Справа № 2-а-229/11
Суддя: Макаров М. О.
Дата ухвалення: 2011-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-229/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2011 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

при секретарі Олійник Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в сел. Ювілейне адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області та Управління МВС України на Придніпровській залізниці про визнання рішення незаконним та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області та Управління МВС України на Придніпровській залізниці із урахуванням уточнень до адміністративного позову просить поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, визнати рішення Головного управління МВС України в Дніпропетровській області щодо відмови їй у виплаті грошової допомоги у разі смерті працівника міліції ОСОБА_2 у розмірі десятирічного грошового забезпечення незаконним та зобовязати Управління МВС України на Придніпровській залізниці виплатити на її користь грошову допомогу у разі смерті працівника міліції ОСОБА_2 у розмірі десятирічного грошового забезпечення. Свої вимоги позивачка ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що її чоловік, майор міліції ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника сектору карного розшуку лінійного відділу на станції Нижньодніпровськ-Вузол лінійного управління на Придніпровській залізниці Управління МВС України на залізничному транспорті. 21 липня 2008 року він раптово помер на роботі під час виконання ним службових обовязків, повязаних безпосередньо при участі в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю, про що було складено висновок службового розслідування за фактом смерті від 28 липня 2008 року. Після смерті чоловіка вона потребувала матеріальної допомоги, оскільки перебувала у декретній відпустці по догляду за їхнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому на підставі вищевказаного висновку вона звернулася до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області за виплатою їй грошової допомоги у разі смерті працівника міліції, але їй було відмовлено, так як згідно акту про нещасний випадок № 6 від 07 липня 2008 року та висновку службового розслідування від 28 липня 2008 року нещасний випадок стався у період проходження служби при виконанні службових обовязків.

Представник відповідача Управління МВС України на Придніпровській залізниці в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що першочерговим службовим розслідуванням було зроблено помилковий висновок про те, що смерть ОСОБА_2 настала під час виконання ним службових обовязків, повязаних безпосередньо при участі в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю. Копія висновку службового розслідування була надана вдові ОСОБА_2 під підпис, а всі документи направлені на перевірку та погодження в ГУ МВС України в Дніпропетровській області. Під час перевірки було зроблено зауваження виконавцю про невірне тлумачення обставин смерті та невідповідності висновків службового розслідування складеним комісією висновкам про нещасний випадок. У службове розслідування в той же час були внесені відповідні зміни, але своєчасно відповідних розяснень вдові ОСОБА_2 з цього приводу майор міліції ОСОБА_4 (виконавець) не надав, заходів щодо вилучення невірно оформленого висновку службового розслідування за фактом смерті її чоловіка не вжив. За зазначені прорахунки в роботі відповідні посадові особи були притягнуті до дисциплінарної відповідальності. Просила відмовити в задоволенні позову, наполягаючи, що правомірним є висновок комісії про те, що смерть майора міліції ОСОБА_2 наступила під час проходження служби при виконанні службових обовязків, а також зазначили, що позивачем пропущено процесуальний строк звернення до суду.

Представник Головного управління МВС України в Дніпропетровській області в судовому засіданні також проти позову заперечували та просив відмовити в задоволенні позову.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, оскільки ОСОБА_2 помер під час виконання окремого доручення слідчого для забезпечення явки громадянина, який виступав в якості понятого по кримінальній справі, яке є тими заходами, що спрямовані на виявлення та розкриття злочину, а подібні заходи направлені на здійснення боротьби з різного роду посяганнями на суспільні відносини, які складають зміст громадського порядку.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що позивачка з 09 грудня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (свідоцтво про шлюб серії І-КИ № 025378, видане 05 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 19).

З 30 липня 1996 року до 21 липня 2008 року ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 27 червня 2007 року безпосередньо займав посаду начальника сектора карного розшуку лінійного відділу на станції Нижньодніпровськ-Візол лінійного управління на Придніпровській залізниці Управління МВС України на залізничному транспорті, а 21 липня 2008 року був виключений із списків особового складу лінійного управління на Придніпровській залізниці Управління МВС України на залізничному транспорті у звязку зі смертю (свідоцтво про смерть серії І-КИ № 228158, видане 24 липня 2008 року Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 27), що підтверджується довідкою про проходження служби в органах внутрішніх справ від 11 серпня 2010 року (а.с.8).

