Справа № 2-1200/10
Суддя: Таран С. А.
Дата ухвалення: 2012-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-1200/10 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2012 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ адміністративного судочинства апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Таран С. А.,

суддів - Ведмедь Н. І., Рибалки В. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2010 року

у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області

про стягнення недоплаченої державної соціальної допомоги, як дитині війни, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність відповідача неправомірною.

Зобов"язано управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. та за 2010 рік з 01.01.2010 р. по 18.06.2010 р. з урахуванням виплачених коштів.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 45,50 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції фактично встановлено, що позивач отримує пенсію за віком і відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни і якому гарантовано соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

На порушення вимог Конституції та законів України, відповідних рішень Конституційного Суду України з питань предмета спору, відповідач у вищезазначених спірних періодах не перерахував та не виплатив позивачеві пенсії, з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, що призвело до порушення прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку.

Так, відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року №2195-ІV, державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, в тому числі, які стосуються цього спору (ст.6,7 Закону), не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Статтею 6 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

У 2009 та 2010 роках дія норми ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»не зупинялась.

Враховуючи пріоритетність Законів над підзаконним актами, відповідач у 2009 та 2010 роках мав проводити нарахування підвищення до пенсії позивачу у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом обґрунтовано до уваги не взято, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається.

Що стосується розміру мінімальної пенсії за віком, з якої має обчислюватись зазначене підвищення до пенсії, то суд обґрунтовано визнав, що розрахунок необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

За таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2009 р. по 31 грудня 2009 р. та за 2010 рік починаючи з 01.01.2010 р. по 18.06.2010 р.

Вирішуючи питання відшкодування судових витрат, суд стягнув з управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка на користь позивача судові витрати в розмірі 45,50 грн., об"єднавши в одну суму витрати на інформаційно-технічне забезепечення розгляду справи - 37 грн. та судовий збір - 8,50 грн.

З рішенням суду першої інстанції в цій частині погодитися неможна, виходячи з наступного.

Стягуючи з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. суд не звернув увагу на те, що відповідач відповідно до п.34 ч.1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито звільнений від оплати цих судових витрат, тому в силу ст.88 ЦПК України їх слід компенсувати позивачу за рахунок держави.

Витрати на інформаційно-технічне забезепечення розгляду справи в сумі 37 грн. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача з управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині відшкодування судових витрат підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.195, 197, п.2 ч.1 ст.198, ст.ст.201, 205, 207 КАС України, Законом України Про внесення змін до розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 червня 2010 року в частині повернення судових витрат змінити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області на користь ОСОБА_3 37 грн. на відшкодування судових витрат, понесених у суді першої інстанції.

Відшкодувати ОСОБА_3 за рахунок держави 8 грн. 50 коп. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий -

Судді -