Справа № 2-а-205/10
Суддя: Усенко С. І.
Дата ухвалення: 2010-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-205/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2010 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі: головуючого: Усенко С.І., при секретарі: Бородіній І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області (далі УПФУ в Балаклійському районі Харківської області), в якому просить визнати відмову УПФУ в Балаклійському районі про проведення перерахунку доплати до пенсії незаконною, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому, як дитині війни, недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2008-2009 роки з підвищенням її на 30% від мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни, зобовязати відповідача щомісячно проводити йому доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.01.2010р..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він належить до соціальної категорії Дитина війни та відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2009 року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 було визнано таким, що не відповідає Конституції положення п.12 ст.71 Закону Укаїни Про державний бюджет України на 2007р., яким було припинено на 2007р. дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст.111 Закону України Про державний бюджет України на 2007р., яка передбачала що в 2007р. підвищення пенсій або щомісячного грошового утримання, яке виплачується замість пенсії, згідно із ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни виплачується особам, які є інвалідами, окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України Про статус ветеранів війни, ;гарантії їх соціального захисту. В розмірі 50% від розміру, надбавки встановленої для учасників війни В 2008 році вперше всі пенсіонери зі статусом Дитина війни отримали доплату до пенсії. Після прийняття рішення Конституційним Судом України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів, в тому числі й щодо внесення змін до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, Постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року було врегульовано дане питання і встановлено, що пенсіонерам зі статусом Дитина війни з 22.05.2008 року виплачується доплата до пенсії у встановлених вказаною постановою розмірах.

Крім того, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачу щомісячної соціальної допомоги, передбаченої ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу, на який покладено обов'язок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про необґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом.

Також, відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, визначеного ст.99 КАС України.

Для розгляду позову сторони в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 народився 1941 року.

Згідно із ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. Відповідно, позивач є дитиною війни в розумінні Закону України Про соціальний захист дітей війни. Даний факт підтверджується копією посвідчення позивача №143814 з проставленим в ньому штампом Дитини війни.

Враховуючи зазначений статус позивача, суд зазначає, що його соціальний захист регулюється Законом України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з того, що позивач є дитиною війни в розумінні Закону України Про соціальний захист дітей війни, суд вважає, що на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України Про соціальний захист дітей війни, в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної ;пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Згідно зі ст.7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача виплачувати йому у 2008 році щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.п. 41 розділу 2 закону України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни викладено в наступній редакції:

Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних ;депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), ;визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п. 41 розділу 2 Закону України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи з викладеного УПФУ в Балаклійському районі Харківської області з 22.05.2008 року повинно було б нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

З 01.01.2008 року по 21.05.2008 року позивачу нараховувалось та виплачувалось зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується інформацією, наведеною в письмових запереченнях УПФУ в Балаклійському районі Харківської області.

Таким чином, до ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто до 22.05.2008 року, відповідач, здійснював позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в редакції від 01.01.2008 року, тобто діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають.

nt-size:5pt;">Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення Конституційним Судом України рішення, відповідач з 22.05.2008 року відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни повинен був нараховувати та здійснювати виплату відповідного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальних пенсій за віком, яка встановлюється Законом про держаний бюджет на відповідний рік.

yle="tag2:Times New Roman;font-size:5pt;">Ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та ;у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

">Згідно з положеннями частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ;невідповідності нормативно-правового акта Конституції України (254к/96-ВР) закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судом встановлено, що пенсію і доплату до неї позивачу ОСОБА_2 Пенсійного Фонду у Балаклійському районі Харківської області в 2008 році нараховано і виплачено відповідно до постанов КМУ №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян.

Суд не може погодитися з таким розрахунком, проведеним відповідачем, щодо встановлення підвищення до пенсії позивача, оскільки відповідно ;до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон України Про соціальний захист дітей війни має вищу юридичну силу і, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, саме Закон підлягає застосуванню при вирішення даного спору.

man;tag3:5pt;">Крім того, згідно ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Порядок обчислення і встановлення доплати до пенсії визначається Кабінетом Міністрів України. Проте, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених Законом України Про соціальний захист дітей війни. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком. Звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого вищевказаним Законом, є безпідставним.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме розмір мінімальної пенсії за віком, установлений у законі Про державний бюджет України на відповідний рік, а не Постанови КМУ, на які посилається відповідач.

Стосовно позовних вимог про зобовязання відповідача виплачувати йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2009 рік за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року підлягаючими задоволенню з таких підстав.

В ч.1 ст.54 Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік від 26.12.2008 №835-VI /далі Закон №835-VІ/ зазначено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України Про Державний бюджет на 2009 рік ніяких змін до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не вносилось.

