Справа № 2-а-7360/10/2270
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7360/10/2270/9
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2010 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-судді суддів ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4
за участі:позивача - ОСОБА_5, представника відповідачів - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області , Міністерства фінансів України , Державної судової адміністрації України , Державного казначейства України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_5 просить визнати протиправними дії Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області щодо нарахування та виплати їй починаючи з 09.02.2010р. заробітної плати і матеріальної допомоги, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати в 332 грн.; зобовязати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області провести перерахунок заробітної плати та матеріальної допомоги за період з 09.02.2010 року по день винесення рішення по справі, виходячи із того, що оклад судді Хмельницького міськрайонного суду становить вісім встановлених законом на час виплати мінімальних заробітних плат та виплатити їй недоплачену за цей період заробітну плату та матеріальну допомогу; зобовязати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області до подальшої законодавчої зміни оплати праці суддів нараховувати та виплачувати заробітну плату та матеріальну допомогу, виходячи із того, що оклад судді Хмельницького міськрайонного суду становить вісім встановлених законом на час виплати мінімальних заробітних плат.

В обґрунтування позову зазначила, що працює на посаді судді Хмельницького міськрайонного суду з 09.02.2010 року. У відповідності до ст.44 Закону України Про статус суддів заробітна плата судді складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Постановою Кабінету Міністрів України №865 від 03.09.2005 з 1 січня 2006 року підвищено посадові оклади суддям та в основу посадового окладу судді покладено розмір мінімальної заробітної плати. Однак, постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 до постанови Кабінету Міністрів України №865 внесено зміни та зазначено, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21.05.2008 року визнано незаконними постанову Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1243 в частині встановлення розміру посадового окладу суддів, пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року зазначена постанова залишена без змін.

Позивач зазначає, що незважаючи на це, відповідач територіальне управління ДСА в Хмельницькій області продовжує нараховувати та виплачувати їй заробітну плату та матеріальну допомогу виходячи із розміру мінімальної заробітної плати в 332 грн., хоча розмір мінімальної заробітної плати за цей період неодноразово підвищувався.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні.

Представники відповідачів Міністерства фінансів України, Державного казначейства України в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Представник відповідачів - Державної судової адміністрації України, територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області заперечує, проти позовних вимог позивача та просить відмовити в задоволенні позову. Не погоджуючись з позовними вимогами, представник територіального управління державної судової адміністрації в Хмельницькій області та Державної судової адміністрації України вказав, що Державна судова адміністрація України є державним органом, а тому у своїй діяльності керується нормами Конституції України, законів України та підзаконних актів. Розмір заробітної плати судді Слободяна В.С. встановлено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року зі змінами та доповненнями, у яку ніяких змін відповідно до рішення суду не вносилося. Крім того, кошти для проведення цих виплат не були передбачені ні у Державному бюджеті України, ні в кошторисах видатків відповідних бюджетних установ. Тому просив суд у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи думку позивача, представника відповідачів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників Державного казначейства України, Міністерства фінансів України, оскільки їх явка не визнавалася судом обовязковою.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку і сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як було встановлено в ході судового розгляду справи, ОСОБА_5 працює на посаді судді Хмельницького місьрайонного суду Хмельницької області з 09 лютого 2010 року і по теперішній час; має пятий кваліфікаційний клас судді. Вказане підтверджується копією трудової книжки позивача та розрахунками отримуваних позивачем заробітної плати та інших виплат.

В судовому засіданні представник відповідачів підтвердив, що відповідно до п. 41 та додатка 4 постанови Кабінету Міністрів України 03.09.2005 № 865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів посадові оклади позивача визначалися з розрахунку мінімальної заробітної плати в розмірі 332,00 грн. і перерахунок посадового окладу за період з лютого 2010 року по даний час не проводився.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 92 і ч.1 ст.130 Конституції України виключно законами України визначаються судоустрій, судочинство і статус суддів. Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

За змістом ч.3 ст.3 Закону України Про статус суддіводнією з гарантій незалежності суддів є гарантоване державою фінансове та матеріально-технічне забезпечення суддів і судів.