Як вбачається з висновку службового розслідування за фактом раптової смерті начальника СКР ЛВ на станції Нижньодніпровськ-Вузол майора міліції ОСОБА_2 (який було надано на руки позивачці) за № 4/5737 від 28 липня 2008 року, було визначено, що раптова смерть майора міліції ОСОБА_2 начальника сектора карного розшуку ЛВ на станції Нижньодніпровськ-Вузол ЛУ на Придніпровській залізниці настала під час виконання ним службових обовязків повязаних безпосередньо при участі в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю (а.с.9-11).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України Про міліціюу разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов'язків по охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю сім'ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України, а саме Постановою КМУ від 12 травня 2007 року № 707 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції (далі - Порядок).

Згідно п.1 ч. 1 Порядку одноразова грошова допомога виплачується у разі загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю. Грошова допомога виплачується членам сім'ї загиблого (померлого), а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям у розмірі десятирічного грошового забезпечення.

Позивачка, на підставі виданого їй вищевказаного висновку службового розслідування, скористалася правом отримання грошової допомоги, зібрала необхідні документи та звернулася із заявою до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області, але листом начальника УФЗБО ОСОБА_5 за № 3/351 від 18 березня 2009 року їй було відмовлено у виплаті такої допомоги з посиланнями на те, що згідно акту про нещасний випадок № 6 від 07 серпня 2008 року (Форма Н-1*) та висновку службового розслідування за фактом смерті ОСОБА_2 від 28 липня 2008 року нещасний випадок стався у період проходження служби при виконанні службових обовязків, а тому вона не має права на отримання грошової допомоги, при цьому надавши їй акт про нещасний випадок № 6 не від 07 серпня 2008 року, на який він посилався, а акт № 6 від 04 серпня 2008 року зі змісту якого вбачається, що обставини, за яких стався нещасний випадок свідчить про те, що 21 липня 2008 року згідно книги прибуття на роботу співробітників ЛВ на станції Нижньодніпровськ-Вузол, до розташування відділу о 09.00 прибув начальник СКР ЛВ майор міліції ОСОБА_2 Після розподілу задач між співробітниками СКР щодо виконання плану роботи на день, ОСОБА_2 о 13.00 годині виїхав на своєму власному автомобілі по службовим питанням, а саме виконання окремого доручення слідчого СВ ЛВ лейтенанта міліції ОСОБА_6 для забезпечення явки гр. ОСОБА_7, який виступав в якості понятого по кримінальній справі № 52686, більше до відділу ОСОБА_2 не повернувся, також позивачці було надано акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 21 липня 2008 року від 30 липня 2008 року (Форма Н-5*) того ж змісту, що і Форми Н-1* , яким також визначено, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обовязків (а.с.12-20).

З такими висновками у вищевказаних актах суд не може погодитись, оскільки згідно ч.1 ст. 127 КПК України при провадженні обшуку, виїмки, огляду, предявленні осіб і предметів, відтворенні обстановки і обставин події, опису майна обовязкова присутність не менше двох понятих. Крім того, всі ці дії, передбачені у Розділі ІІ КПК України: Порушення кримінальної справи, Дізнання і Досудове слідство, а саме тому є такими, що направлені на розкриття злочину, а ч. 2 Порядку, передбачено, що виконанням службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, є: несення постової чи патрульної служби; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод, законних інтересів; припинення або запобігання злочинам та правопорушенням; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, що їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участь у ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій.

Представник Управління МВС України на Придніпровській залізниці надала до суду висновок службового розслідування за фактом раптової смерті начальника СКР ЛВ на станції Нижньодніпровськ-Вузол майора міліції ОСОБА_2 за № 4/5737 від 28 липня 2008 року, тобто з тим же номером та датою, який було видано позивачці, але висновок в ньому різниться з попереднім, а саме зазначено: визначити, що раптова смерть майора міліції ОСОБА_2 начальника сектора карного розшуку ЛВ на станції Нижньодніпровськ-Вузол ЛУ на Пидніпровській залізниці настала на робочому місці, під час виконання ним безпосередньо службових обовязків. Також було надано висновок службового розслідування за фактом надходження позову про визнання дій неправомірними та зобовязання виплатити одноразову грошову допомогу у звязку зі смертю ОСОБА_2 від 08 серпня 2011 року, яким висновок службового розслідування № 4/5737 від 28 липня 2008 року, який видавався позивачці, було скасовано.

