Справа № 826/9949/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 вересня 2015 року 09:00 № 826/9949/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві
про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.06.2014 №2317-15.

Позовні вимоги мотивовано тим, що державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві необґрунтовано прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.06.2014 №2317-15 щодо стягнення земельного податку з фізичної особи, враховуючи, що ОСОБА_1 не є власником чи землекористувачем земельної ділянки під багатоквартирним жилим будинком за адресою: АДРЕСА_1, де знаходиться належне йому нежитлове приміщення, а тому нарахування йому земельного податку є протиправним.

Відповідач проти позову заперечив з огляду на те, що згідно пункту 287.6 статті 287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, а тому ОСОБА_1 є платником земельного податку з фізичних осіб.

У судовому засіданні 29.07.2015 суд протокольною ухвалою замінив Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

У судовому засіданні 07.09.2015 суд, керуючись частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.06.2014 №2317-15, яким позивачеві згідно із підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України нараховано суму податкового зобов'язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб у розмірі 3 896,69 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником частини нежитлових приміщень в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, зокрема: Ѕ частки нежитлового приміщення №9 площею 52,25 кв.м (загальна площа приміщення 104,50 кв.м).

Згідно листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 10.04.2015 №05707-057/П-831-5931 в міському земельному кадастрі за ОСОБА_1 не зареєстрована земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 зареєстрований Дніпровською районною у місті Києві державною адміністрацією, як фізична особа підприємець, яка надає в оренду нерухоме майно.

ОСОБА_1 є платником єдиного податку, що підтверджується копією свідоцтва платника єдиного податку від 18.05.2012 серії НОМЕР_3.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Разом з тим, згідно з підпунктом 4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів: земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються ними для провадження господарської діяльності.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ по коду НОМЕР_1 основним видом діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код КВЕД 68.20).

Згідно свідоцтва платника єдиного податку від 18.05.2012 серії НОМЕР_3 основним видом діяльності позивача є здавання в оренду власного нерухомого майна.

Судом встановлено, що нерухоме майно ОСОБА_1 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та використовується позивачем як фізичною особою-підприємцем для провадження підприємницької діяльності, що підтверджується копією договору оренди від 15.06.2014.

Враховуючи, що позивач є платником єдиного податку і використовує будівлю, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для провадження підприємницької діяльності, нарахування йому податкового зобов'язання з податку на землю, а саме за земельну ділянку, яка знаходиться під цією будівлею, є протиправним та суперечить приписам підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України.

Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у постанові від 03.04.2013 №К/9991/13573/11 (2а-5248/10/2670).

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 30.06.2014 №2317-15.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський