Справа № 428/7176/14-а
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

428/7176/14-а

Головуючий у 1 інстанції - Юхимук Р.С.

Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.

УКРАЇНА

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року справа №428/7176/14-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Сухарька М.Г., Гаврищук Т.Г., Ляшенка Д.В.,

секретар судового засідання Святодух О.Б.,

за участю: від позивача - Цимбалюк О.В., від ТОВ «Хімресурс», що приєдналось до апеляційної скарги - Волков М.М., від відповідача Скурідін В.О., третя особа - не з’явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецька науково – виробнича фірма «КРЕДО», приєднались до апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімресурс» і фізична особа Кірєєв Роман Вікторович, третя особа - Управління Держземагентства у м. Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2015 року у справі № 428/7176/14-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецька науково-виробнича фірма “КРЕДО” до Сєвєродонецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання незаконними та скасування рішень Сєвєродонецької міської ради від 12.06.2014 року № 3980 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка» (далі - Рішення № 3980) та рішення Сєвєродонецької міської ради від 25.09.2014 року № 4119 «Про внесення змін до рішення Сєвєродонецької міської ради № 3980 від 12.06.2014 року «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка» (далі - Рішення № 4119).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на порушення при ухваленні спірних рішень місцевою радою:

- положень п.п.4.1.9 ст. 4, ст. 274 Податкового кодексу України, статей 3, 27 Бюджетного кодексу України. Нормативна грошова оцінка землі, яка затверджена спірними рішеннями, повинна була вводитися в дію з початку бюджетного року (періоду), тобто не раніше чим з 1 січня 2015 року. Оскільки нормативна грошова оцінка землі введена в дію з 1 жовтня 2014 року, то Рішення № 3980 і Рішення № 4119 є незаконними.

- положень ст.ст. 1, 31, 35, 36 Закону України від 17.06.2004 року № 1808-IV «Про державну експертизу землевпорядної документації». Висновок державної експертизи землевпорядної документації Державного комітету України із земельних ресурсів від 06.08.2008 року № 792-0,8 на підставі якого були прийняті спірні рішення, на дату їх прийняття був нечинним. Відповідно спірні рішення, які прийняті на підставі недіючого Висновку, незаконні.

- положень ст.ст. 5, 15, 18 Закону України від 11.12.2003 року № 1378-IV «Про оцінку земель». Позивач зазначав, що обов’язковою підставою для проведення нормативної грошової оцінки земель є відповідне рішення органу місцевого самоврядування. А оскільки відповідач не приймав такого рішення, то Рішення № 3980 і Рішення № 4119 є незаконними.

- положень ст.ст. 1, 8, 9, 13, 34 Закону України від 11.09.2003 року № 1160-IV «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Оскільки Рішення № 3980 і Рішення № 4119 є регуляторними актами, то при прийнятті спірних рішень Сєвєродонецькою міською радою не був дотриманий порядок розгляду, обговорення і прийняття регуляторних актів, був порушений порядок оприлюднення цих спірних рішень в засобах масової інформації.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Суд першої інстанції, зазначив, що чинним законодавством України не передбачено заборону або обмеження вводити в дію нову нормативну грошову оцінку земель не на початку бюджетного року, тобто не з 1 січня поточного року. Щодо Висновку державної експертизи землевпорядної документації Державного комітету України із земельних ресурсів від 06.08.2008 року № 792-0,8, суд вважав, що він не скасований та є чинним, оскільки строк дії документації, а також експертного висновку - до 20 червня 2015 року, тобто спірні рішення ради приймались в період дії експертного висновку. Наслідком цього було прийняття Сєвєродонецькою міською радою рішення від 29.03.2011 року № 431 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводінка». Також суд першої інстанції вважав, що відповідачем виконані всі вимоги Закону України від 11.09.2003 року № 1160-IV «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», що підтверджується певними доказами, які наявні в матеріалах справи.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецька науково – виробнича фірма «КРЕДО» (далі ТОВ «КРЕДО») з рішенням суду не погодилось і подало апеляційну скаргу. До скарги приєднались Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімресурс» і фізична особа Кірєєв Роман Вікторович, права та обов’язки яких зачіпляються спірними рішеннями.

