Справа № 2-а-577/11
Суддя: Отупор К.М.
Дата ухвалення: 2011-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-577/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2011 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської Отупор К.М., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації про визнання незаконними дій субєкта владних повноважень щодо соціальних виплат,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації та просить визнати незаконними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати їй як особі, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення - щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства та щорічної допомоги на оздоровлення, як інваліду 2 групи по захворюванню, яке пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, за період з 1 січня 2005 року по даний час.

Крім того, просить зобов`язати відповідача здійснити їй перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до вимог ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист гомадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку 5 мінімальних заробітних плат, як інваліду 2 групи по захворюванню, яке пов`язане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС та, як особі, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення - щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 40 відсотків від мінімальної заробітної плати за період починаючи з 1 січня 2005 року по даний час з врахуванням фактично виплачених сум.

Відповідач - ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації у визначений строк в ухвалі суду про відкриття скороченного провадження від 10 травня 2011 року заперечень на позов не подав.

Суд визнав наявні докази достатніми для прийняття судового рішення в порядку скороченого провадження та ухвалення постанови відповідно до ч.6 ст.183-2 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Позивачка ОСОБА_1 проживає на території радіоактивного забруднення в с. Городище Дубровицького району Рівненської області, яке відноситься до зони добровільного гарантованого відселення та знаходиться на обліку у відповідача як особа, що отримує допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування.

Зазначені обставини підтверджуються довідкою виконкому Туменської сільської ради №446 від 4.05.2011 року (а.с.14) та листом ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дубровицької РДА №18-Н-4905 від 19.04.2011 року (а.с.12).

Також є особою, яка постраждала внаслідок Чонобильської катастрофи першої категорії, що підтверджується посвідченням серії А №095939* та інвалідом 2 групи до віку, захворювання якого пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕК №209737*.

Судом встановлено, що виплата допомоги на оздоровлення позивачці була проведена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як інваліду 2 групи.

Згідно ч.4 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції до внесення змін Законом України від 28.12.2007 року №107-VІ) щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам 2 групи в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", якими було обмежено право на отримання спірної допомоги. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір отриманої позивачем допомоги на оздоровлення суперечить вимогам Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до положень ч.5 ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства - у зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Статтею 59 Закону України №107-VI від 28.12.2007 року "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" установлено з 1 січня 2008 року розмір мінімальної заробітної плати 515 гривень, з 1 квітня 2008 року - 525 гривень, з 1 жовтня 2008 року - 545 гривень та з 1 грудня 2008 року - 605 гривень на місяць.

Підпунктом 8 пункту 28 розділу ІІ Закону України №107-VI від 28.12.2007 року "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладена в новій редакції, згідно якої громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 "У справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України)" визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), зокрема, підпункт 8 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Зміни, внесені підпунктом 8 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року. Саме з цієї дати позивач набула право на отримання у 2008 році допомоги у розмірі, визначеному ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивачка повинна отримувати вказану допомогу у зазначеному розмірі щомісяця, однак допомога їй виплачувалась частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою КМ України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень законів, що визнані неконституційними і є обовязковим до виконання на території України, остаточними і не може бути оскарженим.

Протягом 2009 та 2010 років позивач набула права на отримання допомоги в розмірі, визначеному ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки зазначена норма протягом цих бюджетних років не зупинялась і не скасовувалась.

Статтею 55 Закону України №835-VI від 26.12.2008 року "Про Державний бюджет України на 2009 рік" установлено з 1 січня 2009 року розмір мінімальної заробітної плати 605 гривень, з 1 квітня 2009 року - 625 гривень, з 1 липня 2009 року - 630 гривень, з 1 жовтня 2009 року - 650 гривень та з 1 листопада 2009 року - 744 гривні на місяць.

Статтею 53 Закону України №2154-VI від 27.04.2010 року "Про Державний бюджет України на 2010 рік" установлено з 1 січня 2010 року розмір мінімальної заробітної плати 869 гривень, з 1 квітня 2010 року - 884 гривень, з 1 липня 2010 року - 888 гривень, з 1 жовтня 2010 року - 907 гривень та з 1 грудня 2010 року - 922 гривні на місяць.

Посилання відповідача на положення Постанови КМ України від 26.07.1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" про встановлення обмежених розмірів допомоги у зв'язку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства не заслуговують на увагу, оскільки згідно ст.9 КАС України у разі виникнення колізії між підзаконним нормативно-правовим актом та законом, застосуванню підлягають положення закону.

Суд вважає необхідним визначити, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідно до п.4 Постанови КМ України №936 від 20.09.2005 року "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щомісячна грошова допомога громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства та щорічна допомога на оздоровлення виплачується управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) державних адміністрацій за місцем реєстрації громадян.

Таким чином, до повноважень управління праці та соціального захисту населення Дубровицької райдержадміністрації належить нарахування та виплата позивачеві зазначених допомог.

Судом приймаються до уваги доводи відповідача щодо пропуску позивачкою шестимісячного строку, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Діяння відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці щомісячної грошової допомоги громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства та щорічної допомога на оздоровлення відповідно до ст.ст.37, 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 5 листопада 2010 року слід визнати протиправними та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щомісячну грошову допомогу громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства та щорічну допомогу на оздоровлення відповідно із урахуванням проведених виплат за вказаний період.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження.

Керуючись ст.ст.158-163, 183-2, 186, 256 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати незаконними дії відповідача управління праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області з приводу не виплати відповідачці ОСОБА_1:

- як інваліду 2 групи по захворюванню, яке повязане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, - щорічної допомоги на оздоровлення,

- як особі, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення - щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства за період з 5 листопада 2010 року по 5 травня 2011 року.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до вимог ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку 5 мінімальних заробітних плат, як інваліду 2 групи по захворюванню, яке повязане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, та як особі, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення - щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати за період з 5 листопада 2010 року по 5 травня 2011 року з урахуванням фактично виплачених сум за цей час.

Постанова суду, винесена в порядку скороченого провадження підлягає негайному виконанню.

На підставі п.18 ст.4 Декрету КМ України «Про державне мито»звільнити позивачку від сплати судового збору, як особу, що постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_3