Справа № 821/2296/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2296/15-а
13 год. 56 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Дурової-Журавльової А.В., представника відповідача Юдіна В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Херсонський хлібокомбінат"

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби Херсонської області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень - рішень,

встановив:

В червні 2012 року відкрите акціонерне товариство "Херсонський хлібокомбінат" (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби (далі - відповідач), у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 28.05.2012р. № , яким позивачеві збільшено грошові зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 190000 грн. та за штрафними санкціями на 1 грн. та № , яким позивачеві збільшено грошові зобов'язання з податку на прибуток на 237500 грн. та за штрафними санкціями на 1 грн. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 19.11.2012 , залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2015, в задоволенні позову відмовлено. Вищий адміністративний суд ухвалою від 30.06.15 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Херсонський хлібокомбінат" задовольнив частково, скасувавши постанову окружного та ухвалу апеляційного адміністративних судів, справу направлено на новий розгляд.

Представник позивача прибув в судове засідання, просить задовольнити позов. Пояснив, що спірні податкові повідомлення - рішення є неправомірними, оскільки при здійснені господарських відносин з постачальником ПП "Херсонський завод пластикових виробів" позивачем виконано всі вимоги Податкового кодексу України щодо формування валових витрат та податкового кредиту, сформований ним податковий кредит та валові витрати підтверджуються наявними у справі податковими та видатковими накладними, договорами, документами про подальшу реалізацію придбаного товару на експорт, операції реально виконані.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонсьій області, яка є правонаступником ДП у м. Херсоні, проти позову заперечує і стверджує, що ПП "Херсонський завод пластикових виробів", який постачав позивачу у лютому 2011 року насіння гарбузового та горіхи волоські, не мав у своєму розпорядженні необхідних ресурсів для здійснення такої господарської операцій. Також відсутні документи, які підтверджують зберігання та транспортування товарів. На думку відповідача, угоди реально не виконані, і тому не пов'язанні з господарською діяльністю платника податку і не можуть бути підставою для формування валових витрат та податкового кредиту у лютому 2011 року. Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, свідка, суд встановив наступні обставини.

Публічне акціонерне товариство «Херсонський хлібокомбінат» є юридичною особою, платником податків.

В травні 2012 року ДПІ у м. Херсоні було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань підтвердження господарських відносин з ПП «Херсонський завод пластикових виробів» за лютий 2011 року та подальшої реалізації або використання у господарській діяльності товарів (робіт, послуг), отриманих від цього підприємства, за результатами якої складено акт перевірки від 18.05.2012 №867/22-4/00380267, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог:

-п.185.1 ст. 185, п.186.1 ст. 186, п.198.1, п. 198.2, п.198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість за лютий 2011 року на суму 190000 грн.;

-пп.4.1.1 п.4.1 ст.4, п.5.1, пп. 5.2.5 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.6.1 ст.6, п.22.4 ст.22 Закону України від 22.05.1997 р. № 283/97-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 237500 грн.

Порушенням, що стало підставою для збільшення зобов'язання із податку на прибуток та податку на додану вартість є відсутність реального виконання угод позивача із його постачальником ПП "Херсонський завод пластикових виробів", на підставі яких сформовано валові витрати 950000 грн. та податковий кредит у сумі 190000 грн.

ВАТ "Херсонський хлібокомбінат" укладено з ПП "Херсонський завод пластикових виробів" договір від 23.07.2010 № 23/07-10 про купівлю товару (насіння гарбузове, горіхи волоські), згідно специфікацій до договору. Постановлено 14415,115 кг насіння гарбузового на суму 533647 грн. 56 коп ( в т.ч. ПДВ 88941 грн. 26 коп.) по видатковій накладній № 6 від 28.02.11), горіхи волоські в шкарлупі 17000 кг та без шкарлупи 1500 кг на суму 250500 грн. ( в т.ч. ПДВ 41750 грн.) по видатковій накладній № 7 від 28.02.11, горіхи волоські у шкарлупі 22000 кг на суму 326040 грн. ( в т.ч. ПДВ 54340 грн.) по видатковій накладній № 8 від 28.02.11, горіхи волоські без шкарлупи 1022,374 кг на суму 29812 грн. 44 коп. ( в т.ч. ПДВ 4968 грн. 74 коп.) по видатковій накладній № 9 від 28.01.11.

На продані товари ПП «Херсонский завод пластикових виробів» видало податкову накладну № 6 від 28.02.11 на загальну суму 1140000 грн. ( в т.ч. ПДВ 190000грн.). Вартість товарів без ПДВ в сумі 950000 грн. позивач відніс до валових витрат 1 кварталу 2011 року.

