Справа № 2а-2154/10/1270
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2010-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010 року справа №2а-2154/10/1270 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого: Шишова О.О.

суддів Сіваченко І.В, ОСОБА_2

при секретарі судового засідання: Козловій О.М.

за участю представника позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу Прокурора Жовтневого району м. Луганська

на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2010 року по справі № 2а-2154/10/1270

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання»

до Прокурора Жовтневого району м. Луганська

про визнання протиправними та скасування припису прокурора

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2010 року ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» звернулось з адміністративним позовом до Прокурора Жовтневого району м.Луганська, в якому просили суд визнати протиправним та скасувати припис прокурора Жовтневого району м.Луганська від 03.03.2010 року № 689 вих-10.

Позивач вважав вказаний припис протиправним у звязку з тим, що Законом України «Про прокуратуру» не передбачено функції прокуратури щодо нагляду за дотриманням законів у відносинах між субєктами господарювання юридичними особами. Крім того, у приписі прокурор вказав на наявність порушень ст.17 Закону України «Про електроенергетику» щодо нездійснення позивачем оплати на користь МКП «Благоустрій» за користування місцевими (локальними) електричними мережами, однак, місцеві (локальні) електричні мережі є власністю позивача та жодного відношення до МКП «Благоустрій» не мають. Стаття 26 Закону України «Про електроенергетику» регламентує обовязки МКП «Благоустрій» як споживача електричної енергії та жодним чином не встановлює обовязків позивача, який є постачальником електричної енергії. Положення статті 27 Закону України «Про електроенергетику» та п.5.12. «Правил користування електричною енергією» також жодним чином не можуть регулювати правовідносини між ТОВ «Луганське енергетичне обєднання» та МКП «Благоустрій», на які посилається прокурор. Крім того, позивач вважав, що вимога прокурора про відшкодування МКП «Благоустрій» збитків за період з 2007 по 2009 роки на загальну суму 1898040 грн. є перевищенням прокурором своїх повноважень, так як питання щодо відшкодування збитків та їх розмір повинно вирішуватись у судовому порядку, а рішення суду з цього питання відсутнє.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2010 року по справі № 2а-2154/10/1270 позов задоволений в повному обсязі.

З постановою суду не погодився прокурор Жовтневого району м. Луганська та зазначив, що судом першої інстанції при прийнятті рішення були порушені норми матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі вказано, що суд першої інстанції неправомірно не залучив до участі в справі в якості третьої особи МКП «Благоустрій», оскільки думка останнього має важливе значення для вирішення справи. Просив скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» заперечував проти доводів апеляційної скарги, вказав, що залучення третьої особи до розгляду справи не вплине на суть розгляду справи. Просив суд залишити постанову суду без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» (далі ТОВ «ЛЕО») зареєстровано виконавчим комітетом Луганської міської ради 02 квітня 2001 року за № 0000206, ідентифікаційний код 31443937, основним видом діяльності за КВЕД є розподілення та постачання електроенергії, передача електроенергії.

03.03.2010 прокурором Жовтневого району м.Луганська внесено припис про усунення порушень вимог Закону України «Про електроенергетику» начальнику Луганських електричних мереж Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання».

Зазначеним приписом прокурор зобовязав начальника Луганських електричних мереж Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» невідкладно вжити заходів щодо безумовного виконання ст.ст. 17, 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 5.12 «Правил користування електричною енергією», затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996, укласти договір про спільне використання технічних електричних мереж для транзиту електроенергії з МКП «Благоустрій» та негайно перерахувати МКП «Благоустрій» збитки, нанесені грубим порушенням Закону України «Про електроенергетику» за період з 2007 по 2009 роки на загальну суму 1898040 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про прокуратуру» прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Під час здійснення своїх повноважень прокурор має право приймати заходи прокурорського реагування, одним з яких є припис прокурора.

Згідно статті 22 Закону України «Про прокуратуру» письмовий припис про усунення порушень закону вноситься прокурором, його заступником органу чи посадовій особі, які допустили порушення, або вищестоящому у порядку підпорядкованості органу чи посадовій особі, які правомочні усунути порушення.

Письмовий припис вноситься у випадках, коли порушення закону має очевидний характер і може завдати істотної шкоди інтересам держави, підприємства, установи, організації, а також громадянам, якщо не буде негайно усунуто. Припис підлягає негайному виконанню, про що повідомляється прокурору.

Орган чи посадова особа можуть оскаржити припис вищестоящому прокурору, який зобов'язаний розглянути скаргу протягом десяти днів, або до суду.

Статтею 25 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що у приписі або постанові прокурора обов'язково зазначається, ким і яке положення закону порушено, в чому полягає порушення та що і в який строк посадова особа або орган мають вжити до його усунення.

Суд першої інстанції вважає, що посилання прокурора в оскаржуваному приписі на ст.ст. 17, 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та п. 5.12 «Правил користування електричною енергією», затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996, є безпідставними, з чим погоджується колегія суддів.

Ст.17 Закону України «Про електроенергетику» визначено загальні принципи встановлення тарифів на енергію, зокрема, зазначено, що підприємства, які постачають електричну енергію мережами, які не є їх власністю, повинні купувати електричну енергію на оптовому ринку електричної енергії України та вносити плату за користування місцевими (локальними) електричними мережами.

Згідно ст.1 вказаного Закону місцева (локальна) електрична мережа - приєднана електрична мережа, призначена для передачі електричної енергії від магістральної електричної мережі до споживача; магістральна електрична мережа - електрична мережа, призначена для передачі електричної енергії від виробника до пунктів підключення місцевих (локальних) мереж.

Свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами ТОВ «ЛЕО» здійснює на підставі ліцензії Національної комісії регулювання електроенергетики України № 220850 від 20.04.2006. Таким чином, місцеві (локальні) електричні мережі знаходяться у користуванні позивача за законом та МКП «Благоустрій» немає до них жодного відношення.

Стаття 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлює обов'язки та відповідальність споживачів енергії, а позивач ТОВ «ЛЕО» є постачальником електричної енергії, а не споживачем.

Пунктом 5.12 «Правил користування електричною енергією», затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996, передбачено, що у разі невиконання зобов'язань постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом перед споживачем та/або електропередавальною організацією продаж електричної енергії споживачу постачальником за регульованим тарифом відновлюється у повному обсязі з першого дня, наступного після дня припинення виконання зобов'язань постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

У разі закінчення терміну дії договору про купівлю-продаж електричної енергії з постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та відмови споживача відновити купівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії за регульованим тарифом електропередавальна організація або основний споживач відключає електроустановки споживача у порядку, передбаченому цими Правилами.

В контексті оскаржуваного припису посилання на п. 5.12. Правил є недоречним. У приписі зазначено, що посадовими особами ЛМЕМ ТОВ «ЛЕО» протягом 2007-2009 років не укладено договору на використання спільних електричних мереж з МКП «Благоустрій».

Поняття та умови договору визначено у главі 52 Цивільного кодексу України та главою 20 Господарського кодексу України, відповідно до яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Колегія суддів вважає, що прокурор не має повноважень зобовязати підприємство при здійсненні ним господарської діяльності укладати господарські договори.

Крім того, в оскаржуваному приписі жодним чином не обґрунтовано наявність збитків у сумі 1898040 грн., порядок їх обчислення та підстави визначення. Будь-яких пояснень з цього приводу прокурором не надано і під час розгляду справи.

Щодо притягнення до розгляду справи третьої особи МКП «Благоустрій» колегія суддів вважає, що ця обставина не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що під час винесення припису від 03.03.2010 року № 689 вих-10 прокурором Жовтневого району м. Луганська не дотримано вимог ст.25 Закону України «Про прокуратуру», у звязку з чим вказаний припис підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду без змін.

Повний текст ухвали виготовлений 18 жовтня 2010 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Прокурора Жовтневого району м. Луганська на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2010 року по справі № 2а-2154/10/1270 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2010 року по справі № 2а-2154/10/1270 залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення ухвали у повному обсязі відкласти на строк до 5 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

ОСОБА_2