Справа № 2-а-1219/11
Суддя: Томко В. В.
Дата ухвалення: 2011-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2011 2-а-1219/11

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Томко В.В.

при секретарі Брудницькій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рубіжне адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ст. ІАП Лисичанської роти ДПС лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 23 червня 2011 року він, рухаючись в м. Рубіжне на автомобілі ВАЗ 2101, держ. номер НОМЕР_1, був зупинений відповідачем, який виніс у відношенні позивача постанову, в якій зазначив, що останній здійснив зупинку транспортного засобу у невстановленому місці на перехресті вул. Східна м. Рубіжне і виїзду з прилеглої території, і притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Позивач в своєму позові зазначає, що зупинку транспортного засобу в зазначеному місці він здійснив на вимогу співробітника ДПС, який сам жезлом подав сигнал зупинки і вказав на місце зупинки.

Також позивач звертає увагу суду на те, що при складанні протоколу на місці події були відсутні свідки правопорушення, а інспектор в категоричній формі відмовився видати йому копію протоколу про адміністративне правопорушення, який до того ж був заповнений не в повному обсязі.

За таких обставин, позивач вважає, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності безпідставно і просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, надав аналогічні пояснення по суті справи та просив суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, тому суд, керуючись ч. 4 ст. 128 КАС України, вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши позивача, оцінивши надані письмові докази у справі в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КпАП України постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП України постанову працівника Державтоінспекції МВС України про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищепоставлений орган або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, в порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 23.06.2011 р. о 13 год. 00 хвил. ст. ІДПС Лисичанської роти ДПС лейтенантом міліції ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВВ1 № 336866 у відношенні позивача ОСОБА_1, відповідно до якого останній 23 червня 2011 року о 12 год. 55 хвил., керуючи автомобілем ВАЗ 2101, держ. номер НОМЕР_2, рухаючись по вул. Східній м. Рубіжне, здійснив зупинку-стоянку на перехресті (а.с. 8).

04.07.2011 р. ст. ІАП Лисичанської роти ДПС лейтенантом міліції ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_1 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВВ1 № 118061, відповідно до якої останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України, також на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. В постанові, зокрема, зазначено, що 23 червня 2011 року о 12 год. 55 хвил. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, держ. номер НОМЕР_2, здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті вул. Східної та виїзду з прилеглої території (а.с. 2).

Відповідно до пояснень ОСОБА_1, що є в матеріалах справи, 23 червня 2011 року в 12 год. 30 хвил. він на своєму автомобілі ВАЗ 2101, держ. номер НОМЕР_2, рухався зі сторони с. Південне в м. Рубіжне по вул. Східній. В районі залізничного переїзду його зупинив співробітник ДПС, який жезлом подав йому сигнал про зупинку та вказав на місце зупинки. ОСОБА_1 зупинився у місці, на яке вказав жезлом співробітник ДПС. Після цього останній підійшов до його автомобіля, представився, попросив надати відповідні документи на право керування транспортним засобом та зазначив, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, а саме здійснив зупинку у неналежному місці. Інспектором ДПС ОСОБА_3 було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, який позивач підписати відмовився, пояснивши, що Правила він не порушував і з протоколом не згоден, оскільки зупинився в тому місці, на яке йому вказав жезлом співробітник ДПС, як того і вимагають ПДД України. Копію протоколу, який до того ж був заповнений неналежним чином, співробітники міліції видати відмовилися (а.с. 3, 9).

Відповідно до п. 8.9 Правил дорожнього руху України вимога про зупинку транспортного засобу подається працівником міліції жезлом або рукою, що вказує на цей транспортний засіб. Водій повинен зупинити транспортний засіб у місці, на яке йому буде вказано, з дотриманням правил зупинки.

Відповідно до п. 15.9-ґ) ПДД України зупинка забороняється, зокрема, на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Судом встановлено, що 23 червня 2011 року о 12 год. 55 хвил. позивач ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, держ. номер НОМЕР_2, рухався зі сторони с. Південне в м. Рубіжне по вул. Східній. В районі залізничного переїзду його зупинив співробітник ДПС, який жезлом подав йому сигнал про зупинку та вказав на місце зупинки. ОСОБА_1 зупинився у місці, на яке вказав жезлом співробітник ДПС на перехресті вул. Східної та виїзду з прилеглої території, після чого відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.9-ґ) ПДД України, а саме здійснення зупинки у забороненому місці.

Суд виходить з того, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВВ1 № 336866 від 23.06.2011 р. позивач до зупинки його транспортного засобу відповідачем рухався з дотриманням ПДД України, оскільки в протоколі зазначено, що позивач порушив Правила лише в частині зупинки у забороненому місці. Тобто, причиною порушення ПДД України позивачем стали безпосередньо дії відповідача щодо зупинки його автомобіля в місці, на яке вказав сам відповідач.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечення проти позову не надав.

Рішенням Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 р. визнані такими, що не відповідають Конституції України положення ст. 14-1 та ч. 6 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення України. В п. 2 вказаного рішення зазначено, що положення ст. 14-1 та ч. 6 ст. 258 КУпАП визнані неконституційними і втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Оскільки з постанови серії ВВ1 № 118061 від 04.07.2011 р. вбачається, що відповідач при її винесенні керувався ст. 14-1 та ч. 6 ст. 258 КУпАП, які втратили чинність з 22.12.2010 р., суд приходить до висновку, що постанова була винесена з порушенням норм матеріального права.

Таким чином, суд приходить до висновку про незаконність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також про необхідність скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 287 КУпАП, ст.ст. 10, 11, 71, 159-163, 171-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ст. інспектора ДПС Лисичанської роти ДПС лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ВВ1 № 118061 від 04.07.2011 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Томко