Справа № 2-а-4525/11
Суддя: Варениця В. С.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4525/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2011м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Варениця В.С.

при секретарі Мельник Є.Є.

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в місті Яворові

адміністративної справи за позовом ОСОБА_1

до військової частини А0998

про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно,-

В С Т А Н О В И В:

гр.ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким зобовязати військову частину А0998 оплатити їй грошову компенсацію за неотримане речове майно в розмірі 7250 грн 13 коп та судові витрати. Позовні вимоги мотивовано тим, що вона проходила військову службу за контрактом у військовій частині А0998 і наказом командира військової частини №60 від 09.03.2011 року була звільнена з військової служби та виключена із списків особового складу. Однак при звільненні її з військової служби за віком їй не було виплачено компенсації за неотримане речове майно під час служби в сумі 7250 грн 13 коп.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить позов задоволити.

Представник відповідача військової частини А0998 юрисконсульт ОСОБА_2 заявленого позову не визнав, підтримав письмове заперечення на заявлений позов, де вказується, що право на отримання позивачем грошової компенсації за неотримане речове майно передбачене Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімейта виданої Постанови КМУ від 28.10.2004 року №1444 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімейв редакції, яка діяла до 11.03.2000 року, військовослужбовці за бажанням одержують грошову компенсацію за речове майно. Однак дію норми даного закону було призупинено Законом України Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів. З січня 2001 року набула чинності ст.16 Закону України Про Збройні Сили України, якою гарантується військовослужбовцю одержання за рахунок держави речового забезпечення в розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України. Даний закон не передбачає грошової компенсації за неотримане речове майно. А відповідно до п.27 Положенням про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час визначено, що військовослужбовці, звільнені в запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. В поданій позовній заяві не враховані вищенаведені вимоги законодавства, позовні вимоги є необгрунтованими і безпідставними. Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступне.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

2

Судом встановлено, що позивач знаходилася на військовій службі, перебувала на всіх видах забезпечення і наказом командира військової частини А0998 була звільнена з лав Збройних Сил України з 06.03.2008 року у відставку (за віком), що стверджується витягом з наказу про звільнення №60 від 09.03.2011 року.

Під час проходження військової службу позивачу не було видано належне речове майно станом на 10.03.2000 року на суму 1471 грн 59 коп, після 11.03.2000 року по час звільнення на суму 5778 грн 54 коп, що стверджується представленими довідками в/ч А0998.

Ч.2 ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, в редакції від 20.12.1991 року з наступними змінами та доповненнями, передбачала право на одержання військовослужбовцями за рахунок держави речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовця грошової компенсації замість них.

Однак відповідно до ст.2 Закону України Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштіввід 17 лютого 2000 року, який набрав чинності 10.03.2000 року, призупинено дію ч.2 ст.9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, а саме щодо права військовослужбовця на отримання продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна.

Конституція України та чинне законодавство не встановлює пріорітету застосування того чи іншого закону, однак відповідно до п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №4-зп від 03.10.1997 року (справа про набуття чинності Конституції України) зазначено, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли

наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Відповідно до ч.3 ст.150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Таким чином, виходячи з наведених положень Конституції України та Рішення Конституційного Суду України, приорітетними в даному випадку є положення Закону України Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштіввід 17 лютого 2000 року, яким призупинено право військовослужбовців на отримання грошової компенсації замість речового майна.

Але з 01 січня 2007 року набула чинності ст.9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, згідно якої продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. А п.2 ст.9-1 даного закону визначав, що військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів. Порядок виплати грошової компенсації визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року №1444 було затверджено Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, відповідно до п.27 якого військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації. У разі звільнення у запас військовослужбовцю

3

видається речовий атестат, який додається до особової справи. Якщо протягом 12 місяців після звільнення військовослужбовець буде призваний із запасу, до його забезпечення зараховується раніше отримане речове майно.

Однак п.59 ст.71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рікдію було зупинено на 2007 рік дію п.2 ст.9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей

Також підпунктом 3 п.67 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українибуло виключено п.2 ст.9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Однак рішенням Конституційного Суду Україн №1-28/2008 від 22.05.2008 року (справа щодо предмета та змісту Закону про Державний бюджет України) положення підпункту 30 пункту 67 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивизнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом, рішення суду є обов'язковим до виконання на всій території України.

Тобто з часу ухвалення рішення Конституційного Суду України №1-28/2008 від 22.05.2008 року було відновлено дію п.2 ст.9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, яка передбачає право війсковослужбовців на отримання грошової компенсації замість предметів речового майна.

З урахуванням наведеного, суд визнає, що позивач має право на отримання грошової компенсації за речове майно за період з 28.10.2004 року по 31.12.2006 року та

з 22.05.2008 року по 06.03.2011 року (по час звільнення з військової служби).

Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що в/ч А4150 за час проходження військової служби не видала позивачу речового майна і при її звільненні з військової служби не виплатила останній грошової компенсації за неотримане речове майно за період військової служби з 28.10.2004 року по 31.12.2006 року та з 22.05.2008 року по 06.03.2011 року, чим порушила охоронювані законом права позивача, а тому заявлений позов слід задоволити частково, шляхом зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а саме провести нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно за визначений період.

Керуючись ст.150 Конституції України, ст.ст.4, 7, 14, 86, 94, 104, 105, 111, 112, 136, 158, 159, 160, 162 КАС України, ст.9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, ст.2 Закону України Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів, Положенням про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1444 від 28.10.2004 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

позов задоволити частково. Зобов'язати Військову частину А0998 м.Яворів Львівської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно за період з 28.10.2004 року по 31.12.2006 року та з 22.05.2008 року по 06.03.2011 року.

В решті позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Постанову виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: