Справа № 2-а-2534/10/1970
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2010-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-2534/10/1970

"27" вересня 2010 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Бабюка П.М. при секретарі Надвиничній Г.Я., Твердохліб Н.В.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду у місті Тернополі адміністративну справу за позовом Тернопільського обласного комунального підприємства «Фірми Тернопільавіаавтотранс»до Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі про скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільське обласне комунальне підприємство «Фірма Тернопільавіаавтотранс»(далі КП «Фірма Тернопільавіаавтотранс») звернулося у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі про скасування вимоги про сплату боргу №Ю22-У від 02.04.2010 року.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, суду пояснили, що 02 квітня 2010 року КП «Фірма Тернопільавіаавтотранс»було надіслано вимогу про сплату боргу Управлінням пенсійного фонду України в Тернопільському районі сума якого становить 224074,15 грн. Позивач з даною вимогою не погоджується, вважає, що вона є неправомірною та підлягає скасуванню з наступних підстав: КП «Фірма Тернопільавіаавтотранс»є підприємством Тернопільської обласної ради, однак фінансування Тернопільською радою з 2006 по теперішній час не проводилося. У звязку з тим, що коштів на виплату заробітної плати на рахунки позивача не надходило, то строки сплати страхових внесків у відповідності до ч.6 ст.20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»(далі Закон №1058) не настали, а тому, недоїмка в суму 62253,02 грн. нарахована КП «Фірма Тернопільавіаавтотранс»незаконно. Також, оскільки строки сплати страхових внесків до фонду не настали, тому штрафні санкції та пеня нараховані незаконно. Крім цього, представник позивача зазначив, що правомірність суми нарахування, що входить у оскаржену вимогу розглядається в апеляційній інстанції в м. Львові, а тому вимога відповідача є незаконною.

Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснив, що вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки прийняті Управлінням пенсійного фонду в Тернопільському районі у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України. Зазначив, що за період з 01.06.2004 року по 01.01.2008 року позивач неодноразово допускав несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за що до нього було застосовано фінансові санкції у вигляді накладення штрафу та нарахування пені відповідно до п.2 ч.9 ст. 106 Закону №1058 та п.п. 9.3.2 п.9.3 розділу 9 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України»затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003р. N 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004р. за N 64/8663 (далі Інструкція №21-1). Фінансові санкції, що включені до оскаржуваної вимоги про сплату боргу №Ю22-У від 02.04.2010 року застосовано до позивача рішенням №34 від 30.06.2004 року яке ним не оскаржувалось та рішеннями №78 від 26.06.2006 року, №81 від 04.06.2007 року, №1 від 28.01.2008 року, які позивач вже оскаржував в судовому порядку і з приводу чого є постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.09.2008 року у справі №2а-460/08 про відмову у задоволенні позову, що набрала законної сили.

Крім цього, представник відповідача просить суд застосувати норми ст. 100 КАС України, в редакції, чинній на час подання позову до суду, оскільки вимога про сплату боргу №Ю22 від 02.04.2010 року одержана позивачем 13.04.2010 року, а до суду за її оскарженням позивач звернувся 12 липня 2010 року нічим не обґрунтувавши таке тривале пропущення строку на її оскарження.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, суд встановив наступне:

Відповідно до ч.3 ст.106 Закону № 1058-ІV територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

05.03.2010 року УПФ України в Тернопільському районі винесена вимога про сплату боргу в сумі 287891,14 грн. за №Ю22-У, яка перебуває на виконанні у відділі ДВС (заява від 14.04.2010р. №472/02).

Відповідно до п.8.2 Інструкції №21-1 якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на всю суму боргу.

02.04.2010 року УПФ України в Тернопільському районі винесена вимога №Ю22 про сплату боргу на всю суму боргу в розмірі 511965,29 грн. До вказаної вимоги включено суму заборгованості в розмірі 287891,14 грн. відповідно до вимоги від 05.03.2010 року №Ю22-У, а також борг в сумі 224074,15 грн. Вимога від 02.04.2010 року №Ю22 отримана позивачем 13.04.2008 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відомостей щодо узгодження чи оскарження вказаної вимоги у строк, передбачений законодавством позивачем не представлено, а судом не здобуто.

Відповідно до п.8.8 Інструкції №21-1 у разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі, якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, орган Пенсійного фонду звертається у встановленому законом порядку і подає вимогу до відповідного органу державної виконавчої служби, у якій зазначає суму боргу за даними карток особових рахунків платників на дату подання. До сум боргу, що подаються до органів державної виконавчої служби за даними карток особових рахунків платників, включаються також суми, узгоджених з платником, але не сплачених у встановлений термін, фінансових санкцій (штрафів) та пені.

У звязку з цим 27.04.2010 року відповідачем до органу державної виконавчої служби для примусового виконання подана вимога про сплату боргу №Ю22-У від 02.04.2010 року на суму 224074,15 грн., що підтверджується заявою №593/02.

