Справа № 2а-2466/11/1226
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2012-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабенко С.Ш.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2012 року справа №2а-2466/11/1226 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Яковенка М.М.

суддів < Суддя учасник колегії >

Ханової Р.Ф., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську Луганської області на постанову Свердловського міського суду Луганської області від 20 червня 2011 року та додаткову постанову від 28 липня 2011 року у справі № 2а-2466/11/1226 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську Луганської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії, як дитині війни, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою суду першої інстанції від 20 червня 2011 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язано нарахувати та виплатити позивачу щомісячну недоплачену пенсію, як дитині війни виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 07.12.2010 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Додатковою постановою суду першої інстанції від 28 липня 2011 року, абзац другий та третій резолютивної частини постанови суду першої інстанції від 20 червня 2011 року доповнено кінцевою датою «по 22.07.2011 року».

Відповідач з таким судовим рішення не погодився та подав апеляційні скарги, в яких просив постанови суду першої інстанції скасувати в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг відповідач посилається на те, що ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а не з Бюджету Пенсійного Фонду України, а тому Пенсійний Фонд України є неналежним відповідачем в цій справі. Апелянт також посилається на неврегульованість на законодавчому рівні механізму та умов виплати допомоги особам, які мають статус «дитина війни», прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм бюджетного законодавства України та приписів ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції справа розглянута в порядку скороченого провадження, тому відповідно до абз.4 частини восьмої статті 1832 КАС України апеляційна скарга розглянута в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач належить до соціальної групи «діти війни», що підтверджується посвідченням, та користується правами і пільгами, встановленими Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", який набрав чинності з 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд першої інстанції, задовольняючі позовні вимоги, обґрунтовано виходив з того, що позивач має право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційних скарг відповідача щодо порушення судом першої інстанції положень статті 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до якої фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, оскільки вона регулює питання походження коштів на здійснення відповідних виплат, а не орган, на який покладено обов'язок цих виплат.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та задовольнив позов з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу, є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 1832, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську Луганської області на постанову Свердловського міського суду Луганської області від 20 червня 2011 року та додаткову постанову від 28 липня 2011 року у справі № 2а-2466/11/1226 - залишити без задоволення.

Постанову Свердловського міського суду Луганської області від 20 червня 2011 року та додаткову постанову від 28 липня 2011 року у справі № 2а-2466/11/1226 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Яковенко

Судді Р.Ф. Ханова А.В. Гайдар