З врахуванням статусу позивача судді Хмельницького міськрайонного суду, як професійного судді, якому гарантовано належне фінансове та матеріально-технічне забезпечення (ч. 1 ст. 130 Конституції України) держава взяла на себе обовязок забезпечити реалізацію цих гарантій, а тому вони не можуть бути звужені або скасовані іншими нормативними актами (ч. 3 ст. 22 Конституції України).

Відповідно до ст. 44 Закону України Про статус суддів заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 Про оплату праці суддів, яка набрала законної сили з 1 січня 2006 року, затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів. Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи.

Відповідно до додатку 4 до Постанови КМУ № 865 з 01.01.2006 року, яким встановлені розміри посадових окладів суддів місцевих судів становить 8 розмірів мінімальних заробітних плат.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 року затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, а саме постанову доповнено п. 4-1 наступного змісту: Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1243 Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865та пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів. Приймаючи зазначену постанову, суд встановив, що Кабінет Міністрів України, в порушення п.14 ст.92 Конституції України, вийшов за межі своєї компетенції та перебрав на себе функцію законодавця щодо встановлення розмірів посадових окладів суддів, поставивши в залежність виплату заробітної плати суддям від розмірів мінімальної заробітної плати, з одночасною забороною їх перерахування, чим допустився обмеження гарантій незалежності і недоторканості суддів.

Постанова окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року набрала законної сили 19 серпня 2009 року після її перегляду в апеляційному порядку (ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року) і є обовязковою до виконання на всій території України відповідно до ст.124 Конституції України.

Кодекс адміністративного судочинства України встановлює обовязковість судового рішення як одного з основних положень адміністративного процесу і закріплює його значення як принципу адміністративного судочинства, адже виконання судового рішення є кінцевою метою судового захисту особи.

Обовязковість судових рішень гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод і Конституцією, як право на судовий захист.

З системного аналізу положень ст. ст. 8, 19, 124 і 152 Конституції України вбачається, що наслідком визнання незаконним нормативно-правового акту є втрата ним чинності з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Отже, з моменту втрати чинності пункту 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів, яке мало місце 19 серпня 2009 року, відповідач зобовязаний був застосовувати Постанову № 865 в первісній редакції та визначати розмір посадового окладу позивача, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, діючого на день проведення виплат.

Статтею 10 Закону України Про оплату праці визначено, що розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України не рідше одного разу на рік у законі про Державний бюджет України.

Статтею 2 Закону України Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р. №1646-VI визначений розмір мінімальних заробітних з 1 січня 2010 року 869 грн., з 1 квітня 2010 року 884 грн., з 1 липня 2010р.- 888 грн., з 1 жовтня 2010р. 907 грн., з 1 грудня 2010р. - 922 грн..

Відповідно до ст.53 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік з 1 січня 2010 року розмір мінімальної заробітної плати складає 869 гривень, з 1 квітня 2010 року 884 гривні, з 1 липня 2010р.- 888 грн., з 1 жовтня 2010р. 907 грн., з 1 грудня 2010р. - 922 грн..

Саме виходячи з таких розмірів мінімальної заробітної плати повинен був розраховуватись посадовий оклад позивача починаючи з 09 лютого 2010 року.

За змістом ст.130 Конституції України складовою основою конституційної гарантії незалежності і недоторканості суддів є їх матеріальне і соціальне забезпечення, які відповідно до ст.64 Конституції України не можуть бути скасовані чи звужені іншими нормативними актами держави. Невідємними елементами статусу суддів є матеріальне та соціально-побутове забезпечення, в тому числі і заробітна плата суддів (ст.ст. 42-45 Закону України Про статус суддів).