Тобто, при нарахуванні пенсії позивачу з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року відповідач повинен брати прожитковий мінімум в сумі станом на грудень 2008 року, тобто - 498 гривень, оскільки саме він береться для визначення мінімальної пенсії за віком при нарахуванні та виплаті щомісячну доплату до пенсії згідно Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суд зазначає наступне.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України Про соціальний захист дітей війни, оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України Про загальнообов ' язкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання ОСОБА_1 - є ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі.

Суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу, на який покладено обов ' язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що обов ' язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни покладено на ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі , за місцем проживання позивача.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов ' язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

ont-family:Times New Roman;tag3:5pt;">За змістом ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України Про соціальний захист дітей війни реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус дитини війни, серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Суд звертає увагу сторін на те, що реалізація особою права, що пов ' язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов ' язань судом не приймається до уваги. Так, наприклад, у справі Кечко проти України Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов ' язань.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов ' язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов ' язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов ' язана з іншим принципом відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов ' язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов ' язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов ' язку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали свої повноваження без поважних причин.

e:5pt;">Крім того, відповідачем, в порушення ч.2 ст.71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов ' язку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

ize:5pt;">Суд вважає необхідним, на підставі ч.2 ст.11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність УПФУ в Балаклійському районі, по не виконанню приписів статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, які стосуються виплати підвищення до пенсії за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року - вимоги щодо виплати підвищення в іншому розмірі не відповідають закону, вимоги які стосуються підвищення до пенсії за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008, за період з 01.01.2009 року по 31 грудня 2009 року є обґрунтованими, проте не в повному обсязі підлягають задоволенню з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду за захистом своїх прав

n="justify">Так, ст.99 КАС України встановлений річний термін для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду 08.02.2010 року, про причини пропуску строку звернення до суду в позові не посилається. Проте, про порушення відповідачем його права на отримання підвищення до пенсії він повинен був дізнатись із засобів масової інформації ще після висвітлення рішення Конституційного суду України 09.07.2007 року і звернення до суду преважної більшості громадян зі статусом Дитина війни. А з того моменту, як позивач об'єктивно повинен був дізнатись про порушення відповідачем його права і до моменту звернення до суду, минуло близько двох років. Відповідно позов подано з пропуском строку, встановленого ст.99 КАС України і підстав для його поновлення суд не вбачає. Тому задоволенню підлягають лише вимоги щодо зобовязання відповідача в перерахунку і виплаті доплати до пенсії у період за 2009 рік з 08.02.2009 року по 31.12.2009 року, тобто з моменту звернення з позовом до суду.

Що стосується позовних вимог стосовно зобовязання відповідача щомісячно проводити йому доплату до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.01.2010р., то вони не підлягають задоволенню, оскільки суд позбавлений можливості приймати рішення на майбутнє.

-size:5pt;">На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 46, ч. 2 ст. 152 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року №107-УІ, Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Законом України Про державний бюджет на 2009 рік № 835- V І від 26.12.2008 року, Законом України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року за № 121/2001, ign="justify" style="tag2:Times New Roman;tag3:12pt;"> "justify" style="tag2:Times New Roman;tag3:5pt;">ст. ст. 1, 3, ;ч.2 ст. 11, ч. 2 ст. 72, 94, 99, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162, align="justify" style="font-family:Times New Roman;tag3:5pt;">ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області по не виконанню приписів статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, яка призвела до порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії за 2009 рік з 08 лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове пенсійне страхування, за 2009 рік з 08 лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року, і провести її виплату.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього кодексу - з дня складення в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя

Справа №2-а-205/2010 р.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частина)

10 березня 2010 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі: головуючого: Усенко С.І., при секретарі: Бородіній І.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Зважаючи на складність увикладені повної постанови, повязанної з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витраченний значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.n;font-size:12pt;">

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 46, ч. 2 ст. 152 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік (справа про соціальні гарантії громадян) № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року №107-УІ, Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Законом України Про державний бюджет на 2009 рік № 835- V І від 26.12.2008 року, Законом України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року за № 121/2001, span>ст. ст. 1, 3, ч.2 ст. 11, ч. 2 ст. 72, 94, 99, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162, ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області по не виконанню приписів статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, яка призвела до порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії за 2009 рік з 08 лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове пенсійне страхування, за 2009 рік з 08 лютого 2009 року по 31 грудня 2009 року, і провести її виплату.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд Харківської ;області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього кодексу - з дня складення в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя