Справа № 607/20041/14-а
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року Справа № 876/5345/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі та Харитонова Олександра Євгеновича на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.03.2015 р. по справі за позовом Харитонова Олександра Євгеновича до управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про визнання нечинним рішення та зобов’язання вчинити дії,-

встановив:

02.12.2014 р. позивач - Харитонов Олександр Євгенович звернувся до суду із позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі про визнання нечинним рішення та зобов’язання вчинити дії.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, Тернопільською обласною МСЕК позивачу встановлено 2 групу інвалідності, захворювання пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС.

У відповідності до вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в 2006 році Харитонову О.Є. здійснений перерахунок пенсії із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження ЧАЕС в 1986 році. Для цього Міністерство надзвичайних ситуацій в Тернопільській області, яке є правонаступником відділу пожежної охорони УВС Тернопільського облвиконкому, в якому позивач проходив службу і був відряджений в зону ліквідації аварії на ЧАЄС, надало йому Довідку від 27 липня 2006 р. за № 9/4311.

Харитонов О.Є. зазначає, що відповідно до відомостей, зазначених у Довідці, з 2006 року йому була призначена пенсія, яка виплачувалась до вступу в силу рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01.12.2009 р. № 2 а-4459/09, про виплату пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Однак, з листопада 2011 року відповідач прийняв рішення, яким припинив виконувати судове рішення, внаслідок чого виплата державної та додаткової пенсії зменшилася в рази.

Харитонов О.Є. вважає, що враховуючи те, що в матеріалах особової пенсійної справи позивача знаходиться довідка від 27 липня 2006 р. за № 9/4311, про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986 році (яка не визнана в установленому порядку нечинною) та за наявності відомостей про нарахування та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження у 1986 році, відповідач зобов'язаний проводити нарахування та виплачувати пенсію згідно цієї Довідки.

Як наслідок, позивач просить суд визнати : нечинним рішення управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі, щодо відмови в нарахуванні та виплаті пенсії, виходячи із розміру заробітної плати, одержаної ним за роботу в зоні відчуження у 1986 році на підставі Довідки, виданої управлінням МНС в Тернопільській області від 27 липня 2006 року за № 9/4311; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі проводити нарахування та виплату пенсії позивачу виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження у 1986 році, на підставі Довідки виданої управління МНС в Тернопільській області від 27 липня 2006 р. за № 9/4311; стягнути з управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі, в його користь, невиплачену частину пенсії, за період з 01.01.2012 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.03.2015 р. позов Харитонова Олександра Євгеновича до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання нечинним рішення рішення, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі щодо нарахування та виплати Харитонову Олександру Євгеновичу пенсії, без врахування довідки, виданої управлінням МНС в Тернопільській області від 27 липня 2006 року за №9/4311.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в місті Тернополі проводити нарахування та виплату Харитонову Олександру Євгеновичу пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження у 1986 році, на підставі довідки виданої управління МНС в Тернопільській області від 27 липня 2006 р. за №9/4311.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в місті Тернополі, здійснити, із врахуванням довідки, виданої управлінням МНС в Тернопільській області від 27 липня 2006 року за №9/4311, перерахунок пенсії Харитонова Олександра Євгеновича та виплатити Харитонову Олександру Євгеновичу недоплачену суму пенсії за період з 01.01.2012 року по 18.03.2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду Харитонов О.Є. оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається зокрема на те, що судом першої інстанції залишено без задоволення позовні вимоги Харитонова О.Є., щодо подальшої виплати (пожиттєво) пенсії, на підставі довідки 2006 року. Позивач зазначає, що йому призначена пожиттєва пенсія, а звернення кожного разу в суд щодо порушення своїх прав для позивача, як інваліда, є занадто важкою справою.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги Пенсійний фонд звертає увагу суду на те, що основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження являється довідка ф.122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії. В ході інвентаризації пенсійних справ в 2011 році було виявлено, що довідка про час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС видана Управлінням МВС України в Тернопільській області, а довідка про заробітну плату в зоні відчуження видана Головним управлінням МНС в Тернопільській області. Крім того, у довідці №9/4311 від 27.07.2006 вказана доплата за роботу в понаднормативний час та доплата за роботу у вихідні і святкові дні, хоча норми Кодексу законів про працю Української РСР на працівників органів внутрішніх справ не поширювалися, в тому числі й щодо режиму робочого часу, додаткової оплати за роботу у вихідні, святкові дні, надурочні і нічні години. Таким чином, підстав для подальшої виплати пенсії обчисленої згідно довідки про заробітну плату від 27.07.2006 року №9/4311 не було.

Апелянт також зазначає, що при прийнятті рішення судом не було взято до уваги те, що в період, за який видана довідка про заробітну плату , а саме з 10.06.1986 по 30.06.1986 Харитонов О.Є. проходив службу в органах внутрішніх справ, про що свідчить витяг з послужного списку Харитонова О.Є., який міститься в матеріалах справи, тому Головне управління МНС України в Тернопільській області не мало законних підстав видавати довідку про заробітну плату позивача, оскільки відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про заробітну плату у період роботи (служби) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги апелянтів слід задовольнити частково, а оскаржувану постанову – скасувати, з наступних підстав.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, наступні обставини,

Так, як слідує з Довідки до акту огляду МСЕК Серії ТЕР № 153844 від 12.08.2008 року Харитонову О.Є. при повторному огляді встановлена друга група інвалідності, каліцтво отримане при виконанні службових обов’язків в зв’язку із аварією на ЧАЕС довічно (а.с.9).