Сума заборгованості, що заявлена 27.04.2010 року до примусового стягнення (224074,15 грн.) визначена відповідачем як різниця між всією сумою боргу в розмірі 511965,29 грн. та заборгованістю відповідно до вимоги від 05.03.2010 року №Ю22-У в розмірі 287891,14 грн., яка була передана на виконання в органі державної виконавчої служби.

Відповідно до п.8.9 Інструкції №21-1 якщо протягом наступного базового звітного періоду страхувальник наростив суми боргу, то після проходження відповідної процедури узгодження та оскарження до органу державної виконавчої служби подається вимога тільки на суму зростання боргу.

Позивач оскаржує вимогу про сплату боргу №Ю22-У від 02.04.2010 року на загальну суму 224074,15 грн., в тому числі: 65253,02 грн. недоїмка; 66242,56 грн. фінансові санкції; 92578,57 грн. пеня.

Сума недоїмки в розмірі 65243,02 грн. визначена на підставі звітів позивача та обчислена ним на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення.

Представники позивача в судовому засіданні підтвердили, що сума заробітної плати та страхових внесків нарахована позивачем, проте, оскільки кошти від Тернопільської обласної ради на виплату заробітної плати на рахунки позивача не надходили, а тому, керуючись абзацом 8 ч.6 ст.20 Закону № 1058-ІV вважають, що строк сплати страхових внесків для КП «Фірма Тернопільавіаавтотранс»не настав.

Суд не погоджується з даним твердженням позивача виходячи з наступного:

- Згідно з абзацом 8 ч.6 ст.20 Закону № 1058-ІV, на який посилається позивач, перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Зазначена норма Закону №1058-ІV не визначає строків сплати страхових внесків, а встановлює порядок їх перерахування (одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці).

- Строк сплати страхових внесків визначено абзацом 1 ч.6 ст.20 Закону № 1058-ІV відповідно до якого страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Вказана норма є імперативною і не залежить від часу одержання (перерахування) коштів на оплату праці.

Враховуючи наведене, позивачем не сплачено страхові внески строк сплати яких настав відповідно до абзацу 1 ч.6 ст.20 Закону № 1058-ІV, а тому, сума недоїмки в розмірі 65243,02 грн. визначена відповідачем в оскарженій вимозі правомірно.

Фінансові санкції та пеня, що включені до оскаржуваної вимоги №Ю22-У від 02.04.2010 року застосовано до позивача рішенням №34 від 30.06.2004 року яке ним не оскаржувалось та рішеннями №78 від 26.06.2006 року, №81 від 04.06.2007 року, №1 від 28.01.2008 року, які позивач оскаржував в судовому порядку і з приводу чого є постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.09.2008 року у справі №2а-460/08 про відмову у задоволенні позову. Дана постанова набрала законної сили.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.03.2010 року по справі №17а/92-1802 задоволено позов прокурора Тернопільського району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі до КП «Фірма Тернопільавіаавтотранс»про стягнення заборгованості. Вказане рішення перебуває на розгляді Львівського окружного адміністративного суду.

Предметом спору по справі №17а/92-1802 є стягнення управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільському районі заборгованості по страхових внесках, позивачем у справі є прокурор Тернопільського району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі, а тому немає підстав вважати, що суми недоїмки, фінансових санкцій чи пені які включені у вимогу №Ю22-У від 02.04.2010 року оскаржуються КП «Фірма Тернопільавіаавтотранс».

Також немає підстав вважати вказану вимогу відкликаною на підставі п.8.6 Інструкції №21-1, оскільки рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.03.2010 року по справі №17а/92-1802 оскаржується в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.12 ст. 20 Закону № 1058-ІV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до ч.2 ст. 106 Закону № 1058- ІV суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

За таких обставин суд вважає, що вимога про сплату боргу №Ю22-У від 02.04.2010 року на суму 224074,15 грн. винесена відповідачем у відповідності до вимог Закону № 1058-ІV та Інструкції №21-1, а тому позовні вимоги ТОКП «Фірма Тернопільавіаавтотранс»не підлягають задоволенню.

Крім цього, вимога про сплату боргу від 02.04.2010 року №Ю22 отримана позивачем 13.04.2008 року. Як встановлено в судовому засіданні у вказану вимогу включено борг в сумі 224074,15 грн. (вимога від 02.04.2010 року №Ю22-У). Позов про скасування вимоги від 02.04.2010 року №Ю22-У на суму 224074,15 грн. подано позивачем до суду 12.07.2010 року.

Відповідно до ст.ст. 99, 100 КАС України в редакції, чинній на час подання позову до суду адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до ч.3 ст.106 Закону № 1058- ІV протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що вимога про сплату боргу від 02.04.2010 року №Ю22 не оскаржена позивачем до органів Пенсійного фонду у встановленому порядку.

Керуючись ст.ст. 153,158-163,167 КАС України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову Тернопільського обласного комунального підприємства «Фірма Тернопільавіаавтотранс»до Управління Пенсійного фонду України Тернопільському районі про скасування вимоги про сплату боргу від 02.04.2010 року №Ю22-У - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядок і строки передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження.

В повному обсязі постанова виготовлена 01.10.2010 року.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.