Справа № 826/8063/15
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8063/15 Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

25 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2015 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт-Фасад» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Еліт-Фасад» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 29.12.2014 № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2015 позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи Державною податковою інспекцією в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питання дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «Еліт-Фасад» при взаємовідносинах з ТОВ «Укрбуд-Капітал» за період з 01.09.2013 по 31.12.2013.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 11.12.2014 № 1357/26-54-22-04/35199993, в якому встановлено порушення позивачем вимог:

- пп. 185.1 ст. 185, пп. 198.1, пп.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «Еліт-Фасад» занижено податок на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму 75 701,00 грн., в т.ч. за вересень 2013 року на суму 3 733,00 грн., за жовтень 2013 року на суму 17 167,00 грн., за листопад 2013 року на суму 21 468,00 грн., за грудень 2013 року на суму 33 333,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 29.12.2014 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 94 626, 00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 75 701, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 18 925, 00 грн.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві надано позивачу відповідь від 29.12.2014 № 29481/10/26-54-22-02-22, згідно якої висновки акту від 11.12.2014 № 1357/26-54-22-04/35199993 залишено без змін, а заперечення - без розгляду.

За результатами первинного адміністративного оскарження Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення від 12.03.2015 № 4093/10/26-15-10-05-35, яким податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

За результатами повторного адміністративного оскарження Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 16.04.2015 № 7929/6/99-99-10-01-04-25, яким податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 № та рішення, прийняте за результатами первинної скарги залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки формування податкового кредиту за господарськими операціями підтверджено первинною документацією, господарські операції були реальними, у зв'язку з чим є підстави для скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим, оскільки у ході перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства, що свідчить про заниження позивачем податкових зобов'язань.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_2 та ТОВ «Еліт-Фасад» укладено договір № 31/10 від 31.10.2012 про спільну діяльність. Відповідно до предмету договору учасники за цим договором зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи на основі об'єднання вкладів для досягнення спільної мети: будівництво житлового багатоквартирного будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, АДРЕСА_1, введення об'єкту в експлуатацію та отримання у власність кожним з учасників площ об'єкту будівництва.

Відповідно до умов п. 6.2 договору учасники дійшли згоди розподілити результати спільної діяльності згідно з актом розподілу площ об'єкта будівництва, який є невід'ємною частиною договору.

З метою реалізації задач спільної діяльності учасниками здійснювались вклади у вигляді грошових коштів та майнових прав.

Фізична особа ОСОБА_2 в якості внеску у спільну діяльність передала право замовника будівництва об'єкту будівництва (забудовника), а також право на забудову земельної ділянки площею 0,1994 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності.

На виконання умов вказаного договору між ТОВ «Еліт-Фасад» (замовник) та ТОВ «Укрбуд-Капітал» укладено договір підряду № 18-09Е від 18.09.2013, відповідно до умов якого, замовник доручає і зобов'язується оплатити, а підрядник зобов'язується виконати комплекс робіт на об'єкті: будівництво багатоквартирного будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: Київська область, м. Вишгород, АДРЕСА_1.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано суду податкові накладні: від 25.09.2013 № 311, від 27.09.2013 № 347, від 10.10.2013 № 150, від 23.10.2013 № 347, від 04.11.2013 № 26, від 12.11.2013 № 192, від 19.11.2013 № 290, від 05.12.2013 № 63, від 09.12.2013 № 107; договірну ціну на будівництво житлового багатоквартирного будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_2 в м. Вишгород, що здійснюється у 2013 році станом на 27.09.2013 р.; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2013 р.; акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013 р., підсумкову відомість ресурсів (витрати - по факту) - вересень 2013 р., договірну ціну станом на 28.10.2013, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2013 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року, підсумкову відомість ресурсів (витрати - по факту) - жовтень 2013 року, договірну ціну станом на 09.11.2013, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2013 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, підсумкову відомість ресурсів (витрати - по факту) - листопад 2013 року, договірну ціну на 2014 рік, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2013 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року, підсумкову відомість ресурсів (витрати - по факту) - грудень 2013 року.

Оплата за виконані роботи підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 104-112 Том 1).

Право ТОВ «Укрбуд-Капітал» на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури підтверджується ліцензією серія АЕ № 275592, виданою Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

Крім того, позивачем декларувалися фінансово-господарські взаємовідносини за перевіряємий період, що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з податку на додану вартість (а.с. 139- 171).

