Справа № 2а/0370/2892/11
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2011-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а/0370/2892/11

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2011 року < год:хв >

Справа № 2а/0370/2892/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Іванчуку О.В.,

за участю прокурора Бондарчук О.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Луцьку адміністративну справу за позовом Прокурора Рожищенського району до Копачівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рожищенського району звернувся з адміністративним позовом до Копачівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення № 36/6 від 29.01.2010 року «Про умови розподілу земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво».

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що прокуратурою проведено перевірку з приводу законності рішення Копачівської сільської ради. В ході перевірки було встановлено, що сесією Копачівської сільської ради від 29.01.2010 року прийнято рішення № 36/6, яким затверджено наступні умови розподілу майбутніх ділянок під індивідуальне житлове будівництво на території сільської ради: першочергово при розподілі земельних ділянок враховувати рішення № 36/5 сесії сільської ради (пільговики); молодим сім'ям без житла; надавати земельні ділянки під житлове будівництво без внесення інвестиційних коштів громадянам, які приписані на території сільської ради не менше 3-х років; наступні ділянки розподіляються згідно поданих заяв.

На вище вказане рішення, прокуратурою району 16.02.2011 року принесено протест, який згідно повідомлення Копачівської сільської ради № 541 від 11.10.2011 року відхилений. Посилаючись на те, що відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України «Про прокуратуру» у разі відхилення протесту, прокурор може звертатися з заявою до суду про визнання акта незаконним.

Вважає, що зазначене рішення суперечить закону і підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням Конституції та Земельного Кодексу України. Даним рішенням порушено принцип рівності громадян перед законом і даний акт суперечить закону, а тому підлягає скасуванню. Просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Копачівської сільської ради № 36/6 від 29.01.2010 року « Про умови розподілу земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво».

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач на розгляд справи не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення прокурора, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, із наступних підстав.

Згідно статті 17 КАС України – юрисдикція адміністративний судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Частиною 2 ст.14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичною особою та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року (надалі - Закон України № 280/97-ВР) місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 вищевказаного Закону, органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно з ч. 5 ст. 16 Закону України № 280/97-ВР, від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ст. 25 Закону України № 280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України № 280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Судом встановлено, що Копачівською сільською радою 29.01.2010 року прийнято рішення № 36/6 «Про умови розподілу земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво», яким затверджено умови розподілу майбутніх ділянок під індивідуальне житлове будівництво на території сільської ради: 1. Першочергово при розподілі земельних ділянок враховувати рішення № 36/5 сесії сільської ради (пільговики); 2. Молодим сім'ям без житла; 3. Надавати земельні ділянки під житлове будівництво без внесення інвестиційних коштів громадянам, які приписані на території сільської ради не менше 3-х років; 4. Наступні ділянки розподіляються згідно поданих заяв.

На вказане рішення Рожищенською прокуратурою 16.02.2011 року № 83-290 вих.11 принесено протест.

Рішенням Копачівської сільської ради № 541 від 11.10.2011 року протест прокурора відхилено.

Відповідно до ч. 4 ст.21 Закону України «Про прокуратуру», у разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним.

Згідно ст. 40 Земельного Кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору, шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

З системного аналізу вищевказаного рішення вбачається, що воно направлено на встановлення пільг та переваг для окремих категорій громадян, в тому числі залежно від місця проживання, що на думку суду є порушенням наведених конституційних норм (статей 14, 24 Конституції України).

Крім того, системний аналіз цих конституційних і законодавчих положень свідчить про відсутність права у осіб, прописаних на території сільської ради менше 3-х років на отримання земельної ділянки індивідуального житлового будівництва.

Проаналізувавши нормативно-правові акти, які регламентують порядок, підстави для отримання земельної ділянки у власність, суд приходить до висновку, що зміст рішення Копачівської сільської ради № 36/6 від 29.01.2010 року які складають предмет позову, суперечить ч. 2 ст. 19 Конституції України, адже ці пункти виходять за межі Конституції та законів України, порушують права та інтереси гарантовані Конституцією та законами України громадян України, які є чи можуть бути учасниками відповідних правовідносин.

Крім того, суд підкреслює, що суб’єкт владних повноважень повинен використовувати повноваження виключно з метою, з якою вони надані.

Суд також враховує, що рішення, дії суб’єкта владних повноважень не можуть бути упередженими, тобто здійснюватися дискримінаційна через власний, у тому числі фінансовий, корпоративний інтерес. Приймаючи рішення по справі або вчинюючи дію, суб’єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може проявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб’єкта, визначених законом. Суб’єкт владних повноважень зобов’язаний діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів.

Пунктом 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним в судовому порядку є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

З аналізу вищезазначених норм Закону суд приходить до висновку про те, що розглядаючи питання про встановлення черговості отримання земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків та приймаючи з цього приводу рішення про умови розподілу земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво, орган місцевого самоврядування - сесія Копачівської сільської ради вийшла за межі своїх повноважень, а отже відповідно до ч. 2 ст. 144 Конституції України, ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є підставою для визнання його недійсним в судовому порядку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в підтвердження правомірності прийняття рішення про умови розподілу земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво та не надав суду матеріалів, що були взяті ним до уваги при прийняті рішення.

Згідно ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, надаючи оцінку діям та рішенням суб'єкта владних повноважень, які є предметом оскарження, суд перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на підстави, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин суд вважає, що рішення органу місцевого самоврядування Копачівської сільської ради № 36/6 від 29.01.2010 року «Про умови розподілу земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво» прийняте не на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Земельним Кодексом України, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже, його слід визнати незаконним та скасувати.

Відповідно ч.4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 3,11,17,71,94,158,160,162,163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст. 24 Конституції України, ст.ст. 40, 118 Земельного Кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Копачівської сільської ради № 36/6 «Про умови розподілу земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво» від 29.01.2010 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 22 листопада 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий

Суддя В.В.Мачульський