Справа № 531/1178/15-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 р. Справа № 531/1178/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Калитки О. М. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 30.07.2015р. по справі № 531/1178/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції Полтавської області

про визнання рішення незаконним та його скасування,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Карлівського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції Полтавської області (далі по тексту - відповідач, ВДВС Карлівського РУЮ Полтавської області), в якому просив суд визнати незаконною та скасувати постанову від 26.06.2016 р. старшого державного виконавця ВДВС Карлівського РУЮ Качур О.В. про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-а-1253/12 виданого Карлівським райсудом про стягнення з позивача на користь УПФУ у Карлівському районі грошових коштів у розмірі 6481,66 грн. у зв'язку зі спливом строку пред'явлення виконавчого документу до виконання та зобов`язати ДВС прийняти рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, згідно вимог ст.. 26 ч.1 п.1 ЗУ «Про виконавче провадження».

Постановою Карлівського районного суду Полтавської області від 30.07.2015 року по справі №531/1178/15-а в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Карлівського РУЮ Полтавської області про визнання рішення незаконним та його скасування - відмовлено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, ІПННОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 73 грн. 08 коп.

Позивач, не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 30.07.2015 року по справі №531/1178/15-а та прийняти нове рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що органом виконавчої служби було відкрито один раз виконавче провадження №47947765 за виконавчим документом, який був виданий 15.03.2013 року, однак надійшов лише 26.06.2015 року. Отже, вказав на те, що порушений строк пред'явлення виконавчого документу для виконання. Крім того, стверджує, що звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом 1 групи. Таким чином, вважає, що судом першої інстанції невірно вирішено спір по даній справі.

Надіслав клопотання з проханням розглянути справу у його відсутність.

Відповідач, у надісланих до суду запереченнях на апеляційну скаргу, посилаючись на наявність в даному випадку переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 30.07.2015 року по справі №531/1178/15-а залишити без змін.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, враховуючи те, що відповідач не повідомив про причини неможливості прибуття до суду свого представника в судове засідання та не позбавлений можливості направити іншого представника, з огляду на відсутність перешкод для розгляду справи за наявними у ній матеріалами без надання пояснень представником відповідача, з метою дотримання строків розгляду адміністративної справи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, а розгляд справи слід провести у відсутність представника відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у ВДВС Карлівського РУЮ перебувало виконавче ВП №37430325 з примусового виконання листа № 2-а-1253/12 виданого 15.03.2013 р. Карлівським райсудом про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ в Карлівському районі грошових коштів у розмірі 6481,66 грн., яке було відкрито постановою державного виконавця від 05.04.2013 р. та 30.03.2015 р. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу через відсутність у боржника майна, на яке можна звернути стягнення.

26.06.2015 р. уповноваженим працівником ВДВС Карлівського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-а-1253/12 виданого Карлівським райсудом про стягнення з позивача на користь УПФУ у Карлівському районі грошових коштів у розмірі 6481,66 грн. (а.с.6)

Не погодившись із вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження від 26.06.2015 р., позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання її незаконною та скасування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з обставин переривання строку, визначеного ч.1 ст.23 Закону України "Про виконавче провадження", фактом пред'явлення виконавчого документа до виконання. Отже, вказує на те, що державний виконавець при відкритті виконавчого провадження діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. № 606-XIV.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно з ч.1,2,5,6 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення виконавчих листів до виконання складає один рік з наступного дня після набрання рішенням суду законної сили.

Приписами ст.23 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено переривання строку давності пред'явлення виконавчого документу до виконання, а саме: частинами 1,2 встановлено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Матеріалами справи підтверджено, що 05.04.2013 р. постановою державного виконавця ВДВС Карлівського РУЮ було відкрито виконавче ВП №37430325 з примусового виконання листа № 2-а-1253/12 виданого 15.03.2013 р. Карлівським райсудом про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ в Карлівському районі грошових коштів у розмірі 6481,66 грн.

30.03.2015 р. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу через відсутність у боржника майна, на яке можна звернути стягнення.

26.06.2015 р. постановою ВДВС Карлівського РУЮ було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню зазначеного виконавчого листа №2-а-1253/12.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги положення вимог Закону України "Про виконавче провадження" колегія суддів вважає, що строк давності для пред'явлення вказаного виконавчого листа до виконання не закінчився, оскільки в даному випадку має місце переривання строку давності пред'явлення виконавчого документу до виконання пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при відкритті виконавчого провадження постановою від 26.06.2015 р. по примусовому виконанню виконавчого листа №2-а-1253/12 виданого Карлівським райсудом про стягнення з позивача на користь УПФУ у Карлівському районі грошових коштів у розмірі 6481,66 грн., діяв на підставі та у спосіб, що передбачені нормами Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Карлівського РУЮ Полтавської області про визнання рішення незаконним та його скасування та вважає, що суд в цій частині дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, ІПННОМЕР_1, на користь держави судового збору у розмірі 73 грн. 08 коп., з наступних підстав.

У відповідності до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки до акта огляду МСЕК №086911, ОСОБА_1 є інвалідом першої групи з дитинства, у зв`язку з чим, позивач є звільненим від сплати судового збору.

Згідно з ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що постанова Карлівського районного суду Полтавської області від 30.07.2015 року по справі №531/1178/15-а в частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, ІПННОМЕР_1, на користь держави судового збору у розмірі 73 грн. 08 коп., не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині.

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, ІПННОМЕР_1, на користь держави судового збору у розмірі 73 грн. 08 коп., внаслідок допущених порушень підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 30.07.2015 року по справі №531/1178/15-а скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судового збору у розмірі 73 грн. 08 коп.

В іншій частині постанову Карлівського районного суду Полтавської області від 30.07.2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Калитка О.М. Перцова Т.С.
Повний текст постанови виготовлений 01.09.2015 р.