Справа № 2-316/10
Суддя: Таран С. А.
Дата ухвалення: 2012-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-316/10 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2012 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ адміністративного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Таран С. А.,

суддів - Ведмедь Н. І., Литовченко Н. О.,

при секретарі - Кияненко Н.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області (далі-Управління)

на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 09 червня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області

про визнання дій протиправними та виплату недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення в розмірах, встановлених законом, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 09 червня 2010 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Управління щодо нарахування та виплати позивачу щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2007 рік, 2008 рік та за 2009 рік, одноразової компенсації учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи у розмірах менших, ніж встановлено ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязано Управління нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік у розмірі 1880 грн., за 2008 рік 2455 грн., та за 2009 рік 2905 грн., одноразову компенсацію учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи у розмірах, встановлених ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Стягнуто з Управління на користь позивача витрати на інформаційнотехнічне забезпечення розгляду справи в сумі 114 грн.

Стягнуто з Управління на в дохід держави судовий збір в розмірі 51 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, оскаржуючи рішення суду в частині задоволення позову, посилається на те, що управління діяло в межах своїх повноважень, передбачених законодавством, виплати зазначеної щорічної допомоги позивачу проведені згідно з чинним законодавством і в межах бюджетних асигнувань та просить скасувати рішення суду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню з наступних підстав.

Статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачені компенсації (грошова допомога на оздоровлення) за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та сім'ям за втрату годувальника.

Встановлений в 1996 році постановою Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26 липня 1996 року №836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідав розміру, встановленому законами України.

Зокрема, розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законами України, згідно з внесеними Верховною Радою України змінами до державного бюджету зростав кожен наступний рік. При цьому, вказані закони не містили обмежень щодо застосування статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень з цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та розмір мінімальної заробітної плати, встановлений відповідними законами України, а не Постановою Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26 липня 1996 року №836.

Пунктом 30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-р/2007 положення пункту 30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" визнані неконституційними з дня ухвалення цього рішення.

До набрання чинності рішення Конституційного Суду України щорічна допомога на оздоровлення у 2007 році підлягала сплаті в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а з 09 липня 2007 року - виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актам вихідним критерієм обрахунку такої допомоги виступала мінімальна заробітна плата, встановлена Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Отже, розмір сплаченої позивачу у лютому 2007 року щорічної допомоги на оздоровлення відповідав вимогам законодавства, чинного на день здійснення таких виплат.

Відповідно до розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни, зокрема, до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та статтю 48 викладено в такій редакції: "Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12 липня 2005 року №562 установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, такий розмір щорічної допомоги на оздоровлення: інвалідам ІІ групи - 120 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), зокрема, визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційним) положення пункту 28 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", якими було внесено зміни до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На час виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у лютому 2007 року та січні 2008 року відповідач діяв відповідно до діючого законодавства. Рішення Конституційного суду України не мають зворотної дії в часі і у суб'єкта владних повноважень після їх прийняття не виникло додаткових зобов'язань по перерахунку допомоги.

Таким чином, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про порушення прав позивача при сплаті щорічної допомоги на оздоровлення у 2007 ,2008 роках. Отже, рішення суду в цій частині слід скасувати з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні цих вимог.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задовольнити вимогу позивача щодо визнання протиправною дії відповідача щодо нарахування та виплаті ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з порушенням вимог ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» яка призвела до порушення права позивача на своєчасне нарахування, отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік.

Також, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині визначення конкретних сум до стягнення. Відповідно до статей 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанцій повинен був визнати такі дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача діяти відповідно до закону, а не приймаючи постанову про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити конкретні суми.

При вирішенні питання відшкодування судових витрат суд першої інстанції помилково стягнув з Управління на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 114 грн., а не у передбаченому Порядком оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 року № 825) розмірі для вимог немайнового характеру - 37 грн.

Суд першої інстанції не врахував, що відповідач звільнений від сплати державного мита, відповідно до п.34 ч.1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито, та в силу ст.88 ЦПК України компенсувати судові витрати позивачеві слід за рахунок держави.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.195, 197, п.2 ч.1 ст.198, ст.ст.201, 205, 207 КАС України, Законом України Про внесення змін до розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області задовольнити частково.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 09 червня 2010 року в частині задоволення вимог про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області нарахувати та вчинити дії по виплаті ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2008 роки в розмірі, встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснення відповідних виплат з урахуванням проведених виплат скасувати та відмовити у задоволенні цих вимог.

Змінити рішення суду в частині стягнення судових витрат.

Відшкодувати ОСОБА_2 за рахунок держави судовий збір в сумі 8 грн.50 коп.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Краснопільської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий -

Судді -