Справа № 621/3758/13-а
Суддя: Овдієнко В. В.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

23 грудня 2013 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Овдієнко В.В.

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

05.12.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області, в якій просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому в перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, зі стажем суддівської роботи 26 років 9 місяців, виходячи з розміру 20706 грн., без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 28.11.2013 року №964 з врахуванням проведених виплат, починаючи з 01.12.2013 року; зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, зі стажем суддівської роботи 26 років 9 місяців, виходячи з розміру 20706 грн., без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 28.11.2013 року №964, з врахуванням проведених виплат, починаючи з 01.12.2013 року; стягнути з державного бюджету України на його користь сплачений ним судовий збір в розмірі 76 грн. 08 коп.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив наступне: з 23 березня 1977 року він працював на посаді народного судді Готвальдівського (нині Зміївського) районного народного суду Харківської області, а з 19 січня 1978 року по 16 грудня 2003 року працював суддею та головою Зміївського районного суду Харківської області.

Стаж суддівської роботи складає 26 років 9 місяців, з яких на посаді голови суду - останні 26 років.

Згідно з наказом № 56 від 16.12.2003 року ТУ ДСА в Харківській області, з 31.12.2003 року звільнений з посади голови Зміївського районного суду Харківської області у зв'язку з виходом у відставку на підставі постанови Верховної Ради України №1327-IV від 25 листопада 2003 року, та з цього часу, відповідно до п/п 2 п. 5 ст. 126 Конституції України та п. 1 ст. 102 Закону України "Про статус суддів" перебуває у відставці.

Після виходу у відставку, відповідно до ст. 43 Закону України "Про статус суддів", йому було призначене та виплачувалося щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді, яке виплачується відповідачем за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, за ним збережена пенсія як "Дитині війни" та за "Особливі заслуги перед Україною".

Згідно ст. 129 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат: 1) за вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді.

Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат визначених законом, що запроваджується поетапно: - з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; - з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; - з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; - з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; - з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат.

5 червня 2013 року Конституційний Суд України оприлюднив прийняте 3 червня 2013 року рішення у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці).

Конституційний Суд України визнав неконституційною частину 3 статті 138 Закону №2453, якою було скасовано право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру і зазначив, що ці положення не узгоджуються із конституційними нормами про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів.

Відповідно до вказаного рішення він (позивач) має право на щомісячне довічне грошове утримання, яке виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді; за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У зв'язку зі збільшенням у 2013 році суддівської винагороди та прийняттям зазначеного рішення Конституційного Суду України, у нього (позивача) виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання починаючи з дня ухвалення вказаного рішення, тобто з 03 червня 2013 року.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 04.09.2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2013 року, задоволено його адміністративний позов до управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання неправомірною відмови перерахувати розмір призначеного щомісячного грошового утримання. На виконання вказаного судового рішення він отримує щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

З 01 грудня 2013 року (внаслідок підвищення розміру мінімальної заробітної плати) - працюючим суддям загальних судів України на відповідних посадах підвищено розмір заробітної плати, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, тому у нього виникло право на перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання, за новий період, яке гарантовано йому Законом.

Він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області і саме до них він звернувся з заявою від 29 листопада 2013 року, яка прийнята та зареєстрована 29 листопада 2013 року у встановленому законом порядку за № 186/Б-9.

У вказаній заяві він зазначив, що 01 грудня 2013 року (внаслідок підвищення розміру мінімальної заробітної плати) працюючим суддям загальних судів України на відповідних посадах підвищено розмір заробітної плати, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

У зв'язку з цим, просив управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області здійснити йому перерахунок та виплату належного йому до сплати згідно закону щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, виходячи з розміру 20706 грн. (з них оклад - 12180 грн., надбавка за вислугу років (60 %) - 7308 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 1218 грн.), без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, на підставі виданої довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області від 28.11.2013 року, № 964, з врахуванням проведених виплат за грудень 2013 року.