З Довідки № 9/4311 від 27.07.2006 року, виданої управлінням МНС України в Тернопільській області на ім’я Харитонова О.Є. слідує, що позивачу за роботу в населених пунктах зони відчуження (11 днів - 3 зона небезпеки, 5 днів - 2 зона небезпеки), з 10.06.1986 року по 30.06.1986 року проммайданчик ЧАЕС, м. Прип’ять ППСО №1, с. Лельов, м. Чорнобиль по місцю роботи ВПО УВС Тернопільського облвиконкому на посаді ст. помічник КГП посадовий оклад 255 карб., виплачена заробітна плата в сумі 1920, 43 карб., з урахуванням коефіцієнта 4 ; 3 відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986року №207-7 (а.с.10).

Як вбачається з Довідки управління МНС України в Тернопільській області №9/4350 від 21.12.2011 року, виданої Харитонову О.Є., грошове забезпечення позивача за основним місцем роботи під час ліквідації аварії на ЧАЕС становило: посадовий оклад - 125,00 грн., оклад за спеціальне звання - 130,00 грн, надбавка за вислугу років - 38, 25 грн. (а.с.21).

Довідкою начальника протипожежної служби в зоні ліквідації наслідків аварії на АЕС від 18.07.1986 р. підтверджується, що Харитонов О.Є. прибув в м. Київ 07.06.1986 р. Приступив до виконання службових обов’язків в зоні ЧАЕС 07.06.1986 р. Вибув з зони ЧАЕС 18.07.1986 р. Працював в зоні 42 доби, в тому числі в 3 зоні – 12, в 2 зоні - 8, в 1 зоні - 22. З Довідки також слідує, що доби відпрацьовані в зоні ЧАЕС, оплачуються у відповідності з Постановою Ради Міністрів СССР №524-156 від 07.05.1986 р., наказами МВД СССР №0130 від 11.05.1986 р., № 0149 від 26.05.1986 р. та Постановою Ради Міністрів СССР №65-165 від 05.06.1986 р. (а.с.27).

Згідно із виписки начальника ВРСДЗ в Тернопільській області - Харитонов О.Є. виконував бойове завдання на території АЕС - 10,13,14,23,27 червня та 2 липня. Дезактивація техніки на ПУСО – І, с. Лелев - 16,17,18,21,25,26 червня. Рішення оперативних питань в м. Чорнобиль – 20,24,30 червня, 3,4,7,11,15 липня 1986 р. Пред’явив довідку про перебування в 3-й зоні ризику 12 діб, 2-й зоні 8 діб, в 1-й зоні 22 доби (а.с.28).

Крім того, як вбачається з маршрутного листа №9/0/50 від 03.05.2006 року, виданого Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в особі Головного управління в Київській області, - капітан внутрішньої служби Харитонов О.Є. дійсно приймав участь в заходах ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та знаходився в 30-км. зоні відчуження, отримав дозу опромінення 30 Бер. (а.с.52).

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Харитонову О.Є. виплачувалася пенсія на підставі Довідки виданої управління МНС в Тернопільській області від 27 липня 2006 р. за №9/4311 до кінця 2011 року, а з 1 січня 2012 року розмір пенсії Харитонову О.Є. встановлено у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а у квітні 2012 року на адресу Управління надійшла Довідка про заробітну плату Харитонова О.Є., видана Управлінням МВС України в Тернопільській області, на підставі якої зроблено перерахунок пенсії позивача, і згідно якої пенсія позивачу виплачується по даний час.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені обставини справи та наявні в ній письмові докази, суд апеляційної інстанції вважає підтвердженим факт роботи Харитонова О.Є. у зоні відчуження у червні 1986 року, розмір його грошового забезпечення (посадовий оклад - 125,00 грн., оклад за спеціальне звання - 130,00 грн., надбавка за вислугу років - 38,25 грн.), а тому з 01.01.2012 року при нарахуванні та виплаті позивачу пенсійного забезпечення має враховуватись Довідка № 9/4311 від 27.07.2006 року, яка є чинною та достовірною.

Згідно ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Суд апеляційної інстанції звертає також увагу на те, що згідно ст. 46 Конституції України, пенсія є одним із видів соціального захисту, право на яке громадянину гарантується. Загальне поняття пенсії визначено в ст.1 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV, відповідно до якого пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Отже, законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі виплати пенсії. Із самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок).

Відтак, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Як наслідок, колегія суддів вважає, що в даному випадку суд першої інстанції безпідставно обмежив здійснення перерахунку та виплати пенсії Харитонову О.Є. на підставі Довідки, виданої управлінням МНС в Тернопільській області від 27.07.2006 року за № 9/4311 періодом з 01.01.2012 року по 18.03.2015 року.

Тому, позовні вимоги Харитонова О.Є. підлягають до часткового задоволення шляхом зобов’язання управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі нарахувати та виплачувати Харитонову Олександру Євгеновичу пенсію виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження у 1986 році, на підставі Довідки, виданої управлінням МНС в Тернопільській області від 27.07.2006 року за № 9/4311 починаючи з 01.01.2012 року і до припинення права на таке.

Згідно п.4 ч.1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин невірно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає до скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Харитонова Олександра Євгеновича задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі щодо нарахування та виплати Харитонову Олександру Євгеновичу пенсії, без врахування Довідки, виданої управлінням МНС в Тернопільській області від 27.07.2006 року за № 9/4311.

Зобов’язати управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі нарахувати та виплачувати Харитонову Олександру Євгеновичу пенсію виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження у 1986 році, на підставі Довідки, виданої управлінням МНС в Тернопільській області від 27.07.2006 року за № 9/4311 починаючи з 01.01.2012 року і до припинення права на таке.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України – з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Постанова складена в повному обсязі 08.09.2015 року.