Справа № 2029/2-а-8756/11
Суддя: Сітало А. К.
Дата ухвалення: 2011-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Сітало А. К.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2011 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Сітало А.К., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, в якому просить визнати бездіяльність відповідача протиправною. Крім того, просить зобовязати Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити їй перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування і виплати на її користь недоплачену їй, як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2008 року та в подальшому.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що вона належить до соціальної категорії "Дитина війни" та відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач всупереч законодавству не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.

Відповідач не надав заперечення на позов протягом встановленого судом строку, в звязку з чим суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів та розглянути справу в порядку скороченого провадження відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

За п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення). Згідно ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. З 30 липня 2010 р. діють зміни, які внесені до ст.ст. 99, 100 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Крім того, законодавцем змінено приписи щодо правових наслідків пропуску строку звернення до суду. Чинними положеннями ч. 1 ст. 100 КАС передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом 25 жовтня 2011 року, судом встановлено, що позивач пропустив 6-місячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2008 року по 24.04.2011 року включно.

Перевіряючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд враховує, що позивач в 2007-2011 роках щомісячно отримував цільову державну соціальну допомогу у розмірі, що оспорює, а тому повинен був дізнатися про порушення своїх прав, адже проблема захисту дітей війни актуальна з 2007 року. Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено підстав для поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду в частині вимог за зазначений вище період.

Щодо позовних вимог за період з 25.04.2011 року, суд вважає їх підлягаючими частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач має статус дитини війни відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Враховуючи зазначений статус позивача, він відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік № 3491-VI від 14.06.2011 року у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Вказаний закон набрав чинності 19.06.2011 року. А відтак для захисту прав позивача необхідно зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплатити недоотриману позивачем підвищену пенсію як дитині війни за період з 01.01.2008 року по 18.06.2011 року

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 6 липня 2011 р. N 745, яка набрала чинності 23.07.2011 року, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні.

З наведеного вбачається, що починаючи з 23.07.2011 року відповідач діяв відповідно до законодавства, отже, позовні вимоги за період з 23.07.2011 року задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року Про граничні розміри компенсації втрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок державизатверджено граничні розміри компенсації витрат повязаних з розглядом справи. Граничний розмір витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення в цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано розрахунку витрат на правову допомогу, що підтверджує обґрунтованість їх розміру. Отже, суд вважає, що відсутність вищевказаного розрахунку унеможливлює задоволення даної вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинення певних дій в частині позовних вимог за період з 01.01.2008 року по 24.04.2011 року включно - залишити без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинення певних дій в частині позовних вимог за період з 25 квітня 2011 року задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова по невиконанню за період з 25.04.2011 року по 22.07.2011 року приписів статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яка призвела до порушення прав на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з 25.04.2011 року по 22.07.2011 року з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанову піддати негайному виконнаю.

Розяснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно в цій частині позовних вимог.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі протягом 10 днів з дня одержання постанови апеляційної скарги.

Суддя А.К. Сітало