Оскільки його стаж суддівської роботи складає 26 років 9 місяців, з них - 26 років 9 місяців суддею, а головою суду - 26 років, йому належить до виплати щомісячне довічне грошове утримання за наступним розрахунком: у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, у розмірі 10 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, так як розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Таких перерахунків та виплат йому здійснено не було, його право проігноровано управлінням Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області , в зв'язку з чим вважав їх дії, щодо перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням зміни щомісячної заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі наданої довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області починаючи з 01 грудня 2013 року - протиправними.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання передбачений на рівні підзаконного нормативно-правового регулювання.

Так, згідно з пунктами 3 і 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 р. №384/2011, пунктами 2.1 і 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. № 8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 р. № 5-5), серед основних завдань і функцій Пенсійного Фонду України та його органів на місцях є призначення (перерахунок) пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та підготовка документів для їх виплати.

Додатком №2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 р. № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначаються відомості про заробітну плату судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Але управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області протиправно відмовляється здійснювати йому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у позасудовому порядку, чим порушує його законні права та інтереси, і вказує на необхідність звернення до суду, незважаючи на те, що за попередній період їх дії про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді станом на 01.01.2012 року були визнані неправомірними.

На неодноразові звернення з заявами про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у зазначеному розмірі він отримав відмову з тих підстав, що чинним законодавством не передбачено можливості проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відмова в перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання є незаконною, оскільки Пенсійний фонд України не має законодавчих повноважень, а є тільки виконавчим органом і не може скасовувати, звужувати та надавати тлумачення діючим законодавчим актам.

Виходячи з положень Конституції України та рішень Конституційного Суду України, вважав недопустимим звуження змісту та обсягу існуючого права суддів у відставці на належне матеріальне забезпечення при прийнятті нових або внесенні змін до чинних законів.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 09.12.2013 року відкрито скорочене провадження у справі.

Представник відповідача заступник начальника управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі Харківської області Бондюк І.А. подала письмове заперечення проти позову, в якому просила відмовити у задоволенні позовної заяви з тих підстав, що довічне грошове утримання ОСОБА_1, який перебуває на обліку та отримує з 01.01.2007 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, нараховується відповідно до постанови Зміївського районного суду від 04.09.2013 року, тому підстав для перерахунку на підставі заяви ОСОБА_1 немає.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, та представником відповідача - заступником начальника управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі Харківської області Бондюк І.А. у запереченні на позовну заяву, дійшов наступного:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області, є суддею у відставці і йому виплачується щомісячне грошове утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1. (а. с. 9, 10).

З довідки ТУ ДСА України від 28.11.2013 року №964 вбачається, що розмір суддівської винагороди ОСОБА_1, яку б він отримував на посаді голови Зміївського районного суду Харківської області, згідно Закону "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VІ від 07.07.2010 року, по основним видам оплати праці за грудень 2013 року складала б: оклад -12180 грн.; надбавка за вислугу років (60%) - 7308 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 1218 грн., а всього - 20706 грн. (а. с. 17).

29.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області з заявою, в якій просив здійснити перерахунок довічного щомісячного грошового утримання виходячи із розміру 90% грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, виходячи з розміру 20706 грн., без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те що з 01.12.2013 року підвищився розмір мінімальної заробітної плати. (а. с. 16).

З відповіді управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області від 03.12.2013 року вбачається, що згідно рішення відділу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області від 03.12.2013 року ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку довічного грошового утримання відповідно заяви від 29.11.2013 року та довідки про розмір суддівської винагороди, яку б він отримував на посаді голови Зміївського районного суду від 28.11.2013 року. (а. с. 18).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

У частині першій статті 126 Конституції України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. № 2862-Х1І (в редакції, яка діяла на момент виходу позивача у відставку) судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 3 Закону України "Про державну службу". Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 1 постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 р. N 2863-ХІІ (в редакції від 19.03.1996 р.) передбачалось, що в разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

З 01 січня 2011 року виплата щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці визначається ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-УІ.

