Справа № 460/1653/14-а
Суддя: Гоцко В. І.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/1653/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2014
Яворівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді: Гоцко В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у відкритому судовому засіданні в місті Яворові Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить скасувати постанову інспектора ДПС ВДАІ Городоцького РВ при ГУ МВС України у Львівській області від 29.11.2013 року, серії ВС1 №082901, щодо накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Вказує, що 29 листопада 2013року, керуючи автомобілем марки "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_1, він їхав по автодорозі села Градівка Городоцького району Львівської області та допустити незначне перевищення швидкості він не міг, оскільки в цьому ж напрямку рухались і інші автомобілі. Просить суворо його не наказувати, оскільки він чітко контролював дорожню ситуацію під час свого руху.

До розгляду справи позивачем подана письмова заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує і просить їх задоволити.

Представник Управління ОСОБА_2 України у Львівській області на розгляд справи не з»явився, але від нього надійшло письмове клопотання на заявлений позов. В письмовому клопотанні представник відповідача заперечує позовні вимоги, позов не визнає, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, з»ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази по справі, встановив наступне.

У відповідності до вимог ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП порушенням вважається невиконання перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками та ін.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, ОСОБА_1, 29.11.2014 року, на автодорозі села Градівка Городоцького району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1, не виконав вимог дорожнього знаку «Обмеження максимальної швидкості руху 60 км/год.», рухався із швидкістю 83 км/год. Вказане порушення було зафіксоване за допомогою приладу «Візир».

Відповідно до ст.251 КУпАП докази в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП.

Суд вважає, що інспектор ДПС ВДАІ Городоцького РВ при ГУ МВС України у Львівській області діяв відповідно до вимог Правил дорожнього руху України та правомірно визнав позивача ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Але, на думку суду, інспектором ДПС ВДАІ Городоцького РВ при ГУ МВС України у Львівській області, при винесенні постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення, не було враховано обставин, зазначених у ст.33 КУпАП , а саме: характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майнового стану, обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність. Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні, сам утримує сім»ю, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Враховуючи викладене та малозначність вчиненого правопорушення, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.11, 18, 71, 86, 159-163 КАС України, ст.ст.122 ч.1, 247, 268, 283, 288, 293 КУпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову інспектора ДПС ВДАІ Городоцького РВ при ГУ МВС України у Львівській області від 29.11.2013 року, серії ВС1 № 082901 щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 260 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, змінити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП і враховуючи малозначність вчиненого правопорушення, звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: В.І. Гоцко