Гарантії самостійності судів і незалежності суддів забезпечують особливий порядок фінансування та організаційне забезпечення діяльності судів, встановлених законом (пункт 7 ст.14 Закону України Про судоустрій Українивід 07.02.2002р. № 3018-ІІІ, частина 3 ст. З Закону № 2862-ХІІ), а реалізація належного фінансового забезпечення судів та виплати суддям гарантованої державою заробітної плати, повязана з діяльністю відповідача.

Таким чином, невиплата позивачеві заробітної плати, розрахованої з посадового окладу у розмірі 8 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні починаючи з 19 серпня 2009 року є звуженням його законного права на отримання належної заробітної плати від держави як конституційної гарантії незалежності судової влади.

Статтею 126 Закону України Про судоустрій Українивстановлено, що Державна судова адміністрація України здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апарату судів.

Державна судова адміністрація здійснює свої повноваження відповідно до Конституції України, цього та інших законів, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, положення про державну судову адміністрацію, рішень з'їзду суддів України та Ради суддів України.

Відповідно до ст. 58 та в порушення ст.ст.20, 21 Бюджетного кодексу України Державна судова адміністрація України, як головний розпорядник коштів не організувала розроблення бюджетних запитів, та не внесла пропозиції щодо збільшення бюджетного фінансування судової системи у звязку з визнанням судом незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. № 1243 Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункту 41 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 та пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів.

Згідно з Указом Президента № 182 від 03.03.2003 р. Державна судова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, та здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апаратів судів.

Відповідно до ст.128 Закону України Про судоустрій України територіальні управління державної судової адміністрації є територіальними органами Державної судової адміністрації України. Вони здійснюють свою діяльність на основі положення про державну судову адміністрацію.

Обовязок виплачувати безпосереднього позивачу, як судді Хмельницького міськрайонного суду заробітну плату та матеріальну допомогу покладено на територіальне управління державної судової адміністрації у Хмельницькій області, яке і допустило порушення прав позивача.

Отже, враховуючи норми п.1 ч.1 ст.17 КАС України, бездіяльність відповідача полягає в невчиненні дій, які мають вплив на реалізацію прав позивача щодо отримання заробітної плати виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом про державний бюджет на відповідний рік.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Представник відповідача не надав суду достатніх, беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності.

Суд відхиляє посилання представника відповідачів на відсутність коштів необхідних для виплати позивачу заробітної плати та грошового забезпечення, виходячи із 8 розмірів мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством на день проведення виплати, оскільки зазначеними відповідачами не виконувались покладені нормативними актами обовязки щодо належного фінансування професійного судді, як складової частини його незалежності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 130 Конституції України, ст.ст. 3, 43, 44 Законом України Про статус суддів, ст.ст. 7 12, 17, 18, 70, 71, 86, 99, 100, 158 163, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати протриправними дії територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_5, починаючи з 09 лютого 2010 року заробітної плати і матеріальної допомоги виходячи із розміру мінімальної заробітної плати в 332 грн.

Зобовязати територіальне управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області провести перерахунок заробітної плати та матеріальної допомоги ОСОБА_5 за період з 09 лютого 2010 року по 30 листопада 2010 включно, виходячи із того, що оклад судді Хмельницького міськрайонного суду становить вісім встановлених Законом на час виплати мінімальних заробітних плат, та виплатити ОСОБА_5 недоплачену за цей період заробітну плату та матеріальну допомогу.

Зобовязати територіальне управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області з 1 грудня 2010 року і до подальшої законодавчої зміни оплати праці суддів нараховувати та виплачувати ОСОБА_5 заробітну плату, матеріальну допомогу виходячи із того, що оклад судді Хмельницького міськрайонного суду становить вісім встановлених Законом на час виплати мінімальних заробітних плат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 10 грудня 2010 року

Головуючий Суддя Фелонюк Д.Л.

Судді Лабань Г.В.

ОСОБА_3