Доказів оплати товарів, транспортування, місць зберігання, вантажно-розвантажувальних робіт, пунктів навантаження та розвантаження до перевірки не надано.

У березні-квітні 2011 року позивач продав придбаний товар нерезиденту : «SECONDARI POLIMER CORT.LLC», на підтвердження чого позивачем надано до перевірки вантажно-транспортні накладні № 001718 від 30.03.11 (17000кг горіхів у шкарлупі та 1500 кг горіхів без шкарлупи) , № 001744 від 31.03.11 на 22000 кг горіхів у шкарлупі, № 001933 від 07.04.11 на 8000 кг горіхів без шкарлупи. В квітні 2011 року залишок товарів повернуто ПП «Херсонський завод пластикових виробів», що підтверджується видатковою накладною ВП-0000001 від 04.04.11 на 14415,115 кг гарбузового насіння, 7584,885 кг насіння гарбузового .

ДПІ у м. Херсоні за допомогою системи автоматичного співставлення досліджено ланцюг постачання горіхів та виявлено, що ТОВ «АЛЬБАТРОС-К» (Донецька область) продало товар (горіхи) ПП «БИА ПЛЮС» (м. Одеса), який у свою чергу продав цей товар ПП «Херсонський завод пластикових виробів», що поставив цей товар позивачу.

При проведені перевірки був використаний акт ДПІ у м. Херсоні від 03.08.2011р. № 2808/23-2/35028611 про результати невиїзної документальної перевірки ПП "Херсонський завод пластикових виробів", яким встановлено порушення ст. 203, 215, 228, 662, 655, 656 ЦК України, в частині недодержання правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Дані наведені у декларації з податку на додану вартість за лютий 2011р. про обсяги придбання та продажу, а отже і податковий кредит та податкові зобов'язання визнано недійсними. З матеріалів позапланової невиїзної перевірки ПП «Херсонський завод пластикових виробів» з питань підтвердження правомірності формування податкового кредиту та податкових зобов'язань за лютий 2011 року вбачається, що за період з 01 лютого 2011 року по 28 лютого 2011 року підприємством задекларовано податковий кредит по податку на додану вартість у сумі 410074 грн. Вказана сума сформована за рахунок постачальника ПП «БИА ПЛЮС». Основні засоби у ПП «Херсонський завод пластикових виробів» відсутні. До декларацій з податку на прибуток за перше півріччя 2011 року додаток К1 надавався без показників. В декларації з податку на доходи фізичних осіб від 18 березня 2011 року № за лютий 2011 року зазначено про штат працюючих у кількості 5 осіб. У підприємства відсутні складські приміщення для зберігання продукції, транспортні засоби.

Крім того, ДПІ у Приморському районі м. Одеси надіслала відповідачу акт № 1619/23-513 від 27.05.11 про неможливість проведення перевірки ПП «БИА Плюс» щодо господарських відносин з ТОВ «Альбатрос-К» у лютому 2011 році, зміст якого свідчив, що дане підприємство декларувало податкові зобов'язання з ПП «Херсонський завод пластикових виробів» у ПП «БИА Плюс» відсутні основні фонди групи, технічний персонал (працює 1 особа), виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, підприємство не знаходиться за місцезнаходженням .

Відповідач в акті перевірки посилається також на інший акт ДПІ у Приморському районі м. Одеси №539/23-1 від 07.04.2011, зміст якого свідчить, що ПП «БИА Плюс» здійснило діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третій особі - ПАТ «Херсонський Хлібокомбінат».

Тобто, вказане дало відповідачу підстави стверджувати, що, ПП «Херсонський завод пластикових виробів», без мети реального настання правових наслідків, без економічної вигоди, виключно з метою заниження об'єкту оподаткування, несплати податків, документально проведено фактично не здійснені господарські операції для отримання підприємством податкової вигоди.

Отже, податковий орган зазначив, що операції з ПАТ «Херсонський Хлібокомбінат» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо- складських приміщень та іншого майна, яке економічно необхідне для врахування такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем прийнято спірні податкові повідомлення-рішення від 28.05.2012:

- № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 190000 грн. та за штрафними санкціями в сумі 1 грн.;

- № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на 237500,0 грн. та за штрафними санкціями на 1 грн.

Надаючи правову оцінку даним податковим повідомленням-рішенням, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з пп.5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. Відповідно до пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Згідно із п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, є факт придбання товарів (послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. А тому, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

З огляду на викладене, з метою реалізації принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, суду слід з'ясувати характер та зміст спірних операцій, дослідити усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, і на підставі цього зробити вмотивований висновок про те, чи відбувся дійсний рух активів між учасниками відповідних операцій та зміни у їх майновому стані, як обов'язкова ознака господарської операції.

Позивач на підтвердження факту реальності придбання товару (насіння гарбузового та горіхів волоських) у ПП "Херсонський завод пластикових виробів" надав суду договір, специфікації до договору, акти прийому передачі товару від 28.02.11, платіжні документи, видаткові накладні, податкову накладну, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної, докази відправлення товару на експорт, вантажно-митні декларації, фітосанітарні сертифікати, сертифікати радіаційного випробовування.

Оплата позивачем придбаних у ПП «Херсонський завод пластикових виробів» товарів підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 23.08.11 на суму 362800 грн., № 2 від 26.08.11 № 757535 грн. 41 коп., № 3 від 31.08.11 на суму 477800 грн.

Згідно договору від 23.07.10 продавець ПП «Херсонський завод пластикових виробів» зобов'язаний зберігати поставлений покупцю (ВАТ «Херсонський хілобокомбінат») товар до моменту його вивезення на власних складах, вартість зберігання включена до вартості товару. Згідно умов зовнішньоекономічного контракту № 528 від 15.12.2010 з «SECONDARI POLIMER CORT.LLC» вбачається, що доставка товару здійснюється транспортом покупця (нерезидента), отже, обов'язок із перевезення товарів покладався на імпортера його власним або найманим транспортом. Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, придбані горіхи не перевозились від продавця ПП "Херсонський завод пластикових виробів" покупцю (позивачу), а зберігались у продавця на складі. В подальшому даний товар був відвантажений перевізнику, якого наймав нерезидент, без фізичного завезення до позивача, тому позивач не ніс транспортних витрат, перевезення від складу ПП «Херсонський завод пластикових виробів» до митниці підтверджується наданими суду міжнародними транспортними накладними.

Суд дослідив надані позивачем документи, та вважає, що вони підтверджують реальність придбання горіхів та подальший продажу за межі України. Так, придбані горіхи волоські в шкарлупі 17000 кг та 1500 кг без шкарлупи згідно видатковій накладній № 7 від 28.02.11, були у березні 2011 року продані нерезиденту : «SECONDARI POLIMER CORT.LLC», що підтверджується вантажно-транспортною накладною № 001718 від 30.03.11 28.03.11 про вивезення 30.03.11 товарів до Болгарії. Транспортування підтверджується міжнародною транспортною накладною CMR № 009 від 28.03.11, фітосанітарним сертифікатом № 7522-017/АА-014601 від 28.03.11, сертифікатом радіаційного дослідження вантажу № 185 від 28.03.11.

Придбані позивачем у ПП «Херсонський завод пластикових виробів» горіхи в кількості 22000 кг за актом прийому-передачі від 28.02.11 № 19 та видатковою накладною № 8 від 28.02.11, були 29.03.11 продано нерезиденту : «SECONDARI POLIMER CORT.LLC» та вивезено в Турцію за вантажно-митною декларацією № 508000009/2011/001744, транспортування вантажу підтверджується міжнародною транспортною накладною № 0004223 від 31.03.11, на дану партію вантажу був оформлений сертифікат радіаційного дослідження вантажу № 188 від 29.03.11.

У квітні 2011 року позивач продав нерезиденту : «SECONDARI POLIMER CORT.LLC» 8000 кг горіхів, на підтвердження чого позивачем надано до перевірки ВМД 508000009/011/001933 від 05.04.11 на вивезення товару у Болгарію, транспортування відбувалось за міжнародною вантажною накладною CMR 04.04.11, на партію ввантажу був оформлений фітосанітарний сертифікат 05.04.11 № 75/22-017/АА-014636, сертифікат радіаційного дослідження вантажу № 195 від 04.04.11

Враховуючи, що ПП «Херсонський завод пластикових виробів» був зареєстрований платником податку на додану вартість, на продані товари була видана податкова накладна № 6 від 28.02.11. На час укладання угоди з позивачем, суб'єкт господарювання ПП «Херсонський завод пластикових виробів» було діючим підприємством, платником податку на додану вартість, доказів на спростування даних відомостей контролюючим органом суду не надано, як і доказів відсутності у останнього необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності. Наданий суду витяг з ЄДР станом на 20.08.15 спростовує твердження ДПІ у м. Херсоні щодо відсутності ПП за місцезнаходженням, такі відомості в ЄДР відсутні.

