Справа № 2-а-1533/10
Суддя: Демченко І. М.
Дата ухвалення: 2010-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Куп'янський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 2-а-1533/10/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2010 року Суддя Купянського міськрайонного суду Харківської області Демченко І.М., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Купянську справу за уточненим адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання протиправною бездіяльність, зобовязання здійснити перерахунок, нарахування та виплату недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії як «Дитині війни» за період з 22.05.2008 року по день винесення постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області, в якому, згодом уточнивши свої вимоги, просить суд поновити йому пропущений строк для звернення до суду, визнати протиправною бездіяльність Управління ПФУ в Купянському районі Харківської області, зобовязати його здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 22.05.2008 року по день винесення постанови, з урахування фактично проведених виплат.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він належить до категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Однак відповідач всупереч Конституції України, законам і Рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 і від 22.05.2008 р. за № 10-рп/2008 не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії у належному розмірі.

Позивач в адмінпозові зазначив, що просить суд розглянути справу у його відсутності у порядку письмового провадження. Також, під час підготовки справи до судового розгляду від Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача у порядку письмового провадження і про відмову в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою судді від 18.11.2010 року позивачу був поновлений строк для звернення до суду по заявленим ним вимогам.

Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, суддею встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і в розумінні статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» набув статусу "Дитина війни", що підтверджується копією посвідчення за № 115764 і довідкою за № 13932-02/18 від 17.09.2010 р., та відповідно до ст.6 цього ж Закону має право на доплату у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком (а.с.4-7).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Тобто, при визначенні розміру підвищення вказаної категорії громадян необхідно виходити з положень ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача перерахувати та виплатити йому з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахування виплачених сум, то суддя вважає такі вимоги обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції. "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

З 1 січня 2008 р. позивачу було нараховане та виплачене зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області від 17.09.2010 р. № 13932-02/18 ( а.с.7).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 р. за № 10-рп/2008 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п. п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (справа щодо предмета та змісту закону України про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду від 22 травня 2008 р. та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, суддя доходить до висновку, що з 22 травня 2008 р. відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка діяла до 01 січня 2008р., оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п.п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22 травня 2008 р. мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн. Відповідно до цього Закону у 2008 р. позивачу підлягали доплати до пенсії: травень - червень 481 х 30% = 144,3 грн. щомісяця; липень - вересень 482 х 30% = 144,6 грн. щомісяця; жовтень грудень 498 х 30% = 149,4 грн.; а всього: 1170,60 грн..

Але із наданої довідки вбачається, що позивачу з травня по 31 грудня 2008 р. було виплачено тільки 390,20 грн., різниця між виплаченими та не виплаченими сумами підвищення до пенсії становить 780,40 грн..

Законом України "Про Державний бюджет на 2009 рік" статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у новій редакції не викладено та її дію не зупинено.

Відповідно до статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835-VI було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 р. встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 р. дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" у 2009 році установлений прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Стаття 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" передбачала, що на одну особу, яка втратила працездатність, прожитковий мінімум в розрахунку на місяць складає з 01 жовтня 2008 р. - 498 грн., а тому, оскільки частиною 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у такому ж розмірі, тобто 498 грн., відповідач повинен був щомісячно виплачувати позивачу підвищення до пенсії, починаючи з 01 січня 2009 р. по 149,40 грн.. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року № 1646-ІV був встановлений з 1 листопада 2009 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність -573 гривні. Розміри державних соціальних гарантій на 2009 р., що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України».

Таким чином, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з січня 2009 року по дійсний час є діючою в наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком».

Враховуючи викладене, суддя прийшов до висновку щодо наявності підстав для зобовязання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року з урахуванням фактично здійснених виплат.

У 2009 році, з січня по грудень місяць включно, позивачу було нараховане та виплачувалось зазначене підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 49,80 грн. щомісячно, тобто 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському району Харківської області за вихідним від 17.09.2010 р. № 13932-02/18 (а.с.7).

Таким чином, позивачу у 2009 року підлягали виплаті: січень - жовтень 498 грн. х 30 % = 149,4 грн. щомісячно; листопад - грудень 573 грн. х 30 % = 171,9 грн. щомісячно; всього 1837,8 грн.. Отже, різниця між сумою підвищення до пенсії, яка повинна бути сплачена позивачу та фактично сплаченого підвищення до пенсії за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року становить 1240,20 грн..

Щодо позовних вимог за 2010 рік.

Згідно ч.4 ст.46 Бюджетного Кодексу України до прийняття закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період податки, збори (обовязкові платежі) та інші надходження справляються відповідно до закону про Державний бюджет України на попередній бюджетний період та інших нормативно-правових актів.

Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік» статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у новій редакції не викладено та її дію не зупинено.

Згідно ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» № 1646-VI від 20.10.2009 року та ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік» від 27.04.2010 року № 2154-УІ з 01.01.2010 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає 695 грн., з 01.04.2010 року 706 грн., з 01.07.2010 року - 709 грн., з 01.10.2010 року - 723 грн., з 01.12.2010 року - 734 грн., а тому позивачу підлягало виплаті підвищення до пенсії: січень березень 695 х 30% = 208,5 грн. щомісячно; квітень червень 706 х 30% = 211,8 грн. щомісячно; липень вересень 709 х 30% = 212,7 грн. щомісячно; жовтень листопад 723 х 30% = 216,9 грн. щомісячно; всього: 2332,8 грн..

Згідно наданої довідкою № 13932-02/18 від 17.09.2010 р. позивачу ОСОБА_1 за період з січня по серпень включно 2010 року щомісяця виплачувалось підвищення до пенсії 49,80 грн. (а.с.7). Аналогічним чином позивачу повинно було виплачуватись щомісячне підвищення до пенсії за вересень - листопад 2010 року.

Таким чином, як було встановлено, позивачу дійсно не проводились виплати у повному обсязі підвищення до пенсії на протязі 2010 р., що підтверджується доказами, а тому суддя дійшов висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 щодо перерахування і виплати у 2010 році недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії як «Дитині війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2010 року по день винесення постанови, з урахуванням фактично проведених виплат, підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відносини, що склалися між позивачем та відповідачем є публічно-правовими відносинами, виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання підвищення до пенсії.

Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни.

Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни.

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не були надані докази правомірності своїх дій щодо правильності нарахування і виплати позивачу підвищення до пенсії як «Дитині війни», тому уточнений адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 64, 152 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. за №10-рп/2008, п. 41 розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", Законом України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835-VI, ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року № 1646-ІV, ст.ст. 3, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.. 52 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік», ст.ст. 71, 99, 122, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання протиправною бездіяльність, зобовязання здійснити перерахунок, нарахування та виплату недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії як «Дитині війни» за період з 22.05.2008 року по день винесення постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області по не виконанню з 22.05.2008 року приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та виплату підвищення до пенсії як «Дитині війни» за період з 22.05.2008 року по 26.11.2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Купянському районі Харківської області здійснити перерахунок і нарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, за ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати за період з 22.05.2008 року по 26.11.2010 року, з урахуванням фактично проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Купянський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії даної постанови.

Суддя І.М.Демченко