Апелянт вказав, що рішення першої інстанції прийняте при неповному з'ясуванні та недоведені обставин, що мають значення для справи, при невідповідності висновків суду обставинам справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просив скасувати постанову і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги. Позивач вказав, що при прийнятті Рішення № 3980 був врахований Висновок державної експертизи землевпорядної документації Держкомзему України від 06.08.2008 року за № 792-08 який за приписами ст. 36 Закону України «Про державну експертиз» втратив чинність. Крім того, стаття 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України введена в дію 12 лютого 2015 року, тому посилання на постанову Верховного Суду України є неправильним. Введення в дію нормативної грошової оцінки землі в середині бюджетного року це порушення закону, з цього приводу є рішення Вищого адміністративного суду України. Також апелянт зазначив, що до матеріалів справи додані письмові докази – копія газети «Сєвєродонецькі вісті» від 26 вересня 2014 року № 39, яка фактично не існує. Докази оприлюднення в ЗМІ проектів рішення № 4119 разом з відповідним аналізом регуляторного впливу зовсім відсутні в матеріалах справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права приходить до наступного.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 3980 від 12 червня 2014 року «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка», затверджена нормативна грошова оцінка земель цих населених пунктів. Дата набрання чинності рішення 1 січня 2015 року (пункт 3.). Цим рішенням було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста, у складі текстового та графічних матеріалів, інв. № 023408, виконану станом на 01.01.2008 року Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст «ДІПРОМІСТО», згідно договору № 1275-07-2007 від 19 грудня 2007 року. В рішенні встановлено, що базова вартість 1 кв. м. землі становить 179,74 грн./кв.м., яка складається з середньої базової вартості землі, розрахованої станом на 01.01.2008 року у розмірі 147,33 грн./кв.м. і враховує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель: за 2008р. – 1,152; за 2009 р. – 1,059; за 2010 р. – 1,000; за 2011 р. – 1,000; за 2012 р. – 1,000; за 2013 р. – 1,000.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 4199 від 25 вересня 2014 року «Про внесення змін до рішення Сєвєродонецької міської ради № 3980 від 12.06.2014 року «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка» внесено зміни до рішення № 3980 від 12.06.2014 року, а саме пункт 3 викладений в такій редакції: «3.Це рішення набирає чинності з 1 жовтня 2014 року», пункт 4 викладений в такій редакції: «4.Визнати таким, що втратило чинність з 01 жовтня 2014 року рішення Сєвєродонецької міської ради № 1212 від 19.01.1998 року…».

Аналізуючи законодавче обґрунтування спірних рішень судова колегія зазначає, що відповідно до положень статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

В статті 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплені принципи здійснення місцевого самоврядування в Україні, серед яких є принципи: законності, гласності, колегіальності, поєднання місцевих і державних інтересів, правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами, підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб, державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування, судового захисту прав місцевого самоврядування.

Рішенням № 3980 від 12 червня 2014 року міська рада затвердила технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста, у складі текстового та графічних матеріалів, інв. № 023408, виконану станом на 01.01.2008 року Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст «ДІПРОМІСТО», згідно договору № 1275-07-2007 від 19 грудня 2007 року; встановила, що базова вартість 1 кв. м. землі становить 179,74 грн./кв.м, яка складається з середньої базової вартості землі, розрахованої станом на 01.01.2008р. у розмірі 147,33 грн./кв.м і враховує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель: за 2008 рік - 1,152; за 2009 рік - 1,059; за 2010 рік - 1,000; за 2011 рік - 1,000; за 2012 рік - 1,000; за 2013 рік - 1,000; визнала таким, що втратило чинність з 01 січня 2015 року, рішення Сєвєродонецької міської ради №1212 від 19.01,1998р. «Про затвердження грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький селища Павлоград, села Воєводівка, селища Лісова Дача», встановила, що це рішення набирало чинності з 1 січня 2015 року.

Що до позиції апелянта про порушення положень п.п.4.1.9 ст. 4, ст. 274 Податкового кодексу України, статей 3, 27 Бюджетного кодексу України про те, що нормативна грошова оцінка землі, яка затверджена спірними рішеннями, повинна була вводитися в дію з початку бюджетного року (періоду), тобто не раніше чим з 1 січня 2015 року, а оскільки нормативна грошова оцінка землі введена в дію з 1 жовтня 2014 року, то спірні рішення є незаконними, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України (далі ПК) податкове законодавство ґрунтується в тому числі на принципі стабільності. В цій нормі зазначено, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Відповідно, нова нормативна грошова оцінка вступила в силу в період, коли відносини оплати за землю регулювалися ПК України.

Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК встановлено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII «Плата за землю» зазначеного Кодексу. Частиною п'ятою ст. 5 Закону України від 11.12.2003 р. № 1378 «Про оцінку земель» передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель. Згідно з частиною третьою статті 201 Земельного кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Виходячи з аналізу наведених норм законодавства слід вважати, що база оподаткування є елементом податку, тісно пов'язаним з об'єктом оподаткування, а нормативна грошова оцінка - конкретна вартісна характеристика бази. При цьому процедура встановлення нормативної грошової оцінки включає ряд стадій, передбачених чинним законодавством України. Зокрема, це прийняття уповноваженим органом влади рішення про проведення нормативної грошової оцінки земель, розробка технічної документації з нормативної грошової оцінки спеціалізованою установою, погодження технічної документації органами влади, прийняття відповідною радою рішення про затвердження технічної документації.

Правовідносин, які були предметом судового розгляду стосуються процедурних аспектів встановлення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів і не стосуються змін регулювання податків, зборів та їх елементів. Нормативна грошова оцінка як економічна та правова категорія є динамічною, залежить від ряду факторів суб'єктивного та об'єктивного характеру і може змінюватися протягом бюджетного періоду.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09.04.2013 року у справі № 21-423а12.

Таким чином, твердження апелянта, про те, що чинним законодавством України передбачено введення в дію нової нормативної грошової оцінки тільки з 1 січня планового року, помилкове. Висновки суду першої інстанції в цій частині ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

Даючи оцінку посиланню апелянта на недопустимість врахування при вирішення спору Постанови Верховного Суду України колегія зазначає, що Законом України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» главу 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України було викладено в новій редакції. Введено в дію нову норму - статтю 2442 «Обов'язковість судових рішень Верховного Суду України». Згідно з цією нормою рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Посилання апелянта на те, що стаття 2442 Кодексу адміністративного судочинства України була введена в дію Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIII є помилковим, тлумачення щодо її незастосування є некоректним та протиправним.

Щодо чинності Висновку державної експертизи землевпорядної документації Державного комітету України із земельних ресурсів від 06.08.2008 року № 792-0,8 (далі Висновок) колегія зазначає.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель, нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а також звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу, підлягають державній експертизі відповідно до закону.

При ухваленні спірного рішення Сєвєродонецької міської ради № 3980 від 12 червня 2014 року «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка» було враховано Висновок державної експертизи землевпорядної документації Державного комітету України із земельних ресурсів від 06.08.2008 року № 792-0,8 про що зазначено в тексті рішення ради(т. 1 а.с. 17)

При дослідженні самого Висновку (т. 1 а.с. 33) встановлено:

Пункт 2. Вид землевпорядної документації, що підлягає державній експертизі:Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Сєвєродонецька Луганської області.

Пункт 9. Процедура проведення державної експертизи (дослідження, перевірка, аналіз та оцінка землевпорядної документації): Документація з нормативної грошової оцінки земель міста Сєвєродонецьк Луганської області розроблена на виконання Закону України «Про оцінку земель», у відповідності із договором….

Пункт 11.Підсумкова оцінка результатів державної експертизи: Представлена на державну землевпорядну експертизу технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Сєвєродонецьк Луганської області в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та нормативним документам і оцінюється позитивно.

Виходячи з наведеного необхідно зазначити, що державна експертиза землевпорядної документації була проведена і зроблений Висновок відносно документації з нормативно грошової оцінки земель міста Сєвєродонецьк. Щодо селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка документація на експертне дослідження не надавалась, не досліджувалась і відповідно висновок, не робився. До суду не надано будь-яких доказів про те, що на момент проведення експертизи землі міста Сєвєродонецька і землі селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка, це один і той же об’єкт дослідження.

Крім того, в пункті 13 Висновку зазначений строк дії висновку – на термін дії документації. Стаття 36 Закону України від 17 червня 2004 року № 1808-IV «Про державну експертизу землевпорядної документації» встановлює термін дії висновків державної експертизи. За приписами частини першої цієї норми позитивний висновок державної експертизи дійсний протягом строку дії об'єкта державної експертизи, але не більше трьох років від дня його видачі.

Якщо у строк, встановлений частиною першою цієї статті, не розпочато реалізацію заходів, передбачених об'єктом державної експертизи, то він підлягає повторній державній експертизі.

Таким чином, Висновок державної землевпорядної документації Державного комітету України із земельних ресурсів від 06.08.2008 року № 792-08 втратив свою дію (чинність) згідно вимог Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» з 06 серпня 2011 року і саме з цієї дати не породжує жодних правових наслідків.

