від 28.04.2010р. за № /0/42847 (а.с.18).

Не погодившись з визначеною сумою податкового зобов»язання, ОСОБА_1 оскаржив його до ДПІ в м.Суми.

За результатами первинної скарги ОСОБА_1 ДПІ в м.Суми було прийняте рішення від 21.08.2010р. № 63728/Г/25-010/62ск, згідно якого податкове повідомлення залишене без змін, а скарга ОСОБА_1 без задоволення (а.с.46).

На підставі вказаного рішення податковою інспекцією на адресу ОСОБА_1 направлене податкове повідомлення від 21.08.2010р. за № /1/17-114/65013 про визначення суми податкового зобов»язання за платежем: НОМЕР_1 податок з доходів найманих працівників, в розмірі 32512грн.50коп. (а.с.47).

Тому позивач звернувся до ДПА в Сумській області з повторною скаргою, за результатами якої було прийняте рішення від 04.11.2010р. №17149/Г/25-005-124/172/ск, згідно якого збільшується сума податкового зобов»язання по податку з доходів фізичних осіб на 162112грн.50коп. (а.с.10-13).

У зв»язку з прийняттям такого рішення, ДПІ в м.Суми направляє ОСОБА_1 податкове повідомлення від 08.12.2010р. за № /2/17-114/94719 про визначення суми податкового зобов»язання за платежем: НОМЕР_1 податок з доходів найманих працівників, в розмірі 162112грн.50коп. (а.с.116).

На думку суду, оскаржувані податкові повідомлення є обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству.

Правовідносини щодо оподаткування фізичних осіб в 2009-2010рокуах були врегульовані чинним на той час Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» (Закону №889 ).

Особливості оподаткування інвестиційного прибутку встановлені пунктом 9.6 статті 9 вказаного Закону.

Так, згідно підпункту 9.6.1 пункту 9.6 статті 9 Закону №889 облік фінансових результатів операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат.

Відповідно до підпункту 9.6.2 пункту 9.2 статті 9 цього Закону інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що розраховується виходячи з суми витрат, понесених у зв'язку з придбанням такого активу, з урахуванням норм підпункту 9.6.4 цього пункту. До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу корпоративного права його емітентом, яке належало платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного фонду емітента корпоративних прав, внаслідок виходу такого платника додатку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента. Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного фонду юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Підпунктом 9.6.6 пункту 9.6 статті 9 Закону №889 встановлено, що до складу загального ячного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного року. Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року. Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від'ємне значення, то його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення.

Згідно з підпунктами «а» та «в» пункту 19.1 статті 19 Закону №889 платники податку зобов'язані: вести облік доходів і витрат у обсягах, достатніх для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі коли такий платник податку зобов'язаний цим Законом подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податковий кредит; форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним податковим органом; подавати декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього Закону таке подання є обов'язковим.

Форма Книги обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу та Порядок її ведення затверджені наказом ДПА України від 16 жовтня 2003 року №490 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 жовтня 2003року).

Пунктом 5 Порядку ведення обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу встановлено, що Книга та, за наявності реєстр документів, знаходяться у платників податку і повинні надаватись органам податкової служби на їх вимогу та у межах компетенції, визначеної законодавством.

Відповідно до підпункту «г» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань, платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинного на той час) контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі, якщо згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов'язкового платежу), є контролюючий орган.

Судом встановлено, що Книга обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу за 2009 рік ОСОБА_1 не велася і до ДПІ в м. Суми не надавалась, про що підтвердив у судовому засіданні сам позивач.

Також, на запит ДПІ в м. Суми від 21 вересня 2010 року №72512/1717-2/114, ОСОБА_1 повідомив, що розрахунки по придбанню часток у статутному фонді ТОВ «Конард» проводились у готівковій формі до підписання договорів купівлі - продажу від 29 січня 2008 року та від 4 березня 2008 року, як це передбачено пунктами 2.3 цих договорів.

Документи щодо підтвердження сум витрат, понесених у зв'язку з придбанням інвестиційних активів, не надавались.

Посилання позивача на договори купівлі-продажу часток у статутному фонді ТОВ «Конард», як на доказ підтвердження сум витрат є безпідставними, оскільки договір купівлі-продажу не підтверджує фактичну передачу коштів покупцем продавцю.

Отже ОСОБА_1 документально не було підтверджено витрати, понесені у зв'язку з придбанням у громадян інвестиційних активів згідно поговорів купівлі - продажу від 29 січня 2008 року та 4 березня 2008 року.

За таких обставин податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб повинно бути розраховано, виходячи із позитивного значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами в сумі 1297500грн., що самостійно було відображено ОСОБА_1 у розділі І Декларації про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 1009 року, та повинно складати 194625грн.(1297500грн. х 15%).

При цьому суд зазначає, що у податкових повідомленнях від 28.04.2010р. за № /0/42847 та від 21.08.2010р. за № /1/17-114/65013 податковою інспекцією визначена сума податкового зобов»язання у розмірі 32512грн.50коп., з урахуванням витрат позивача на придбання частки у статутному фонді ТОВ «Конард». Але враховуючи, що ОСОБА_1 такі витрати жодним доказом не були підтверджені, податковим органом обґрунтовано було збільшено суму податкового зобов»язання по податку з доходів фізичних осіб на 162112грн.50коп.

Твердження позивача про протиправність податкових повідомлень з тих підстав, що податковим органом визначене податкове зобов»язання за платежем податок з доходів найманих працівників, є безпідставним, оскільки в податкових повідомленнях вірно зазначений цифровий код податку з доходів фізичних осіб НОМЕР_1, а вказівка на податок з доходів найманих працівників є технічною помилкою і не впливає на законність та обґрунтованість прийнятих відповідачем рішень.

Заяви ОСОБА_1 про те, що при розгляді скарг на податкове повідомлення податковий орган не має права погіршувати становище платника податку і збільшувати суму податку є також безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 4.2.3 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань, платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинного на той час) обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених підпунктом 4.2.2 цього пункту, є помилковим, покладається на платника податків, за винятком випадків, визначених пунктом 4.3 цієї статті.

Згідно абзацу сьомого пункту 9 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 11 грудня 1996 року №29 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 1996 року за №723/1748 рішення, прийняте за розглядом скарги, може бути менш сприятливе для платника податків, ніж рішення, яке оскаржувалося. У разі збільшення органом державної податкової служби суми податкового зобов'язання (пені та штрафних санкцій) або податкового боргу, раніше надіслане податкове повідомлення або податкові вимоги не відкликаються, а на суму такого збільшення органом державної податкової служби надсилається окреме податкове повідомлення. Збільшена сума податкового зобов'язання повинна бути сплачена або може бути оскаржена платником податків за процедурою, визначеною цим Положенням, із застосуванням строків, установлених для сплати або оскарження нового податкового зобов'язання.

Отже збільшення суми податкового зобов»язання по податку з доходів фізичних осіб на 162112грн.50коп. за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим.

Таким чином у суду немає підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень: від 28 квітня 2010 року №/0, від 21 серпня 2010 року №/1/17-114/65013, від 8 грудня 2010 року №/2/17-114/94719.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень: від 28 квітня 2010 року №/0, від 21 серпня 2010 року №/1/17-114/65013, від 8 грудня 2010 року №/2/17-114/94719 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Бондар

З оригіналом згідно

Суддя С.О. Бондар