Справа № 199/5150/15-а
Суддя: Руденко В. В.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/5150/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

08.09.2015 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Руденко В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про зобов'язання виплатити щорічну разову грошову допомогу,-

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті щорічної разової допомоги до 5 травня та стягнення недоотриманої допомоги.

Посилався на те, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, в зв'язку з чим він має на право на щорічну разову грошову допомогу в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком згідно ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідач виплатив йому разову допомогу до Дня Перемоги в сумі 2475 грн., а повинен був виплатити в сумі 7592 грн., тому недоотримана допомога становить суму 5117 грн.

В травні 2015 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою щодо перерахунку разової грошової допомоги до Дня Перемоги за 2015 рік, однак відповідач повідомив йому, що він своєчасно отримав допомогу в розмірі 2475 грн., який передбачений чинним законодавством.

Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Однак відповідач проігнорував дію цього Закону та ст.152 Конституції України і при нарахуванні щорічної разової допомоги до Дня Перемоги застосував підзаконний акт.

Просить визнати протиправними дії відповідача Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо недонарахування та недоплати разової щорічної допомоги до Дня Перемоги за 2015 рік та стягнути з відповідача цю недоплачену допомогу.

Відповідачем суду письмові заперечення не надані.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають задоволенню.

Повноваження, які здійснює відповідач по нарахуванню і виплаті державної щорічної допомоги до 5 травня, є делегованими державою, фінансуються за рахунок субвенцій з Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.143 Конституції України та ст.67 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» держава фінансує у повному обсязі здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень. Кошти, необхідні для здійснення органами місцевого самоврядування цих повноважень, щороку передбачаються в Законі України про Державний бюджет України на цей рік.

Пунктом 9 абз.3) Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» № 80-VІІІ від 28 грудня 2014 року встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 147 від 31 березня 2015 року «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», якою встановлено розмір разової допомоги інвалідам війни ІІ групи в сумі 2475 грн.

Позивач є інвалідом війни ІІ групи з захворювання, яке повязане з виконанням службових обовязків з робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, в звязку з чим йому була призначена щорічна разова грошова допомога як інваліду ІІ групи згідно ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідачем позивачу відповідно до зазначеної постанови Кабінету Міністрів України як інваліду війни ІІ групи виплачено в 2015 році одноразову щорічну допомогу до 05 травня в розмірі 2475 грн., яку він отримав.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 встановлено, що державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України. Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Водночас, Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Таким чином, суди під час вирішення спорів у цих відносинах повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі та принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше, в даному випадку Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік».

Таким чином, вважаю, що відповідач правомірно нараховував та виплатив позивачу в квітні 2015 року разову допомогу до 05 травня як інваліду війни ІІ групи відповідно до вимог чинного законодавства в розмірі 2475 грн., дії відповідача є правомірними, а тому в задоволенні позовних вимог належить з цих підстав відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст.8, 19, 46, 55, 95, 143, 152 Конституції України, ст.ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 71, 86, 94, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суддя, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про зобов'язання виплатити щорічну разову грошову допомогу, - відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку; строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було поданою. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. /

Суддя