Справа № 2а-1870/1918/12
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2012-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2012 р. справа № 2a-1870/1918/12

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання - Швед В.С.

представника позивача - ОСОБА_2

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом прокурора Зарічного району м. Суми до ОСОБА_1 міської ради про визнання незаконним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Зарічного району міста Суми звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 міської ради про визнання незаконним та скасування п.п.2 п.17 рішення ОСОБА_1 міської ради №1096-МР від 29.12.2011року "Про міський бюджет на 2012рік". Свої вимоги мотивує тим, що підпунктом 2 пункту 17 вказаного рішення ОСОБА_1 міська рада надала право виконавчому комітету ОСОБА_1 міської ради при необхідності вносити зміни до міського бюджету по доходах і видатках з послідуючим затвердженням міською радою у разі зміни обсягів дотацій та субвенцій з Державного бюджету України та бюджетів інших рівнів. На думку позивача вказаний підпункт рішення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішується питання про затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього, а тому не може ОСОБА_1 міська рада делегувати вказане повноваження виконавчому комітету.

Відповідач ОСОБА_1 міська рада, заперечуючи проти позову, свою позицію обґрунтовує тим, що оскаржуваний підпункт 2 пункту 17 рішення №1096-МР від 29.12.2011року прийнятий на виконання вимог п.п.1 п."а" ст.28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яким передбачено, що до власних повноважень виконавчого комітету належить забезпечення виконання бюджету. Крім того, законність прийняття оскаржуваного підпункту підтверджується нормами Бюджетного кодексу України. Тому вважає, що опротестоване рішення прийняте ОСОБА_1 міською радою у відповідності до вимог діючого законодавства /а.с.22-25/.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 позов не визнали з підстав, викладених у письмовому запереченні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 29.12.2011року ОСОБА_1 міською радою прийнято рішення №1096-МР "Про міський бюджет на 2012рік", в якому підпунктом 2 пункту 17 надано право виконавчому комітету ОСОБА_1 міської ради при необхідності вносити зміни до міського бюджету по доходах і видатках з послідуючим затвердженням міською радою у разі зміни обсягів дотацій та субвенцій з Державного бюджету України та бюджетів інших рівнів /а.с.4-7/.

31.01.2012року прокурором Зарічного району м.Суми внесений протест про скасування, як протиправний, п.п.2 п.17 рішення ОСОБА_1 міської ради від 29.12.2011року №1096-МР "Про міський бюджет на 2012рік"/а.с.8/.

Рішенням ОСОБА_1 міської ради від 29.02.2012 року №1271-МР відхилений протест прокурора Зарічного району м. Суми від 31.01.2012року №96/418 вих.12 на рішення ОСОБА_1 міської ради від 29.12.2011року №1096-МР "Про міський бюджет на 2012рік" /а.с.9/.

На думку суду, підпункт 2 пункту 17 рішення ОСОБА_1 міської ради від 29.12.2011року №1096-МР "Про міський бюджет на 2012рік" є незаконним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної ОСОБА_2 і ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до п.23 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

Вказана норма кореспондується з положеннями п.п.7,8 ст.78 Бюджетного кодексу України, згідно з якими рішення про внесення змін до рішення про місцевий бюджет ухвалюється відповідною радою за поданням офіційного висновку місцевого фінансового органу.

Системний аналіз вказаних положень Закону України і Бюджетного кодексу України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на прийняття рішення про затвердження та внесення змін до місцевого бюджету.

Отже, ОСОБА_1 міська рада на пленарних засіданнях приймає рішення про затвердження місцевого бюджету, вносить до нього зміни та має право скасовувати його на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 міська рада при прийнятті підпункту 2 пункту 17 рішення від 29.12.2011року №1096-МР "Про міський бюджет на 2012рік" не дотрималась вимог п.23 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.п.7,8 ст.78 Бюджетного кодексу України і надала повноваження виконавчому комітету вносити зміни до міського бюджету по доходах і видатках з послідуючим затвердженням міською радою у разі зміни обсягів дотацій та субвенцій з Державного бюджету України та бюджетів інших рівнів.

Тобто, ОСОБА_1 міська рада, приймаючи підпункт 2 пункту 17 оскаржуваного рішення, діяла не на підставі Закону та поза межами своїх повноважень.

На думку відповідача, п.п.2 п.17 рішення від 29.12.2011року № 1096-МР прийнятий на виконання вимог ст.28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", оскільки до власних повноважень виконавчого комітету належить забезпечення виконання бюджету.

Крім того, як стверджує відповідач, законність оскаржуваного підпункту підтверджується положеннями ст.ст. 63,67 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно яких кошти державного бюджету, що передаються у вигляді дотацій та субвенцій, затверджуються у законі про Державний бюджет України для кожного відповідного місцевого бюджету згідно з Бюджетним кодексом України; держава фінансово забезпечує здійснення органами місцевого самоврядування наданих законом повноважень органів виконавчої влади у повному обсязі за рахунок закріплення за відповідними місцевими бюджетами джерел доходів бюджету, надання трансфертів з державного бюджету, а також передання органам місцевого самоврядування відповідних об'єктів державної власності, а також положеннями ст.ст. 102,108 Бюджетного кодексу України, якими передбачено, що Кабінет Міністрі України може здійснювати перерозподіл обсягів субвенцій та додаткових дотацій з державного бюджету місцевим бюджетам між місцевими бюджетами, а по субвенціях на здійснення державних програм соціального захисту - і між їх видами в межах загального обсягу таких субвенцій та додаткових дотацій.

Суд вважає вказані посилання відповідача необґрунтованими, оскільки зазначені норми Закону та Бюджетного кодексу України не передбачають передачі повноважень місцевих рад щодо внесення змін до бюджетів своїм виконавчим органам.

Тому, суд погоджується з висновком прокурора про незаконність підпункту 2 пункту 17 рішення ОСОБА_1 міської ради від 29.12.2011року №1096-МР "Про міський бюджет на 2012рік".

Що стосується вимог прокурора Зарічного району м. Суми про скасування п.п.2 п.17 рішення ОСОБА_1 міської ради від 29.12.201року №1096-МР "Про міський бюджет на 2012рік", то в цій частині суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України "Про прокуратуру" у разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним.

Тобто повноважень на звернення до суду з позовом про скасування акта Законом не передбачено, у звязку з чим, позовну вимогу про скасування п.п.2 п.17 рішення ОСОБА_1 міської ради від 29.12.201року №1096-МР не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, провадження у справі в частині скасування підпункту 2 пункту 17 рішення ОСОБА_1 міської ради від 29.12.2011року №1096-МР "Про міський бюджет на 2012рік" необхідно закрити.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов прокурора Зарічного району м. Суми до ОСОБА_1 міської ради про визнання незаконним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати незаконним п.п.2 п.17 рішення сесії ОСОБА_1 міської ради від 29.12.2011р. № 1096-МР "Про міський бюджет на 2012рік".

В іншій частині позовних вимог провадження закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.О. Бондар

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17 квітня 2012 року.

З оригіналом згідно:

Суддя С.О. Бондар