З 01.01.2012 року змінилася система оплати праці суддів у відповідності з вимогами ст. 129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до ч. 4 ст. 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" незалежність суддів забезпечується окремим порядком фінансування, організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним і соціальним забезпеченням суддів.

Статтею 129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат.

Згідно пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України. Матеріальне та соціально-побутове забезпечення, в тому числі і заробітна плата суддів, є елементами статусу судді (статті 42 - 45 Закону України «Про статус суддів»). Збереження існуючого статусу судді, недопущення його скасування або звуження його змісту та обсягу є однією з основоположних гарантій незалежності судді (пункт 7.2 Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008).

Відповідно до п. 2.2 Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці), визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих судців і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

У п. 7 Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року зазначено що суб'єкт права на конституційне подання порушує перед Конституційним Судом України питання щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 3668 («Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»), зі змісту якого вбачається, що виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється суддям без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкові державне пенсійне страхування" та без проведення інших перерахунків, передбачених законами України.

Конституційний Суд України вважає, що Закон N 3668, поширюючи дію положень абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення", як вбачається з їх змісту, на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) залишив незмінним зміст права на пенсію та щомісячне довічне грошове утримання суддів, але звузив обсяг цього права та встановив обмеження в перерахунках, передбачених законами України пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, чим знизив досягнутий рівень гарантій незалежності суддів. Таким чином, зазначені положення Закону N 3668 в частині поширення їх дії на Закон N 2453 («Про судоустрій і статус суддів») стосовно виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів у відставці суперечать вимогам частини першої статті 126 Конституції України.

У зв'язку з чим, дія абзацу другого пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 3668 не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (п. 8 Рішення).

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № З-рп/2013 встановлено, що частина третя статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в залежності від заробітку працюючого на відповідній посаді судді визначено ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а розрахунок проводиться на підставі ст. 129 вказаного Закону.

Враховуючи, зазначене, а також те, що щомісячне довічне грошове утримання позивачу, було призначено до набуття чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», діє закон часу виходу позивача у відставку, тобто позивач має право на перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% винагороди судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язання здійснювати перерахунок та виплату до подальшої зміни суддівської винагороди працюючого судді слід розуміти, що перераховане щомісячне довічне грошове утримання має виплачуватись до зміни винагороди працюючого судді, у разі такої зміни - позивач вправі звернутись з відповідною заявою до органів Пенсійного фонду про проведення перерахунку з наданням відповідних підтверджуючих документів про зміну винагороди.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1

Посилання на постанову Зміївського районного суду від 04.09.2013 року, якою відповідача зобов'язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 03.06.2013 року є безпідставним, оскільки цим судовим рішенням не встановлені обмеження щодо перерахунку зазначеного утримання у разі підвищення мінімального розміру заробітної плати, яке відбулося з 01.12.2013 року.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідністю з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, сул присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Позивачеві ОСОБА_1 належить повернути надлишково сплачений судовий збір в розмірі 4,16 грн., а також стягнути з Державного бюджету України понесені ним судові витрати в розмірі 68,82 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 11, 70, 71, 94, 158-63, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області, щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, зі стажем суддівської роботи 26 років 9 місяців, виходячи з розміру 20706 грн. 00 коп., без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 28.11.2013 року №964, з урахуванням проведених виплат, починаючи з 01.12.2013 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, зі стажем суддівської роботи 26 років 9 місяців, виходячи з розміру 20706 грн. 00 коп., без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, згідно довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 28.11.2013 року №964, з урахуванням проведених виплат, починаючи з 01.12.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 68 (шістдесят вісім) грн. 82 коп.

Зобов'язати управління державної казначейської служби у Зміївському районі Харківської області повернути позивачеві ОСОБА_1 надлишково сплачений судовий збір (квитанція №21/28 від 04.12.2013 року в Харківському обласному управлінні ОБ України) в розмірі 4 (чотири) грн. 26 коп.

Постанова є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області виконувати постанову негайно.

Суддя: