Справа № 2-а-11/10
Суддя: Крет А. І.
Дата ухвалення: 2010-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-11/10
Провадження № 2-а-11/10
ПОСТАНОВА

іменем України

04 серпня 2010 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крета А.І.

при секретарі Загайській І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехові Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Радехівської Районної державної адміністрації про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання здійснити донарахування допомоги учасникам війни і стягнення недоотриманої допомоги учасникам війни до 5 травня,

встановив:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Радехівської РДА про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Радехівської РДА, щодо виплати позивачу у 2008-2009 роках щорічної разової допомоги до 5 травня у розмірі меншому ніж три мінімальні пенсій за віком протиправними та стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Радехівської РДА на користь позивача 2802 грн., як недоплачену щорічної разової допомоги до 5 травня за 2008-2009 роки. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є ветераном війни. Внаслідок цього, у неї виникло право на отримання щорічної разової допомоги до 5 травня, встановленої ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як учаснику війни в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. На думку позивача, розмір щорічної разової допомоги до 5 травня у 2008 році повинен становити 3 х 481-65 грн.= 1378 грн., але відповідач по справі ухилився від виконання своїх обовязків і виплатив позивачці у 2008 році щорічну разову допомогу до 5 травня, у розмірі 65 грн., чим завдав їй матеріальної шкоди у сумі 1378 грн. Також розмір щорічної разової допомоги до 5 травня у 2009 році повинен становити 3 х 498-70 грн.= 1424 грн., але відповідач по справі ухилився від виконання своїх обовязків і виплатив позивачці у 2009 році щорічну разову допомогу до 5 травня, у розмірі 70 грн., чим завдав їй матеріальної шкоди в сумі 1424 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повіній мірі та дала пояснення аналогічні змісту поданої заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та обгрунтувала їх обставинами викладеними в запереченні, просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3-М.Д., є ветераном війни, а саме учасником війни, що підтверджується посвідченнями: серії Д-І №01411.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 05 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Статтею 8 ОСОБА_4 України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Відповідно до ч.3 ст.22 ОСОБА_4 України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 ОСОБА_4 України соціальні виплати мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту є безпідставним.

Враховуючи те, що позивач є учасником війни, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання щорічної разової грошової допомоги як учаснику війни у відповідному розмірі.

Наділивши зазначеною соціальною гарантією учасників війни, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень цих осіб.

Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист учасників війни.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 64 ОСОБА_4 України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_4 України.

Згідно ч.3 ст.8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Оскільки виплати позивачці щорічної разової грошової допомоги як учаснику війни були нараховані не в повному обсязі, суд не може взяти на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування замість органу, на який покладено такі повноваження.

Виходячи із встановленого, враховуючи те, що суд не вправі виконувати функції суб'єкта владних повноважень, покладені на нього законом, суд задовольняє адміністративний позов частково і визнає дії відповідача- суб»єкта владних повноважень неправомірними та визнає необхідним зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Радехівської РДА здійснити нарахування позивачці щорічної разової грошової допомоги як учаснику війни, у відповідності до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2008-2009 роки та здійснити виплату.

Керуючись ст.ст. З, 8, 22, 46, 55, 64, 68, 152 ОСОБА_4 України, ст. ст. 4, 14, 17, 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ст.ст. 11, 19, 69, 70, 94, 99, 100, 158-163 КАС України, суд, -

постановив :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Радехівської районної державної адміністрації по нарахуванню і виплаті ОСОБА_3 в 2008-2009 роках щорічної разової допомоги до 5 травня.

Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Радехівської районної державної адміністрації здійснити перерахунок і виплату за 2008-2009 роки ОСОБА_3 невиплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 «б», Львівської області 3 грн. 40 коп. судового збору.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у випадку складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

ГоловуючийОСОБА_5