Справа № 758/5102/15-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 758/5102/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Зарицька Ю.Л.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадежння в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва на постанову Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, недоведені ті обставини, які судом були встановлені під час розгляду справи, та зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, що у свою чергу стало причиною порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 7).

Згідно даних довідки № 89 від 10.12.2014, виданої ПАТ «Автотранспортне підприємство 13057», оплата праці позивача за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль з 19.06.1986 по 25.06.1986 складає 202,59 (а.с. 33).

Позивач звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок з урахуванням наведеної довідки.

Листом УПФУ в Подільському районі м. Києва від 22.12.2014 за № 15082/06 позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату № 89 від 10.12.2014, у зв'язку з тим, що перебування позивача в зоні відчуження в м. Чорнобиль не підтверджено, а с. Вільча відноситься до зони безумовного відселення (а.с. 34).

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців *, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

В матеріалах справи міститься посвідчення та вкладка до нього, відповідно до якої позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1-ї категорії (а.с. 7).

Згідно ч.ч. 1 та 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

На виконання вимог наведеної статті, ПАТ «Автотранспортне підприємство 13057» видало позивачу довідку № 89 від 10.12.2014, відповідно до якої оплата праці позивача за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль з 19.06.1986 по 25.06.1986 складає 202,59 (а.с. 33).

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відмовляючи у перерахунку пенсії відповідач зазначив, що перебування позивача в зоні відчуження в м. Чорнобиль не підтверджено, а с. Вільча відноситься до зони безумовного відселення (а.с. 34).

Колегія суддів погоджується з тим, що с. Вільча, відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106 відноситься не до зони відчуження, а до зони безумовного (обов'язкового) відселення і позивач, дійсно, не міг би вважатися ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якби працював лише в цьому населеному пункті.

Разом з цим, для підтвердження статусу особи як ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС необхідно підтвердити відповідними документами роботу цієї особи саме у зоні відчуження.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Київського автотранспортного підприємства 23066 за № 56, позивача було призначено водієм автоколони № 2 (а.с.а.с. 15-16).

Наказом Київського автотранспортного підприємства 23066 за № 118 від 18 червня 1986 року, позивач в складі автоколони № 2 був направлений у відрядження з 19.06.1986 по 24.06.1986 для своєчасного вивезення вантажів зі ст. Вільча в район Чорнобильської АЕС (а.с. 13).

Таким чином, в період з 19.06.1986 по 24.06.1986 робота позивача заключалась в перевезенні вантажів зі ст. Вільча до Чорнобильської АЕС.

Крім того, рішенням Подільського районного суд м. Києва від 02.12.2014 по справі №758/13514/14-ц встановлено факт перебування та виконання позивачем робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження в смт. Вільча, м. Чорнобиль, Київської області з 19.06.1986 по 25.06.1986 (а.с. 30-32).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія суддів не ставить під сумнів перебування позивача в період з 19.06.1986 по 25.06.1986 як в смт. Вільча так і в м. Чорнобиль, яке віднесене до зони відчуження, з урахуванням чого, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог ст.ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст. 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.