Справа № 442/2657/13-а
Суддя: Грицай М. М.
Дата ухвалення: 2013-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/2657/13-а
Провадження № 2-а/442/139/2013
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2013 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Грицай М.М.

при секретарі - Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ УМВС України в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить поновити пропущений строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії АР1 № 154394 від 19.02.2013 року, про накладення на нього адміністративного стягнення, та скасувати її. У підтвердження позову посилається на те, що 28 березня 2013 року на його адресу з відділу ДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2013 року, про стягнення з нього штрафу в розмірі 510,00 грн. 02 квітня 2013 року він звернувся у виконавчу службу, де повідомили, що його притягнено до адміністративної відповідальності постановою серії АР1 № 154394 від 19.02.2013 року, винесеною старшим інспектором ДПС взводу №3 роти ДПС ДАІ м. Житомир ОСОБА_2, та накладено адміністративне стягнення по ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 255 гривень. Відповідно до вище зазначеної постанови він, 19.02.2013 року в 02 год. 42 хвилини на а/д Київ-Чоп, 235 км, керуючи автомобілем Мерседес-Бенц, державний номерний знак ВС0345АI, перевищив швидкість на 27 км/год. при обмежені швидкості 50 км/год., рухався зі швидкістю 77 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Візир 0812444. Проте, така постанова не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав. Інспектор ДПС, який його зупинив, ствердив, що він перевищив дозволено швидкість руху. З інкримінованим правопорушенням він не погодився так як встановлену швидкість руху не перевищував. Пояснив, що при в'їзді в зону дії знаку з обмеженням швидкості 50 км/год., швидкість руху зменшив і вона не перевищувала 70 км/год. Тому, можливо, була зафіксована швидкість руху не його автомобіля. Також в підтвердження своєї невинуватості надав інспектору ДПС тахограму, яка фіксує режим роботи, в тому числі швидкість з якою рухався його автомобіль на протязі 24 годин, оскільки його транспортний засіб обладнаний тахографом (бортовим контрольно-вимірювальним пристроєм, з'єднаним з спідометром вантажних автомобілів та призначеним для безперервного фіксування швидкості руху, пробігу, часу роботи та відпочинку). З вказаної тахограми можна встановити, що безпосередньо перед зупинкою швидкість руху його автомобіля не перевищувала 70 км. за годину. Тобто, рухатись з швидкістю 77 км/год., яку йому було інкриміновано інспектором ДПС, він не міг. Ні протокол про адміністративне правопорушення, ні постанова про притягнення його до відповідальності на місці зупинки та в його присутності не складались. В отриманій ним у виконавчій службі копії постанови серії АР1 № 154394 від 19.02.2013 року в графі "Примірник постанови отримав" відсутній його підпис. Таким чином, вважає постанову інспектора незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позовній заяві, та просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений, а тому суд визнав неявку представника відповідача ВДАІ УМВС України в Житомирській області неповажною та розглянув справу у його відсутності.

Вислухавши представника позивача, перевіривши письмові докази справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відповідно до положень КУпАП, Закону України «Про дорожній рух», у разі порушення Правил дорожнього руху України, водій повинен бути зупинений, постанову складено на місці, у випадку незгоди з порушенням - повинен бути складеним протокол, у порядку передбаченому ст. 256 КУпАП, із зазначенням відомостей про особу, що скоїла правопорушення, пояснень цієї особи, та роз'ясненням її права на правову допомогу та на право оскарження даної постанови.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Крім цього, під час винесення постанови не дотримано вимог статей 245 та 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності до ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показів свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст. ст. 71, 128 КАС України.

Частина 3 ст. 62 Конституції України передбачає, що будь-які сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд приходить до переконання, що оспорювана постанова серії АР1 № 154394 від 19.02.2013 року винесена посадовою особою, уповноваженою вирішувати справу, з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень та не відповідає нормам КУпАП.

Під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 7, 23, 33, 245, 247, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи, а підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

З вищенаведеного суд зробив висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не доведена.

Так як представник відповідача в судове засідання не зявився і не подав заперечення на позов, а також зі сторони відповідача відсутні належні та допустимі докази винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 245, 280, 283, 284, 289 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Позов задоволити.

Постанову інспектора ВДАІ УМВС України в Житомирській області серії АР1 № 154394 від 19 лютого 2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді сплати штрафу в розмірі 255,00 грн. скасувати.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя