Справа № 2а-4784/10/1270
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2010-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року справа №2а-4784/10/1270 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого: Шишова О.О.

суддів Сіваченко І.В, ОСОБА_2

при секретарі судового засідання: Косьяновій В.М.

за участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року по справі № 2а-4784/10/1270

за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль»

про стягнення несплаченої адміністративно-господарської санкції та пені за невиконання 4 % нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2010 року Луганське обласне ВФСЗІ звернулось з адміністративним позовом до ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» в якому просили суд стягнути з відповідача на користь позивача адміністративно-господарські санкції за 2009 рік у розмірі 272 115,24 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій за 2009 рік у розмірі 4408,02 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року у задоволенні позову Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відмовлено.

З постановою суду не погодилось Луганське обласне ВФСЗІ та зазначило, що судом першої інстанції при прийнятті рішення були порушені норми матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі вказано, що суд першої інстанції при розгляді справи не врахував приписи Закону України «Про основи соціального захисту інвалідів в Україні».

Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів повідомлено у встановленому порядку про дату час і місце судового розгляду у судове засідання не зявилося. При таких обставинах колегія вважає можливим вирішити справу у відсутність представника позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» щомісячно інформувало Сєвєродонецький міський центр зайнятості про наявність вакансій, що підтверджується листом № 13/4-1692 від 23.07.2010 року, а також звітами форми ПН за 2009 рік.

Підприємством протягом 2009 року надано було 21 вакансія для осіб з обмеженими фізичними можливостями, на які були направлені 17 осіб, 1 особа працевлаштована.

Згідно відповіді Сєвєродонецького міського центру зайнятості від 16.03.2010 року № 13/4-507 підтверджено факт щомісячного подання звітності про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів за 2009 рік та відсутність відмов у працевлаштуванні інвалідів за направленням центру зайнятості відповідачем.

Як вбачається з наказу № 31 від 09.02.2009 року на підприємстві ДП «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» відбулося скорочення штату працівників. Пунктом 7 вказаного наказу запропонована можливість переведення працівників, які підлягають звільненню на вакантні посади, які маються на підприємстві.

Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» державна служба зайнятості здійснює пошук відповідної роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, що є у інваліда кваліфікації і знань, з урахуванням його побажань.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», підприємства, які використовують працю інвалідів, зобов'язані створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України», для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Частиною 5 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України» встановлено, що виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", державна політика в галузі охорони праці базується на. принципах, зокрема: пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; встановлення єдиних вимог охорони праці для всіх підприємств та суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форі власності та видів діяльності.

Статтею 5 цього Закону передбачено також, що умови трудового договору не можуть містити положень, що суперечать законам та іншим нормативно-правовим актам з охорони праці. Працівнику не може пропонуватись робота, яка за медичним висновком протипоказана йому за станом здоров'я.

Відповідно до статті 18 Закону України в редакції від 01.01.2006 р. "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані в свою чергу виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що відповідачем вжиті всі передбачені чинним законодавством заходи для забезпечення працевлаштування інвалідів, тому на нього не може бути покладена адміністративно-господарська санкція.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду без змін.

Повний текст ухвали складений 14 вересня 2010 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року по справі № 2а-4784/10/1270 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року по справі № 2а-4784/10/1270 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

ОСОБА_2