Використання контролюючим органом акту перевірки контрагента-постачальника від 03.08.11 є неправомірним, оскільки ПП «Херсонський завод пластикових виробів» оскаржило до суду (справа № 2а-3053/12/2170) дії відповідача по визнанню недійсними податкового кредиту та податкових зобов'язань за листопад, грудень 2010р., січень, лютий 2011р. за актами перевірок від 18.05.2011р. № 1624/23-2/35028611 та за актом перевірки від 03.08.2011р. №2808/23-2/35028611 та просило зобов'язати податковий орган відновити у базі даних "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту на рівні ДПА України" даних про податкові зобов'язання та податковий кредит виключених на підставі актів №1624 та №2808. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17 січня 2013 року позов задоволено частково, визнано неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби щодо визнання недійсними податкових зобов'язань ПП "Херсонський завод пластикових виробів" з податку на додану вартість, на підставі реалізації товарно-матеріальних цінностей на адресу декількох контрагентів, в тому числі ВАТ "Херсонський хлібокомбінат", за листопад - грудень 2010 року, січень, лютий 2011 року, та зобов'язано Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби відновити у базі даних "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" податкові зобов'язання ПП "Херсонський завод пластикових виробів" з податку на додану вартість, та податковий кредит.

18.12.13 Одеський апеляційний адміністративний суд скасував судове рішення та прийняв нову постанову суду, якою вимоги позивача задовольнив частково, зобов'язав Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби відновити у базі даних "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" податковий кредит ПП "Херсонський завод пластикових виробів", сформований на підставі податкових накладних, виданих ПП "Компанія Моноліт" та ПП "Биа Плюс" за листопад 2010 року, грудень 2010 року, січень 2011 року, зобов'язав відновити у базі даних "Деталізована інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" податкові зобов'язання ПП "Херсонський завод пластикових виробів" з податку на додану вартість, на підставі реалізації ТМЦ на адресу ПАТ "Бериславський елеватор", ТОВ "Біо - Тест - Лабораторія", ТОВ "ТЕК "Ітера Україна", ДП "Ітера Трейд", ПАТ "Мукачівська автобаза", ПАТ "Мукачівська пересувна механізована колона №77", ТОВ "Барва", ТОВ "Корона Люкс", ТОВ "Трансофтгрупа", ТОВ "Старовинний замок", ВАТ "Херсонський хлібокомбінат", ТОВ "Українська сировина" ЛТД, ТОВ "Мікро", ТОВ "Партнер", ТОВ "Охоронне підприємство "Форт", ТОВ "Біо Тест Мед", ОСОБА_1., ОСОБА_2., ПП "Биджиен" за листопад - грудень 2010 року, січень, лютий 2011 року.

Крім того, взаємовідносини позивача з ПП "Херсонський завод пластикових виробів" з поставки горіхів, але за інший період (січень 2011 року), досліджувались Херсонським окружним адміністративним судом при розгляді № 3931/11/2170. Постановою від 22.11.2011 суд задовольнив позов товариства про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення, постанова залишена в силі апеляційним судом 19.12.12.

Що стосується наведених в акті перевірки обставин діяльності контрагентів у другому та третьому ланцюгу поставок - ПП "Биа Плюс" та ТОВ "Альбатрос-К", то зміст цих обставин не свідчить про фіктивну або будь-яку протизаконну діяльності цих контрагентів на момент проведення позивачем вищевказаних операцій, і в будь-якому випадку ці обставини не можуть бути доказами безтоварності операцій позивача із безпосереднім постачальником - ПП "Херсонський завод пластикових виробів". Крім того, висновок податкового органу про те, що відсутність у контрагентів позивача необхідних умов для ведення господарської діяльності свідчить про відсутність у позивача права на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту та формування валових витрат є помилковим з огляду на те, що чинне податкове законодавство не ставить у залежність право позивача на формування податкового кредиту та валових витрат від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання визначення складу податкового кредиту та валових витрат поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наданих суду доказів, суд не вбачає порушень позивачем вимог податкового законодавства під час формування валових витрат та податкового кредиту у лютому 2011 року, оскільки первинні документи бухгалтерського обліку та податкові документи оформлені належним чином.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Також суд задовольняє прохання представника позивача щодо відшкодування з Державного бюджету всіх витрат по сплаті судового збору при поданні позову та поданні апеляційної та касаційної скарг. Судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету в повному обсязі в сумі 4515 грн. 60 коп.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови суду.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Задовольнити позов Відкритого акціонерного товариства "Херсонський хлібокомбінат".

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби від 28 травня 2012 року № та .

Відшкодувати з Державного бюджету на користь відкритого акціонерного товариства "Херсонський хлібокомбінат" () витрати по сплаті судового збору в сумі 4515,60 грн. (чотири тисячі п'ятсот п'ятнадцять гривень) 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07 вересня 2015 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.1