Суд не бере зазначені докази до уваги та відноситься до них критично, оскільки не зрозуміло, як в одному управлінні, підприємстві, організації може бути два документи за одним номером, з однією датою, але з різними текстами. Посилання представника відповідача на те, що першочерговим службовим розслідуванням було зроблено помилковий висновок про те, що смерть ОСОБА_2 настала під час виконання ним службових обовязків, повязаних безпосередньо при участі в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю. Копія висновку службового розслідування була надана вдові ОСОБА_2 під підпис, а всі документи направлені на перевірку та погодження в ГУ МВС України в Дніпропетровській області. Під час перевірки було зроблено зауваження виконавцю про невірне тлумачення обставин смерті та невідповідності висновків службового розслідування складеним комісією висновкам про нещасний випадок. У службове розслідування в той же час були внесені відповідні зміни, але своєчасно відповідних розяснень вдові ОСОБА_2 з цього приводу майор міліції ОСОБА_4 (виконавець) не надав, заходів щодо вилучення невірно оформленого висновку службового розслідування за фактом смерті її чоловіка не вжив, за зазначені прорахунки в роботі відповідні посадові особи були притягнуті до дисциплінарної відповідальності, суд також не бере до уваги, оскільки не надано жодного доказу, який підтверджує, що у службове засідання вносились зміни, якою датою, під яким номером, які особи були притягнути до дисциплінарної відповідальності, на підставі яких документів (висновків, актів тощо) і можливо лише припускати, що документ було підроблено.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Тому, суд приходить до висновку, що висновок службового розслідування за фактом раптової смерті начальника СКР ЛВ на станції Нижньодніпровськ-Вузол майора міліції ОСОБА_2 (який було надано на руки позивачці) за № 4/5737 від 28 липня 2008 року, та яким визначено, що раптова смерть майора міліції ОСОБА_2 начальника сектора карного розшуку ЛВ на станції Нижньодніпровськ-Вузол ЛУ на Придніпровській залізниці настала під час виконання ним службових обовязків повязаних безпосередньо при участі в охороні громадського порядку та боротьбі зі злочинністю, є достовірним та таким, що дає позивачці право на отримання грошової допомоги, оскільки частиною 8 Порядку передбачено, що Грошова допомога не виплачується, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво) або інвалідність настали: у зв'язку із засудженням працівника міліції, податкової міліції за вчинення умисного злочину за рішенням суду, що набрало законної сили, чи адміністративного правопорушення або учиненням дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння; унаслідок вчинення самогубства чи умисного заподіяння працівником міліції, податкової міліції собі тілесного ушкодження; унаслідок шкоди, яку працівник міліції, податкової міліції заподіяв собі джерелом підвищеної небезпеки у разі, коли він особисто на відповідній правовій підставі або без неї (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володів транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом з порушенням правил їх використання, зберігання або утримання, а таких обставин судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, а згідно ч. 1 ст. 102 пропущений з поважним причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка отримала на руки висновок, на підставі якого мала безпосереднє право на отримання грошової допомоги, а відповідачі відмовляли, посилаючись на незрозумілий для неї акт, про який вона дізналася лише в суді, що призвело до тривалих звернень та переписок, крім того на момент смерті чоловіка вона перебувала у декретній відпустці з малолітнім сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії І-КИ № 115004, видане 02 лютого 2007 року відділом ОСОБА_9, за актовим записом № 34), суд вважає, що є підстави для поновлення строку позивачці для звернення до суду із вказаним позовом, а тому вимоги відповідачів про те, що позивачем пропущено процесуальний строк звернення до суду є необгрунтованими.

На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані, але задовольняє їх частково, виходячи за межі позовних вимог, оскільки відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, а суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод, та інтересів сторін, чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Керуючись ст.ст.9,11,69,70,71,99,102,128,160-163 КАС України, ст. 23 ЗУ Про міліцію, Постановою КМУ від 12 травня 2007 року № 707 Про затвердження Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області та Управління МВС України на Придніпровській залізниці про визнання рішення незаконним та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на оскарження дій Головного управління МВС України в Дніпропетровській області та Управління МВС України на Придніпровській залізниці про визнання рішення незаконним та зобовязання вчинити певні дії.

Визнати неправомірними дії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги у разі смерті працівника міліції.

Зобовязати Управління МВС України на Придніпровській залізниці нарахувати та виплатити ОСОБА_1, відповідно до ст.23 Закону України Про міліцію, грошову допомогу в розмірі десятирічного грошового забезпечення померлого ОСОБА_2 за останньою посадою, а саме начальника сектору карного розшуку лінійного відділу на станції Нижньодніпровськ-Вузол лінійного управління на Придніпровській залізниці УМВС України на залізничному транспорті.

Стягнути з Головного управління МВС України в Дніпропетровській області та Управління МВС України на Придніпровській залізниці на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 51 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає,до суду апеляційної інстанції.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя М.О. Макаров