Справа № 22-а-2589/11
Суддя: Ігнатченко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22Ц- 2589/2011 Головуючий у І інстанції Соловей Г.В.
Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Яворського М.А..

суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 пенсійного фонду в м. Фастів на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 пенсійного фонду в м. Фастів про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2009 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної державної допомоги неправомірною, зобовязати відповідача здійснити нарахування їй, як дитині війни, та виплатити недоплачену суму допомоги до пенсії з січня 2006 року по 2008 рік та зобовязати управління Пенсійного фонду в м. Фастів в подальшому проводити нарахування до основної пенсії надбавку в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка передбачена ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2009 року позов задоволено частково.

Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсійного забезпечення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст..6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком в розмірі згідно з вимогами ст. 62 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» за 2008 рік.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, у звязку із чим спір вирішений невірно.

Дослідивши матеріали справи та, перевіривши наведені в скарзі доводи, а також правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 202 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_3 відноситься до категорії "діти війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладена у наступній редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни".

22 травня 2008 року рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 були визнані неконституційними положення пункту 41 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, спірні відносини з 22 травня 2008 року регулюються відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в редакції закону, яка діяла до 01.01.2008 року.

Станом на 22 травня 2008 року розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування" і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування".

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про порушення своїх прав з моменту отримання листа УПФУ в м. Фастів про відмову здійснити перерахунок пенсії, а до суду позивач звернувся 25 березня 2009 року., тобто в межах річного строку звернення до адміністративного суду з моменту, коли позивач дізнався про порушення своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Згідно з ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Оскільки позивач ОСОБА_3 звернулась до суду 25 березня 2009 року, тому позов підлягає задоволенню в межах річного строку на звернення до суду з 22 травня 2008 року.

Однак погодитися з такими. висновками суду першої інстанції колегія суддів не може та приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду.

Керуючись ст. ст. 198,201,202,207 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду в м. Фастів задовольнити частково.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 квітня 2009 року в частині визнання дії відповідача щодо не проведення перерахунку та виплаті ОСОБА_3 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2008 рік неправомірними та зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_3 щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2008 рік скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати дії ОСОБА_2 пенсійного фонду в м.Фастів щодо відмови провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року.

Зобовязано відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду в м. Фастів здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_3 щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року, з урахування раніше виплачених сум допомоги.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: М.А. Яворський

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_4