Справа № 810/915/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/915/15

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа: № 810/915/15 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Шелест С.Б.

У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

За участю секретаря судового засідання: Коломійцевої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 06.04.15р. у справі №810/915/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Рибпром» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06.04.15р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «ТД «Рибпром» за вересень 2014 року, за результатами якої складено акт від 19.11.14р. №100/1502/32846847.

Підставою для винесення спірного податкового повідомлення – рішення слугував висновок податкового органу про порушення вимог: п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок завищення податкового кредиту за вересень 2014 року на суму 170 690 грн., заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму 170 690 грн., та, відповідно, заниженння ПДВ, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду на 170 690 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 170 690 грн. на підставі належним чином оформлених податкових накладних виписаних ТОВ «ВІНС-ТРЕЙД».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

В подальшому, з метою виправлення помилки, позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з ПДВ у зв’язку виправленням самостійно виявлених помилок з Додатком 5 до податкової декларації з ПДВ.

В уточнюючому розрахунку і додатку 5 позивачем самостійно виправлено помилку в зазначенні індивідуального податкового номера ТОВ «ВІНС-ТРЕЙД». Отримання уточнюючого розрахунку до декларації з ПДВ податковим органом підтверджується квитанцією № 2, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно п. 50.2 ст. 50 Податкового кодексу України, платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Пунктом 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, визначено види перевірок, які можуть проводитись контролюючим органом, зокрема – камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.1 та пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Таким чином, податковим законодавством встановлено обмеження щодо подання платниками податків уточнюючих розрахунків виключно під час проведення документальних планових та позапланових виїзних перевірок, тоді як в даному випадку мала місце камеральна перевірка, а відтак подання позивачем уточнень щодо індивідуального податкового номера ТОВ «ВІНС-ТРЕЙД» не суперечить чинному законодавству України.

При цьому, слід зазначити, у результаті виправлення позивачем індивідуального податкового номера свого контрагента, числове значення заявленого податкового кредиту не змінилося, відтак, така поведінка платника не призвела до збільшення чи зменшення його податкових зобов’язань або невчасної сплати таких зобов’язань.

Щодо доводів податкового органу про віднесення позивачем до складу податкового кредиту суму ПДВ на підставі не зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Згідно приписів п. 201.10 Податкового кодексу України, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Водночас, згідно п.11 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин), реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року

Податкова накладна, в якій сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних.

З врахуванням того, що сума податку на додану вартість у виписаних ТОВ «ВІНС-ТРЕЙД» на користь позивача податкових накладних не перевищує 10 000 грн., доводи податкового органу щодо неправомірного включення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ, за відсутності реєстрації їх у Єдиному реєстрі податкових накладних є необґрунтованими.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 06.04.15р. у справі №810/915/15 - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 06.04.15р. у справі №810/915/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Повний текст ухвали складений: 10.09.15р.

.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.