Роботи виконувалися на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт Житлового багатоквартирного будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями, які знаходяться за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, АДРЕСА_1. Наявні в матеріалах справи акти прийому-передачі матеріалів в монтаж: від 05.09.2013, від 07.10.2013, від 07.11.203., від 02.12.2013 свідчать про прийняття матеріалів до монтажу.

Згідно з п. 198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з до п. 199.1 ст.199 ПК України у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг в оподатковуваних операціях.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, враховуючи викладені законодавчі норми, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку, сплачених у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги), необхідні первинні документи (податкові накладні, видаткові накладні, акти здачі-прийняття товару тощо), оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Закон України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством (ст. 2).

Частиною 2 ст. 3 Закону визначено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

Колегія суддів зазначає, що позивачем надано суду документи первинного обліку, що містять всі необхідні реквізити, належним чином підписані та скріплені печатками сторін і не суперечать законодавчим та нормативним актам, а отже доведено факт реального виконання умов договору, що надає йому право на формування податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ «Укрбуд-Капітал».

Доводи апелянта про порушення контрагентом позивача податкового законодавства є безпідставними, оскільки за дане порушення податкового законодавства передбачена індивідуальна відповідальність саме для контрагента, а не для позивача.

У довідці Вищого адміністративного суду України від 15.04.2010 «Про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами окремих норм Закону «Про податок на додану вартість» роз'яснено, зокрема, що ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку, при цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 31.01.2011 у справі № 21-47а10, відповідно до якої чинне законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентом.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Крім того, згідно з ст. 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Наведену норму слід застосовувати з урахуванням того, що відповідно до ст. 228 ЦК України правочин, учинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що порушує публічний порядок, а отже, - нікчемним.

Санкції застосовуються за вчинення правочину з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. Разом із тим, за змістом частини 1 статті 208 ГК застосування цих санкцій можливе не за сам факт укладення зазначеної угоди, а лише в разі виконання правочину хоча б однією стороною. Санкції, встановлені частиною 1 статті 208 ГК, не можуть застосовуватися за сам факт несплати податків (зборів, інших обов'язкових платежів), зокрема однією зі сторін договору, що є самостійним правопорушенням. Для застосування санкцій, передбачених частиною 1 статті 208 цього Кодексу, необхідним є умисел на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Виходячи із вищезазначених обставин справи, а також з того, що санкції є похідними від учинення нікчемного правочину, у даному випадку вони не можуть бути застосовані через недоведеність направленості спірного договору на досягнення мети, що суперечить інтересам держави та суспільства, що вірно враховано судом першої інстанції.

В свою чергу, висновки про сумнівність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Укрбуд-Капітал» податковим органом були зроблені не у зв'язку з непідтвердженням товарності цих операцій, відсутністю чи неправильним складанням первинних документів або неналежним їх відображенням у бухгалтерському чи податковому обліку, а лише на підставі службової записки від 12.12.2013 № 1704/26-55-07-02, отриманої від СУ ФР ДПІ у Печерському районі м. Києва, відповідно до якої у ТОВ «Укрбуд-Капітал» відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина; директором ТОВ «Укрбуд-Капітал» значиться гр. Вакуленко С.М., який за місцем реєстрації не проживає, фактичне місцезнаходження останнього встановити не можливо. При цьому, відповідачем не надано суду в якості доказу службової записки від 12.12.2013 № 1704/26-55-07-02, а також доказів, які б свідчили про наявність вироку у кримінальній справі відносно директора ТОВ «Укрбуд-Капітал».

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.05.2014 по справі 826/4606/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014, визнано протиправними дії ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо здійснення заходів з метою проведення зустрічної звірки ТОВ «Укрбуд-Капітал», за результатами якої складено акт від 27.02.2014 №611/26-55-22-1/38705704 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Укрбуд-Капітал» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 29.04.2013 по 31.01.2014»; зобов'язано ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві вилучити з автоматизованої системи «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» інформацію, внесену на підставі акта від 27.02.2014 №611/26-55-22-1/38705704 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Укрбуд-Капітал» () щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 29.04.2013 по 31.01.2014».

Щодо посилань апелянта на відсутність персоналу у ТОВ «Укрбуд-Капітал» колегія суддів звертає увагу, що, як зазначено в ухвалі ВАС України від 26.06.2013 у справі №К/9991/71450/12, укладення трудового договору - не єдиний спосіб залучення фізичних осіб до провадження необхідних дій у процесі виконання господарської операції. Податкове законодавство не ставить право платника податків на податковий кредит залежно від того, за рахунок яких ресурсів (власних чи залучених) здійснюється господарська операція.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «Укрбуд-Капітал», а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.