Справа № 173/1698/15-а
Суддя: Шевченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/1698/15-а
Провадження №2-а/173/57/2015
ПОСТАНОВА

іменем України

10 вересня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Шевченко О.Ю., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації про стягнення заборгованості по компенсаційній виплаті при встановленні 3-ї групи інвалідності, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації про стягнення заборгованості по компенсаційній виплаті при встановленні 3-ї групи інвалідності, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та з 8 квітня 2015 року є інвалідом 3 групи за хворобою, пов'язаною з виконанням обов'язків по ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції. Тому згідно зі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на виплату одноразової компенсації при встановленні 3-ї групи інвалідності, пов'язаною з хворобою, отриманою при виконанні робіт по ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС в розмірі 30-ти мінімальних заробітних плат. Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації у відповіді на його запит підтвердило можливу виплату щорічної допомоги на оздоровлення, проте не в розмірах, передбачених ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, який передбачений ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» заборгованість складає 36350 грн. 40 коп. Позивач вважає дії Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати одноразової компенсації при встановленні 3-ї групи інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії у розмірах, менших, ніж передбачено ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» такими, що не відповідають Конституції України та є неправомірними і тому просив суд визнати такі дії відповідача протиправними та зобов'язати Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної адміністрації провести нарахування та виплату недоплаченої суми компенсації при встановленні 3-ї групи інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії у розмірі 30 мінімальних заробітних плат, виходячи з її розміру на момент виплати.

Відповідач письмові заперечення проти позову не надав.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Суддею встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом 3 групи, що підтверджується відповідними посвідченнями. Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 15 квітня 2015 року 3 група інвалідності встановлена ОСОБА_1 з 8 квітня 2015 року.

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на отримання одноразової компенсації як особа, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії 3 групи інвалідності ОСОБА_1 та його право на отримання одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідач визнає, про що свідчить лист від 1липня 2015 року № 1478. Отже дані обставини у відповідності до ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають доказуванню.

Щодо розміру одноразової компенсації, яка підлягає виплаті позивачу як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії 3 групи інвалідності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 8 ч. 4 розділу І Закону України № 76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року (набрав чинності з 1 січня 2015 року) ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в новій редакції, згідно з якою одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Так само п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року № 285 одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи інвалідам ІІІ групи визначена у розмірі 189 грн. 60 коп.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації, визначаючи ОСОБА_1 одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 189 грн. 60 коп., діяло у межах та у відповідності чинного законодавства.

Помилковим є посилання позивача на п.4 ч.1 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (закон в минулій редакції), оскільки за загальним правилом дії актів законодавства у часі, застосуванню підлягає закон (чи інший нормативно-правовий акт) на час виникнення правовідносин. Оскільки право на одноразову компенсацію у позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи виникло в 2015 році, в цьому випадку застосуванню підлягає ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, яка набула чинності з 1 січня 2015 року. Суд не приймає до уваги доводи позивача, оскільки вони зводяться до непогодженням позивача з нормою ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою фактично встановлено новий механізм визначення розміру щорічної допомоги на оздоровлення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Таке положення закону, зокрема нова редакція ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" так само як і п. 8 ч. 4 розділу І Закону України № 76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року, якою передбачено нову редакцію закону не визнано неконституційним, а тому вони є обов'язковими для застосування всіма органами державної влади.

Також є необґрунтованим доводи позивача про те, що постанова Кабінету Міністрів України, якою визначено розмір одноразової компенсації було прийнято після встановлення групи інвалідності позивачу, оскільки положення п. 8 ч. 4 розділу І Закону України № 76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року, якою передбачено нову редакцію ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" набрали чинності з 1 січня 2015 року.

Окрім того, рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 9, 11, 69-71, 86,158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації про стягнення заборгованості по компенсаційній виплаті при встановленні 3-ї групи інвалідності, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Копію постанови негайно надіслати сторонам.

Суддя О.Ю.Шевченко