Справа № 2а-5169/10/1270
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2010-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гончарова І.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 року справа №2а-5169/10/1270 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шишова О.О.

суддів: Сіваченко І.В., Дяченко С.П.

при секретарі судового засідання: Запорожцевій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 липня 2010 року, за позовом Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до Закритого акціонерного товариства «Лутугинський комбінат хлібопродуктів» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за не створення робочих місць для працевлаштування інвалідів,

ВСТАНОВИВ:

Луганське обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Лутугинський комбінат хлібопродуктів» щодо стягнення з відповідача на користь державного бюджету України суми несплачених штрафних санкцій в розмірі 12735, 48 грн. та пені в розмірі 236, 84 грн. за невиконання 4 % нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році. В позові Луганське обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів зазначає, що підприємство порушило вимоги ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» щодо працевлаштування інвалідів.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22 липня 2010 року в задоволенні позовних вимог Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів було відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи свідчать про виконання відповідачем обовязку, передбаченого нормами чинного законодавства щодо соціальної захищеності інвалідів в Україні, по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Позивач подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 липня 2010 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтована апеляційна скарга тим, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що Закрите акціонерне товариство «Лутугинський комбінат хлібопродуктів» не виконало норм Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» і тому повинно нести відповідальність згідно чинного законодавства.

У судовому засіданні представник Закритого акціонерного товариства «Лутугинський комбінат хлібопродуктів» заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити постанову суду без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі ст. 18 -1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань. Тобто, на підприємство покладено обовязок із забезпеченням певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, тоді як пошуком підходящого робочого місця для конкретного інваліда займаються органи державної зайнятості.

Статтею 19 зазначеного вище закону встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого законом і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог закону.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Відповідно ч.2 ст.218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно з матеріалами справи, підприємство відповідача надавало до Лутугинського районного центру зайнятості звіти з інформацією про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів: 27.01.2009 року, 27.02.2009 року, 27.03.2009 року, 22.05.2009 року, 13.07.2009 року та 31.08.2009 року.

Крім того, наказом № 39/1 від 16.07.2009 року на роботу до ЗАТ «Лутугинський комбінат хлібопродуктів» було прийнято ОСОБА_2 інваліда 3 групи та наказом № 39/2 від 22.07.2009 року його звільнено з підприємства.

Наказом № 45 від 02.09.2009 року на роботу до ЗАТ «Лутугинський комбінат хлібопродуктів» було прийнято ОСОБА_3 інваліда 3 групи інвалідності.

Отже, враховуючи вищезазначене, відповідачем було вжито всіх залежних від нього заходів щодо надання інформації про наявність робочих місць для працевлаштування інвалідів та безпосередньо працевлаштування інвалідів.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги. Але, позивач не надав достатніх доказів порушення відповідачем норм Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та наявності обовязку у відповідача сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі в розмірі 12735, 48 грн. та пеню в розмірі 236, 84 грн.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування постанови не має.

Повний текст постанови виготовлений 15 жовтня 2010 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 липня 2010 року про відмову у задоволенні позовних вимог Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення ухвали у повному обсязі відкласти на строк до 5 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

ОСОБА_4