Справа № 2-а-1202/10
Суддя: Волощук В. В.
Дата ухвалення: 2010-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1202/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Волощук В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо невиплати належної щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку та стягнення належних виплат

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить суд визнати неправомірними дії відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі меншому, ніж передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням» та стягнути з нього на її користь заборгованість по недоплаченій допомозі по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку у розмірі 3278,19 грн., так як вона має на утриманні дитину віком до 3-х років, перебуває на обліку у відповідача, де отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею ірирічного віку і має право на зазначені пільги.

Позивачка, згідно поданої заяви просить справу розглядати без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслав заперечення стосовно позову, в якому просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивачка є матірю - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та знаходиться на обліку в управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації, що стверджується паспортом позивачки, свідоцтвом про народження дитини, довідкою відповідача, довідкою з місця роботи позивачки.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно Порядку призначення і виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2007 року №13, призначення і виплата допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку застрахованим особам здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних держадміністрацій за рахунок коштів державного бюджету.

Потрібно зазначити, що в 2009 році застрахованим в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування особам допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років повинна була виплачуватись відповідно до ст.43 зазначеного Закону, тобто не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, оскільки обмеження дії ст. 43 Закону

України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням" не встановлювались, але позивачка в 2009 році отримувала допомогу з врахуванням обмежень,

,тобто в розмірі 130,00 грн. щомісячно за період з травня 2009 року по січень 2010 року.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст. 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням" та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Таким чином відповідач неправомірно обмежував позивачку у її праві на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, зазначеному в ст.

ІЗ Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням", шм порушив її право на соціальний захист.

Як вбачається з позовної заяви , позивачка просить про захист своїх прав на отримання зазначеної допомоги як особа, яка перебуває на обліку у відповідача та отримує допомогу по погляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивачки, слід керуватися тим, що відповідно до Порядку призначення і виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2007 року №13 зазначена допомога призначається і виплачується органами праці та соціального захисту населення.

З огляду на те, що зазначеним Порядком, функції щодо призначення та виплати відповідної допомоги віднесено до компетенції органів праці та соціального захисту населення, тому суд не уповноважений здійснювати розрахунки сум зазначеної допомоги , а також стягувати вказані суми.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту прав позивачки та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням", починаючи з 19 лютого 2009 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 99, 160, 161,162 КАС України, ст. 22 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням»,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання неправомірними дій відповідача щодо невиплати належної щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку та стягнення належних виплат - задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області щодо виплати ОСОБА_4 щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі меншому, ніж передбачено ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням» - неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", встановивши її на рівні прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років , щомісячно, починаючи з 01 травня 2009 року .

Стягнути з ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області з розрахункового рахунку 2310 код 03192610 МФО 811039 УДК в Житомирській області державне мито в сумі 3,40 грн. на користь держави.

ОСОБА_1 звільнити від сплати державного мита відповідно до п. 18 ч. 1 ст.4 Декрету КМУ „Про державне мито.

В решті позовних вимог відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Олевський районний суд Житомирської області до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошені/я. У разі застосування судом ч.З ст. 160- цього Кодексу - апеляційна скарга подається протя: ом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_5