Справа № 2а-5391/10/1270
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2010-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Матвєєва В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2010 року справа №2а-5391/10/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого: Шишова О.О.

суддів Сіваченко І.В, ОСОБА_2

при секретарі судового засідання: Турко І.Б.

за участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року по справі № 2а-5391/10/1270

за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Відкритого акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат»

про стягнення несплаченої адміністративно-господарської санкції та пені за невиконання 4 % нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 року Луганське обласне ВФСЗІ звернулось з адміністративним позовом до ДП «Відділ робітничого постачання» ВАТ «Алчевський металургійний комбінат» в якому просили суд стягнути з відповідача на користь позивача адміністративно-господарські санкції у розмірі 12 159,06 грн. та пеню у розмірі 306,60 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року у задоволенні позову Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відмовлено.

З постановою суду не погодилось Луганське обласне ВФСЗІ та зазначило, що судом першої інстанції при прийнятті рішення були порушені норми матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі вказано, що суд першої інстанції при розгляді справи не врахував приписи Закону України «Про основи соціального захисту інвалідів в Україні».

У судовому засіданні представник Дочірнього підприємства «Відділ робітничого постачання» Відкритого акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» вказав, що дії Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів неправомірні, оскільки підприємство виконало всі дії у виконання вимог Закону України «Про основи соціального захисту інвалідів в Україні» щодо створення робочих місць для інвалідів. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів повідомлено у встановленому порядку про дату час і місце судового розгляду у судове засідання не зявилося. При таких обставинах колегія вважає можливим вирішити справу у відсутність представника позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

У судовому засіданні встановлено, що у 2009 році на Дочірньому підприємстві «Відділ робітничого постачання» Відкритого акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» працювало 4 інваліда.

Згідно листа Алчевського міського центру зайнятості № 02/7-1741 від 19.07.2010 підприємством були створені робочі місця для працевлаштування інвалідів та протягом 2009 року підприємство звітувало про це Алчевському міському центру зайнятості, відмов у працевлаштуванні інвалідів з боку роботодавця не було.

Підприємство розміщувало оголошення про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів у місцевих газетах та 05.11.2009 брало участь у ярмарці вакансій для працевлаштування інвалідів в Алчевському міському центрі зайнятості.

Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» державна служба зайнятості здійснює пошук відповідної роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, що є у інваліда кваліфікації і знань, з урахуванням його побажань.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», підприємства, які використовують працю інвалідів, зобов'язані створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України», для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Частиною 5 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України» встановлено, що виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", державна політика в галузі охорони праці базується на. принципах, зокрема: пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; встановлення єдиних вимог охорони праці для всіх підприємств та суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форі власності та видів діяльності.

Статтею 5 цього Закону передбачено також, що умови трудового договору не можуть містити положень, що суперечать законам та іншим нормативно-правовим актам з охорони праці. Працівнику не може пропонуватись робота, яка за медичним висновком протипоказана йому за станом здоров'я.

Відповідно до статті 18 Закону України в редакції від 01.01.2006 р. "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані в свою чергу виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що відповідачем вжиті всі передбачені чинним законодавством заходи для забезпечення працевлаштування інвалідів, тому на нього не може бути покладена адміністративно-господарська санкція.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду без змін.

Повний текст ухвали складений 13 вересня 2010 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року по справі № 2а-5391/10/1270 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року по справі № 2а-5391/10/1270 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

ОСОБА_2