Справа № 816/1300/15
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 р.Справа № 816/1300/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2015р. по справі № 816/1300/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області

до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Миргород та Миргородському районі Полтавської області

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

22.04.2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професіональних захворювань України в Миргородському районі Полтавської області (далі-відповідач) про стягнення суми витрат за січень-грудень 2012 року та жовтні-грудні 2014 року на виплату та доставку щомісячної державної адресної допомоги особам, які отримують пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, сум допомоги на поховання в розмірі 612786,56 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року позовні вимоги в частині стягнення суми за січень-грудень 2012 року залишені без руху, в задоволенні іншої частини позову відмовлено

Позивач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове,яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції,що відповідачем за період січень - грудень 2012 року не прийнято до заліку суму витрат на виплату державної адресної допомоги за січень - грудень 2012 року та на виплату допомоги на поховання за січень 2012 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів щомісячної звірки витрат, відповідними таблицями розбіжностей.

Актами звірки встановлено, що відповідачем не враховано суми витрат на виплату пенсій у зв'язку з втратою годувальнику чоловіку (дружині), у випадку коли він (вона) на момент загибелі потерпілого не перебував (ла) на його утриманні (працював) (ла) за період листопад - грудень 2014 року в загальному розмірі 900 грн.

Згідно актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, списку померлих осіб, довідок про суму допомоги на поховання, таблиць розбіжностей, складених Фондами, відповідачем за жовтень - грудень 2014 року не враховано суми витрат на виплату і доставку допомоги на поховання пенсіонерів в розмірі 836,90 грн.,в тому числі: за жовтень 2014 року - 552, 95 грн., які виплачені на поховання гр. ОСОБА_1 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1), гр. ОСОБА_2; за грудень 2014 року - 283,14 грн., які виплачені на поховання гр.ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з приписів Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,які спричинили втрату працездатності ".

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та зазначає наступне.

У відповідності ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" , завданням страхування від нещасного випадку є відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини під час виконання трудових обов'язків, надання їм соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у разі їх смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей.

Згідно до ст.21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні; організувати поховання померлого, відшкодувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

На підставі з ч.8 ст.34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

На виконання вищевказаного Закону Кабінетом Міністрів України від 11.07.2001 року прийнято постанову № 826 "Про затвердження Порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" (далі-Порядок).

Згідно п.п.2, 5 Порядку витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Абзацом 2 ч.9 ст.34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" встановлено,що у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Як встановлено з матеріалів справи відповідачем за період січень - грудень 2012 року не прийнято до заліку суму витрат на виплату державної адресної допомоги за січень - грудень 2012року та на виплату допомоги на поховання за січень 2012 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів щомісячної звірки витрат, відповідними таблицями розбіжностей.

Підписання актів щомісячної звірки та складення таблиць розбіжностей до них відбувалось щомісяця (у наступному місяці за попередній) та позивачу було відомо про відмову відповідача від прийняття до заліку та відшкодування сум витрат з моменту підписання актів звірки та таблиць розбіжностей.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАСУ, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 КАСУ, встановлено, що для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Колегія суддів не приймає пояснення позивача про виявлення заборгованості за вказаний період під час проведення інвентаризації від 06.03.2015 року з огляду на його обізнаність про підписання актів щомісячної звірки та складення таблиць розбіжностей до них та відмову відповідача від прийняття до заліку відшкодування сум витрат з моменту підписання актів звірки.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем подано позов про стягнення сум за період січень - грудень 2012 року - 17.04.2015 року, тобто після строків установлених ст. 99 КАСУ і відповідно до приписів ст. 100 КАСУ підлягає залишення без розгляду.

Щодо частини позовних вимог про стягнення витрат за жовтень-грудень 2014 року колегія суддів зазначає наступне.

Актами звірки встановлено, що відповідачем не враховано суми витрат на виплату пенсій у зв'язку з втратою годувальнику чоловіку (дружині), у випадку коли він (вона) на момент загибелі потерпілого не перебував (ла) на його утриманні (працював) (ла) за період листопад - грудень 2014року в загальному розмірі 900 грн.

Як зазначає у свої апеляційній скарзі позивач, вказані витрати були понесені у зв'язку із виплатою пенсії по втраті годувальника громадянці ОСОБА_4

Однак як встановлено в суді першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, на вимогу суду позивачем не надано документів на підтвердження того, що вказана особа має право на одержання щомісячних страхових виплат відповідно до ст. 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Матеріалами справи та наявними письмовими запереченнями встановлено, що відповідачем не прийнято та не складено акт щомісячної звірки за жовтень - грудень 2014 року, оскільки належним чином не було встановлено та не надано документів про причинний зв'язок між смертю та отриманим каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Позивачем не надано до суду спростувань вищевказаних фактів та доказів по підтвердженню того, що смерть потерпілих настала внаслідок отриманого каліцтва.

Апеляційна скарга позивача повторює позовні вимоги та не містить інших доводів, тому не підлягає задоволенню.

Таким чином,не враховані відповідачем суми витрат на виплату допомоги на поховання та в виплати по втраті годувальника за жовтень-грудень 2014 року не підлягають відшкодуванню.

Виходячи з вищевикладених підстав,колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,а рішення першої інстанції скасуванню.

Колегія суддів вважає,що постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм чинного законодавства,тому не підлягає скасуванню,а апеляційна скарга задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення,а постанову суду-без змін.

В силу приписів ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Отже колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2015р. по справі №816/1300/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 07.09.2015 р.