Справа № 2-а-60/10
Суддя: Смірнов О. С.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-60/10

смт. Нова Водолага 18 листопада 2010 р.

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі

головуючого судді Смірнова О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації в Харківській області щодо встановлення статусу інваліду війни 2 групи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з адміністративним позовом, в якому просив суд зобов'язати відповідача, Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, встановити статус інваліду війни II групи ОСОБА_1 з часу його звернення в управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області, а саме, з 02.12.2008р.

Визнати протиправною відмову управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної

адміністрації Харківської області про встановлення статусу інваліду війни .II групи -ОСОБА_1 Свої вимоги мотивує тим, що він ОСОБА_1, 02.03.1945 р.н,, звернувся з заявою від 02.12,2008 р. до управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області з проханням встановити позивачу статус інваліда війни II групи на підставі п. 1 ч, 2 ст 1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх захисту" (див. додаток № 11). 25.09.2009 р. відповідач у своїй письмовій відповіді, надісланої поштовим листом від 26.09.2009 р. на адресу позивача, відмовив позивачу у встановлені статусу інваліда війни відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх захисту" з посиланням на роз'яснення, яке відповідач отримав від головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації та Міністерства праці та соціальної політики України. Де зазначалось, що позивач не був вільнонайманою особою, найнятою (призваною) через військовий комісаріат і не виконував обов'язків військової служби, так як позивач працював провідним спеціалістом у відділенні морської інженерної служби, за наказом якої був направлений у відрядження для проведення робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС е позивач не згоден з відмовою відповідача та вважає, що він був вільнонайманою особою Радянської армії та був відряджений відділенням морської інженерної служби - 2492 у якості ведучого спеціаліста КІПА для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується наступним.

Позивач працював з 20.07.1984 р. на посаді старшого інженера автоматики у відділі морської інженерної служби КІП та автоматики, згідно наказу № 87к від 20.07.84 р. (див. додаток № 7) .

З 18.01.1986 р. позивач був переведений на посаду ведучого спеціаліста у відділі морської інженерної служби КІП та автоматики, згідно наказу № 19 від 18.01.1986 р. відділу морської інженерної служби (див. додаток № 7).

Згідно наказу № 127 від 11.06.1986 р. відділу морської інженерної служби позивач, як ведучий спеціаліст відділу морської інженерної служби КІП та автоматики був відряджений з 12 по 29 червня 1986 р. у м. Прип'ять для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (див. додаток № 9, 10). Згідно наказу № 318 від 04.10.1986 р. відділу морської інженерної служби позивач, як ведучий спеціаліст відділу морської інженерної служби КІП та автоматики був відряджений з 5 жовтня по 18 листопада 198 6 р. ум. Прип'ять для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (див. додаток № 10). З 29.02.1988 р. позивач був відряджений у тр. ЮЗЕС до 29.12.1989 р., згідно наказу № 30/к від 29.02.88 р. відділу морської інженерної служби

З 30.08.1994 р. звільнений з роботи у відділі морської інженерної служби КІП та автоматики за п. 1 ч. 1 ст. 33 КЗОТ РРФСР у зв'язку з ліквідацією установи, згідно наказу № 62 к від 30.08.1994 р. відділу морської інженерної служби

Згідно експертного висновку Харківської регіональної міжвідомчої ради по встановленню причинного зв'язку захворювання та

інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру від 20.11.1997 р. № 7481 було встановлено, що позивач має діагноз: „Гіпертонічна дісциркуляторная енцефалопатія ІІ-1Н стадії з лікворно-еенозною дісциркуляцієй, початкові прояви психоорганічного синдрому. Наслідки ішемічного інсульту з лівобічним геміпарезом, вестибуло-атактичний синдром.

Гіпертонічна хвороба 3 стадії. Нейросенсорная туговухість. Ішемічна хвороба серця: стабільна стенокардія II ф.кл. НК І Бет. Цукровий діабет II тип, легка форма." Та вказані захворювання пов'язані з впливом іонізуючих та інших шкідливих факторів

при виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 8 грудня 1997 р на підставі вище вказаного висновку від 20.11.1997 р. позивачу ОСОБА_2 радіологічною медико-соціальною комісією було встановлено II групу інвалідності з 19.11.1997 р. у зв'язку з професійним захворюванням та втрати працездатності на 80% викликаними аварією на Чорнобильській АЕС. Тому цей час позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (Категорія І).

Також, згідно довідки відділення морської інженерної служби -І2492 від 28.02.1987 р. № 27. позивач працював на території ЧАЕС з 12.06.06 р. по 26.06.06 р., з 03.10.1986 р. по 31.10. 1986 р., з 01.11. 1986 р. по 18.11.1986 р., з 04.01.1987 р. по 31.01.1987 р. з 01.02.1987 р. по 28.02.1987 р. за місцем роботи у відділення морської інженерної служби - 24 92 на посаді ведучого спеціаліста КІПА .

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх захисту": „До інвалідів війни належать також інваліди з числа: 1) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням. ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;"

Враховуючи вищевикладене та відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх захисту

Представник відповідача в наданих запереченнях на позов просить в позові відмовити у повному обсязі. В обґрунтування заперечень вказали, позивач не був вільнонаймною особою, найнятою( призваною) через військовий комісаріат і не виконував обов'язки військової служби, а його трудові відносини регулювалися КЗПП, то підстав для встановлення статусу ОСОБА_3 немає.

У відповідності до частини третьої статті 122 КАС України та частини першої статті 197 КАС України підставою для розгляду справи в порядку письмового провадження в суді першої інстанцій є клопотання особи, яка бере участь у розгляді справи, про розгляд справи за її відсутності, тому судом вирішується справа у порядку письмового провадження за наявності таких клопотань сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1і. має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що

підтверджується наданим посвідченням громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії

А № 4346983 від 14 квітня 2005 року та вкладкою № 031262, виданною 14 квітня 2005 року, і має право на пільги

встановлені Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Однак відповідно запису трудової книжки на час відрядження позивач працював інженером КІПА. 29 лютого 1988 р. він був

відкомандірованний в м.Припять Чернобільскої АЄС на 14-діб. Відповідно наказу за № 127, та № 318 він був направленний в відрядження як спеціаліст КІПА, тобто не був вільнонайманою особою , найнятою через війсковий комісаріат і не виконував обов'язки війскої служби. А його трудові відносини регулювались КЗПП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області щодо встановлення йому статусу інваліду війни 2 групи відповідає законодавству.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 92, 152 Конституції України, ст. 48 Закону України „Про статус і гстальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " № 796-ХІІ від 28.02.91, ст.ст. 9, 11, 94, 160, 161, п. 4 ч. 2 ст. 162, ст.ст. 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в адміністративному позові до Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області щодо встановлення статусу інваліду війни 2 групи-відмовити.

Визнати правомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації . Харківської області щодо встановлення статусу інваліду війни ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі - відповідно до ст. 160 КАС України з дня складання постанови в повному обсязі, та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Смірнов О.С.