Тобто, на дату прийняття відповідачем рішення № 3980 від 12 червня 2014 року із змінами від 25 вересня 2014 року, прийнятими рішенням відповідача № 4119, у складі технічної документації з нормативної оцінки земель м. Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка у складі текстового та графічних матеріалів, виконаних станом на 01.01.2008 року Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст "Діпромісто", був відсутній позитивний висновок державної експертизи.

В оскаржуваній постанові суду першої інстанції зазначено про дотримання місцевою радою, при прийнятті спірних рішень, положень ст.ст. 5, 15, 18 Закону України від 11.12.2003 року № 1378-IV «Про оцінку земель», Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації».

Статтею 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» встановлено, що позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.

Частиною п’ятою статті 35 зазначено, що реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріалами і документацією державного земельного кадастру щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється.

В постанові суду першої інстанції вказано, що за приписами ст. 18 Закону України від 11.12.2003 року № 1378-IV «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок несільськогосподарського призначення проводиться не рідше як один раз на 7-10 років. Документація з нормативної грошової оцінки земель міста Сєвєродонецька (вказано тільки міста Сєвєродонецька) була остаточно виготовлена 20.06.2008 року та передана до органів місцевого самоврядування міста Сєвєродонецька.

Суд першої інстанції в своїй постанові робить висновок, що строком дії документації та Висновку є строк з 20.06.2008 року по 20.06.2015 рік. На протязі трьох календарних років з дати затвердження висновку було розпочато реалізацію заходів передбачених об’єктом державної експертизи. Наслідком цього зокрема було прийняття Сєвєродонецькою міською радою рішення від 29.03.2001 року № 431 « Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка». Саме цим рішенням підтверджується чинність Висновку та технічної документації.

Щодо посилання апелянта на порушення при ухваленні спірних рішень положень ст.ст. 1, 8, 9, 13, 34 Закону України від 11.09.2003 року № 1160-IV «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», тобто недотримання порядку розгляду, обговорення і прийняття регуляторних актів, порядку оприлюднення цих спірних рішень в засобах масової інформації, колегія зазначає наступне.

За приписами частини першої Закону України від 11.09.2003, № 1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 1160) державна регуляторна політика у сфері господарської діяльності - напрям державної політики, спрямований на вдосконалення правового регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, недопущення прийняття економічно недоцільних та неефективних регуляторних актів, зменшення втручання держави у діяльність суб'єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності, що здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Регуляторний акт – це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

За статтею 8 Закону № 1160 стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу, проводиться комплекс певних дій, передбачених законодавством.

Оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій є важливішим етапом для видання регуляторного акту і дії з цього приводу закріплені в статті 9 Закону № 1160. В цій нормі визначено, що кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань. Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону. Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта повинно містити: стислий виклад змісту проекту; поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції; інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу (назва друкованого засобу масової інформації та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п'ятою статті 13 цього Закону); інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань; інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями зауважень та пропозицій.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу. Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов'язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє. Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

За приписами статті 36 Закону № 1160, де визначені особливості прийняття регуляторних актів органами та посадовими особами місцевого самоврядування, регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин:

- відсутній аналіз регуляторного впливу;

- проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Колегія суддів зазначає, що спірні рішення Сєвєродонецької міської ради № 3980 і № 4119 є регуляторними актами які спрямовані на правове регулювання господарських відносин і на них розповсюджується дія Закону України від 11.09.2003, № 1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Надані відповідачем документи (т. 1 а.с. 83 – 117) свідчать про проведення певного комплексу дій щодо підготовка акту регуляторного впливу, разом з тим слід констатувати, що порушення на які вказує апелянт мали місце і це підтверджується аналізом матеріалів досліджених судовою колегією.

В позовних вимогах і судовому засіданні позивач вказував на відсутність належних доказів оприлюднення проекту рішення в засобах масової інформації, вказував на відсутність існування газети «Сєвєродонецькі вісті» від 26 вересня 2014 року № 39 з оприлюдненням рішення від 25 вересня 2014 року № 4119, наполягав на тому, що існуюча в матеріалах справи ксерокопія газети, яка надана відповідачем, не відповідає дійсності (т. 1 а.с.111). Вказана ксерокопія газети є переробленою шпальтою № 4 газети «Сєвєродонецькі вісті» від 24 жовтня 2014 року.

Судова колегія прийняла певні дії щодо отримання, вивчення та оцінювання друкованого засобу інформації – газети «Сєвєродонецькі вісті» від 26 вересня 2014 року № 39, де було розміщено оголошення про спірні рішення відповідача, на яку відповідач посилався як на доказ оприлюднення регуляторного акту.

