Справа № 2-а-5834/11
Суддя: Очеретяний Є. В.
Дата ухвалення: 2011-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
Головуючого Очеретяного Є.В.
З участю секретаря Демчан Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача УДАІ УМВСУ в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВО1 № 031500 від 10.02.2011 р., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 255 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що правопорушення не вчиняв, а виконав вимушену зупинку у зв»язку із поганим самопочуттям, оскільки страждає на гіпертонічну хворобу. За таких обставин вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав із мотивів, викладених у позовній заяві та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВО1 № 031500 від 10.02.2011 р. як незаконну.
Представник відповідача УДАІ УМВСУ у Тернопільській області позов не визнав та суду пояснив, що у відповідності до п. 15.1 розділу 15 «Зупинка і стоянка»ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі, тобто місцях позначених дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки». Позивач, 10.02.2011 року у м. Тернополі по вул. Живова, здійснив зупинку на перехресті, чим порушив вимоги п. 15.9 г ПДР України, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 винесена у відповідності до чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти:
Постановою в справі про адміністративне правопорушення ВО1 № 031500 від 10.02.2011 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 гривень.
З постанови вбачається, що ОСОБА_1 10.02.2011 року о 17 год. 40 хв. керуючи транспортним засобом марки ВАЗ-2109 номерний знак НОМЕР_1 по вул. Живова у м.Тернополі порушив правила зупинки, здійснив зупинку на перехресті, чим порушив вимоги п. 15.9 г ПДР Укрїни.
Постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ВО1 № 097615 від 10.02.2011 року.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених ч.1 ст. 258 цього Кодексу, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього кодексу- ст. 254 КУпАП.
Відповідно до п. 15.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р. зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинна здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.
Забороняється зупинка транспортних засобів на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга- п. 15.9 ґ ПДР України.
Представник позивача у судовому засіданні вказав, що 10.02.2011 року, ОСОБА_1 виконав вимушену зупинку на перехресті по вул. Живова у м. Тернополі у зв»язку із погіршенням самопочуття, що підтверджується долученими до матеріалів справи медичними довідками. При цьому позивач діяв у відповідності із вимогами ПДР України, тобто, зупинився ближче до правого краю проїзної частини та увімкнув аварійну ситуацію.
У відповідності до п. 15.14 ПДР України у разі здійснення вимушеної зупинки у місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити-діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 ПДР правил, тобто увімкнути аварійну світлову сигналізацію, а в разі зупинки у місці з обмеженою оглядовістю встановити також знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані.
Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
У відповідності до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.
За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не представлено будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, із зазначенням мотивів відхилення доказів позивача, а тому позов слід задоволити, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ВО1 № 031500 від 10.02.2011 року.
Керуючись ст.ст. 1 ч.1, 10,11,18 ч.1 п.2, 71, 158-163,171-2 КАС України, ст.ст. 122, 251, 254, 280, 283, 293 КУпАП, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14, п.п.15.1, 15.9 г, 15.14 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., суд,-
п о с т а н о в и в:
Позов –задовольнити.
Постанову в справі про адміністративне правопорушення ВО1 № 031500 від 10.02.2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень-скасувати.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Є.В. Очеретяний