Справа № 2а-2393/11/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2011-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2a-2393/11/0970

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2011 р. Справа № 2a-2393/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Кобринській Л.М.

за участю:

представників позивача - Струк О.І., Гатич В.О.,

представника відповідача - Тутецького М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Контрольно-ревізійного управління в Івано-Франківській області

до відповідача: Снятинської райдержадміністрації

про зобов'язання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві та з урахуванням позовних вимог, викладених у заяві про зменшення розміру позовних вимог. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю та пояснив суду, що законні вимоги позивача частково виконані, одночасно Снятинською районною державною адміністрацією й надалі проводяться відповідні заходи щодо повернення зайво виплачених коштів бувшим працівниками відповідача та здійснюються дії щодо перерахунку внесків, сплачених у цільові державні фонди, в сумі 6303,02 грн. Уточнені позовні вимоги визнав повністю.

Заслухавши представників сторін, розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази та інші матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконання плану роботи апарату контрольно-ревізійного управління в Івано-Франківській області за IVквартал 2010 року та на підставі направлення на проведення ревізії від 06.12.2010 року №812, проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Снятинської районної державної адміністрації за період з 01.10.2007 року по 01.12.2010 року.

Крім цього, ревізією встановлено, що порушення при здійсненні безпідставних нарахувань та виплат премій допущені з вини колишнього голови райдержадміністрації Білика Р.П. та начальника відділу фінансово-господарського забезпечення Мамчура М.І. (а.с. 14).

Судом встановлено, що 14.01.2011 року колишній голова Снятинської райдержадміністрації та колишній начальник відділу фінансово-господарського забезпечення райдержадміністрації по факту встановлених порушень щодо безпідставного нарахування та виплати заробітної плати (премії) працівникам райдержадміністрації надали працівникам контрольно-ревізійного відділу в Рогатинському районі Івано-Франківської області, які здійснювали вищезазначену ревізію, пояснення, з яких вбачається, що встановлені порушення допущені у зв’язку з недосконалим знання чинного законодавства України щодо підставності нарахування та виплати премії керівникам органів виконавчої влади (а.с. 25-28).

З матеріалів справи вбачається, що колишній голова Снятинської райдержадміністрації Білик Р.П. вину визнав та погодився з відшкодуванням зайво виплачених коштів, що підтверджується актом взаємозвірки поступлення в дохід бюджету сум стягнення з винних осіб за шкоду, заподіяну державі, підприємствам, установам, організаціям між контрольно-ревізійним відділом в Рогатинському районі та управлінням Державного казначейства України в Рогатинському районі за лютий 2011 року, відповідно до якого 23.02.2011 року Білик Р.П. згідно платіжного доручення сплатив до бюджету суму відшкодування в розмірі 3980,44 грн. (а.с. 29).

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» передбачено, що Державна контрольно-ревізійна служба діє при Міністерстві фінансів України і підпорядковується Міністерству фінансів України.

Контрольно-ревізійні управління в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі підпорядковуються Головному контрольно-ревізійному управлінню України. До складу обласних контрольно-ревізійних управлінь входять контрольно-ревізійні підрозділи (відділи, групи) в районах, містах і районах у містах.

Відповідно до статті 2 встановлено, що головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Порядок проведення державною контрольно-ревізійною службою державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2, 5 статті 8 вищенаведеного Закону встановлено, що головне контрольно-ревізійне управління України, контрольно-ревізійні управління в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі виконують такі функції, зокрема, проводять у підконтрольних установах ревізії фінансово-господарської діяльності, використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, стану і достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності, а також здійснюють контроль за усуненням недоліків і порушень, виявлених під час проведення державного фінансового контролю.

Відповідно до пунктів 2 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року №550, встановлено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право, зокрема, перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані підконтрольними установами, за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства.

Реалізація прав контрольно-ревізійної служби щодо проведення інспектування викладена у пункті 16 вищенаведеного Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, згідно з яким ревізія проводиться шляхом документальної перевірки, що передбачає контроль за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами, статистичною та фінансовою звітністю, господарськими договорами, розпорядчими та іншими документами об'єкта контролю, пов'язаними з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності (далі - документи об'єкта контролю), а також фактичною перевіркою, що передбачає контроль за наявністю грошових сум, цінних паперів, бланків суворої звітності, оборотних і необоротних активів, інших матеріальних і нематеріальних цінностей шляхом проведення інвентаризації, обстеження та контрольного обміру виконаних робіт, правильністю застосування норм витрат сировини і матеріалів, виходу готової продукції і природних втрат шляхом організації контрольних запусків у виробництво, контрольних аналізів готової продукції та інших аналогічних дій за участю відповідних спеціалістів.

Згідно пункту 35 даного Порядку передбачено, що результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок. На першому титульному аркуші акта ревізії, який оформляється на бланку органу служби, зазначається назва документа (акт), дата і номер, місце складення (назва міста, села чи селища) та номер примірника.

У разі виявлення порушень законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції служби, посадові особи служби повинні вимагати від працівників об'єкта контролю, причетних до виявлених порушень, письмові пояснення (п.18 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються.

Реалізація права надання законних вимог наведена у пунктах 45 та 46 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, відповідно до яких, у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи служби, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому.

Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом служби у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган служби з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Судом встановлено, що згідно штатного розпису на 2008 рік та відомостей щодо штатного розпису на 2007 рік, наведеного у акті ревізії, до апарату Снятинської районної державної адміністрації, зокрема, входять перший заступник голови РДА, три заступника голови РДА, оголює Снятинську РДА її голова. Штатний розпис у відповідності до вимог чинного законодавства затверджено заступником голови облдержадміністрації (а.с. 12, 19-20).

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 01.10.2007 року по 31.12.2007 року голові Снятинської РДА, першому заступнику голови РДА, трьом заступниками голови РДА нараховано та виплачено премії у складі заробітної плати у загальному розмірі 2561,45 грн., про що свідчить довідка №10 до акту ревізії.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації.

Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Статтею 33 вищенаведеного Закону встановлено, що за результатами роботи районної державної адміністрації голова обласної державної адміністрації може застосовувати встановлені законодавством заходи заохочення до посадових осіб районної державної адміністрації, якими відповідно до положень даного Закону є голова РДА, перший заступник РДА, заступники РДА у відповідності до штатного розпису.

Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 року №268 встановлено, що преміювання керівників органів виконавчої влади, органів прокуратури, урядових органів державного управління та інших органів, їх заступників, встановлення їм надбавок, передбачених цією постановою, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається органом вищого рівня.

В судовому засіданні відповідачем не надано доказів, які свідчать про факт наявності рішення про заохочення до посадових осіб, а саме: голови Снятинської РДА, першого заступника РДА, трьох заступників голови РДА органом вищого рівня, тобто Івано-Франківською обласною державною адміністрацією.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позивачем правомірно встановлені порушення відповідачем норм чинного законодавства щодо нарахування та виплати премій колишнім працівниками Снятинської РДА, а тому вимоги щодо усунення встановлених порушень є правомірними та законними.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що на виконання законних вимог контрольно-ревізійного органу, відповідачем проведено відповідну роботу щодо повернення зайво виплачених грошових коштів у вигляді премій у складі заробітної плати вищенаведених осіб, а тому сума, яку сплачено до бюджету як стягнення з винних осіб за шкоду заподіяну державі підтверджується актами звірок (а.с.29, 41). Однак, відповідачем не надано доказів виконання законних вимог позивача в повному обсязі.

Виходячи з аналізу положень пункту 8 частини 1 статті 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» та пункту 50 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, судом встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання законних вимог, орган служби звертається до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Згідно із частиною 2 статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач скористався наданим йому правом визнання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини 3 статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення у зв’язку з визнанням адміністративного позову відповідачем ухвалюється, якщо це не суперечить закону, а також не порушує чиї-небудь права, свободи та інтереси.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ Тимощук О.Л.

Постанова складена в повному обсязі 23.08.2011 року.