З цього приводу, за клопотанням представника позивача, судом витребувано і отримано від відповідача, оригінал міської суспільно-політичної газети «Сєвєродонецькі вісті» від 26 вересня 2014 року № 39 на 3-х аркушах.(т. 2 а.с. 99 - 99б).

При огляді газети цього екземпляру (т. 2 а.с. 99 - 99б) встановлено, що газети №4 (т.2 а.с.99б об.) міститься типографський запис «Обсяг для друку 4 полоси». До суду надано газету з вкладкою, тобто з ще двома шпальтами (т. 2 а.с. 99а-99а об.), де на першій шпальті вкладки містися повідомлення про рішення ради № 4119 від 25 вересня 2014 року. Разом з тим, на оборотній шпальті вкладки розміщена замітка під назвою «Вбивця проведе 10 років за гратами». Другий абзац цієї замітки починається словами «7 жовтня 2014 року колегією суддів Сєвєродонецького міського суду винесено вирок…».

Враховуючи значимість вказаного доказу, колегія витребувала з Сєвєродонецької міської публічної бібліотеки ті ж самі номери газети «Сєвєродонецькі вісті» № 39 від 26 вересня 2014 року і № 43 від 24 жовтня 2014 року. (т. 2 а.с. 129 – 135).

При проведенні порівняльного аналізу встановлено, що дійсно на шпальтах № 3 та № 4 витребуваної з бібліотеки газети «Сєвєродонецькі вісті» № 43 від 24 жовтня 2014 року розміщені ті ж самі тексти, що і в екземплярі газети від 26 вересня 2014 року яка надана як доказ і це не вкладка, а повноцінна сторінка. (т. 2 а.с. 133-133об.).

Більш того, відповідач в судове засідання надав ще один варіант тієї ж самої газети (т. 2 а.с. 139), яка взагалі містить завсід інші тексти які відрізняються від попередніх.

Означені розбіжності дозволяють колегії суддів ставити під сумнів автентичність наданої газети і унеможливлює допустимість цього письмового доказу і відповідно слід зробити висновок про відсутність публікації проекту спірного рішення.

Таким чином, при виданні спірних рішень Сєвєродонецькою місцевою радою регуляторний акт не був оприлюднений, порушені вимоги ст. ст. 8, 9, 36 Закону України від 11.09.2003, № 1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Виходячи з комплексного аналізу зазначених норм і досліджених доказів колегія суддів констатує, що Сєвєродонецька міська рада Луганської області не дотрималася вимог закону про захист охороняємих прав та інтересів всіх землекористувачів міста Сєвєродонецька та інших населених пунктів у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, його рішення як суб'єкта владних повноважень, прийнято всупереч приписам Податкового кодексу України, Закону України від 11.09.2003, № 1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", Закону України від 17.06.2004, № 1808-IV "Про державну експертизу землевпорядної документації", Закону України від 11.12.2003, № 1378-IV "Про оцінку земель", що є підставою для скасування рішення Сєвєродонецької міської ради від 12.06.2014 року № 3980 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка» та рішення Сєвєродонецької міської ради від 25.09.2014 року № 4119 «Про внесення змін до рішення Сєвєродонецької міської ради № 3980 від 12.06.2014 року «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка».

Судова колегія зазначає, що в пункту 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень. При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим. Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд визначає, що рішення суб'єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Виходячи з означених положень, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

На підставі викладеного, слід зробити висновок, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення без додержання норм матеріального та процесуального права, що є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції і задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200 - 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецька науково – виробнича фірма «КРЕДО», особи які приєднались до апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімресурс» і Кірєєв Роман Вікторович, третя особа - Управління Держземагентства у м. Сєвєродонецьку Луганської області на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2015 року у справі № 428/7176/14-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецька науково-виробнича фірма “КРЕДО” до Сєвєродонецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування – задовольнити частково.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2015 року у справі № 428/7176/14-а – скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Сєвєродонецька науково-виробнича фірма “КРЕДО” до Сєвєродонецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування – задовольнити частково.

Визнати нечинним рішення Сєвєродонецької міської ради від 12.06.2014 року № 3980 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка».

Визнати нечинним рішення Сєвєродонецької міської ради від 25.09.2014 року № 4119 «Про внесення змін до рішення Сєвєродонецької міської ради № 3980 від 12.06.2014 року «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка».

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 08 вересня 2015 року, повний текст буде виготовлений 09 вересня 2015 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів Сухарьок М.Г.

Гаврищук Т.Г.

Ляшенко Д.В.