Справа № 22-а-492/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-492/11 Головуючий у І інстанції Володько І.С.
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 63 24.03.2011
УХВАЛА

Іменем України

24 березня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Данілова О.М., Мельника Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква про зобов'язання виплатити соціальну допомогу «Дітям війни»,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання виплатити соціальну допомогу «Дітям війни» за період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та зобов'язати відповідача в подальшому нараховувати та сплачувати вказану допомогу.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2009 року позов задоволено частково.

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, у зв'язку із чим спір вирішений невірно.

Апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно пенсійного посвідчення позивач є дитиною війни і користується пільгами, приналежними цьому статусу.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищується у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Оскільки, вищевказана допомога за 2008 рік позивачу виплачувалась у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням обмежень, встановлених Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", останній звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції частково задовольнив позов - визнав відмову відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії неправомірною та зобовязав УПФУ у м. Біла Церква здійснити перерахунок та виплатити позивачу щомісячну

державну соціальну допомогу, як дитині війни починаючи з 01 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення вимог позивача. Вказані висновки суду зроблені у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", розміру визначеному Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та з врахуванням висновків, що викладені у рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року щодо визнання положення Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в частині нової редакції ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані неконституційними.

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності у позивача права на перерахунок доплати до пенсії в розмірі, передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни" і оскільки судом встановлено, що відповідач неправомірно не нараховував позивачу вказані кошти в меншому розміру ніж це передбачено вказаним законом, тому суд обгрунтовано задовольнив частково адміністративний позов.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування законної та обгрунтованої постанови суду .

Керуючись ст. 197, 198. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді