Справа № 2а-3540/11/1226
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Алейников В.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2012 року справа №2а-3540/11/1226

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Василенко Л.А., Карпушової О.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради на постанову Свердловського міського суду Луганської області від 09 грудня 2011 року у справі № 2а-3540/11/1226 за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Свердловського міського суду Луганської області від 09 грудня 2011 року позов ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику війни, з 1999 року по 2011 рік, задоволено частково. Визнано дії відповідача незаконними та зобовязано нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову допомогу до 5 травня за 2011 рік, як учаснику війни в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням отриманих сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

Позивач з таким судовим рішенням також не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони до суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАСУ справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з залишенням частини позовних вимог без розгляду з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач має статус учасника війни, що підтверджується посвідченням, знаходиться на обліку відповідача та користується правами і пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Із заперечень відповідача вбачається, що позивачу щорічна разова допомога до Дня перемоги у 2011 року була виплачена у розмірі 120 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань» від 04.04.2011 року № 341.

Колегія суддів вважає такі дії відповідача незаконними з наступних підстав.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-12. Розділом ІІІ цього Закону визначені пільги інвалідів війни та гарантії їх соціального захисту.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України № 3551-12, щорічно до 5 травня учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про прожитковий мінімум«, прожитковий мінімум застосовується, зокрема для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Відповідно до ст. 17 та ст. 17-1 Закону України № 3551-12, фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, а виплата разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, відповідно до статті 17-1 даного Закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Посилання апелянта на те, що виплата щорічної разової допомоги до 5-го травня повинна здійснюватися Постанови Кабінету Міністрів України від 04.04.2011 року № 341 не приймаються до уваги, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи те, що Закон має вищу юридичну силу ніж Постанова КМУ, то застосуванню при вирішенні спірного питання підлягає Закон..

Суд першої інстанції, задовольняючі позовні вимоги, обґрунтовано виходив з того, що позивач, як учасник війни, має право на отримання допомоги до 5-го травня у 2011 році у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, розмір якої визначається згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відмовляючи у позові постановою за період з 1999 року по 2010 рік, суд виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропущення строку звернення до суду, припустився порушень норм процесуального права, а саме віриш це питання постановою, в той час коли положення КАС України були змінені Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року, які набули чинності 30.07.2010 року, зокрема стаття 100 КАСУ викладена у наступній редакції: «Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється ухвала».

Частиною 2 статті 5 КАС України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що на час розгляду справи, наслідками пропущення строку для зварення до суду, є залишення адміністративного позову без розгляду ухвалою суду, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимог у звязку з пропуском строку звернення до суду з позовом, припустився порушень, які призвели до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 14.09.2011 року (арк. справи 21).

Враховуючи те, що на час розгляду справи, наслідками пропущення строку для звернення до суду, є залишення адміністративного позову без розгляду ухвалою суду на підставі ст. 100 КАС України, то позовні вимоги за 1999-2010 роки, повинні бути залишені без розгляду, оскільки заявлені з пропущенням шестимісячного строку звернення до суду, а позивач жодних причин щодо поважності пропуску строку звернення до суду з позовом не навів.

Посилання позивача на положення ст. 268 ЦК України щодо непоширення строку позовної давності до спірних правовідносин, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відносини між сторонами у цій справі склалися з інших підстав та мають іншу юридичну природу, а тому положення ст. 268 ЦК України на них не розповсюджуються.

Обставини, які б заважали (робили б неможливим) звернення позивача до суду з цим позовом, за матеріалами справи відсутні.

Колегія суддів зазначає, що юридична необізнаність, не може визначатися поважною причиною строку звернення до суду. Доказів, що засвідчують тривале захворювання, що не давало можливості звернутися з позовом та призначити представника, інші причини, які не залежали від волі позивача, до суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та задовольнив позов з дотриманням норм матеріального та процесуального права в частині позовних вимог за 2011 рік, але припустив порушення норм процесуального права в частині позовних вимог за 1999-2010 роки, які є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в цій частині з залишенням адміністративного позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 99, 100, 197, 198, 200, 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Свердловського міського суду Луганської області від 09 грудня 2011 року у справі № 2а-3540/11/1226 за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Свердловської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог за 1999-2010 роки, залишивши адміністративний позов в цій частині без розгляду.

Постанову Свердловського міського суду Луганської області від 09 грудня 2011 року у справі № 2а-3540/11/1226 в частині задоволення позовних вимог за 2011 рік залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів М.М. Гімон

ОСОБА_4

ОСОБА_5