Справа № 2а-2838/08/0370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2010-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2010 р. Справа № 46683/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді Ліщинського А.М.

Суддів Носа С.П. , Шавеля Р.М. Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання Когутич Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області (далі- УПФУ в Любешівському районі) на постанову Волинського окружного адміністративного суду Волинської області від 28 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Любешівському районі про визнання дій щодо зміни індивідуального коефіцієнта заробітної плати та відмови у відновленні такого коефіцієнта неправомірними, зобовязання поновити такий коефіцієнт,-

В С Т А Н О В И Л А:

24.12.2008 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до УПФУ в Любешівському районі про визнання дій по зміні з лютого місяця 2006 року індивідуального коефіцієнта заробітної плати, з якого нараховувалася пенсія з 3,22919 на 1,93544 та відмову УПФУ в Любешівському районі у відновленні такого коефіцієнта 3,22919 при нарахуванні пенсії, визначеного у 2004 році неправомірними, зобовязання поновити такий коефіцієнт та здійснити перерахунок пенсії за період з лютого місяця 2006 року по даний час і в подальшому проводити нарахування пенсії виходячи з індивідуального коефіцієнта заробітку 3,22919. 13.03.2009 року позивач подала заяву, якою збільшила позовні вимоги, просила зобов'язати відповідача провести перерахунок її пенсії з 01.01.2008 року із збільшенням пенсії на 1% за кожний рік роботи понад мінімального стажу 15 років відповідно до вимог ст. 56 ч. 2 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що для пенсіонерів, що працювали у забрудненій радіонуклідами зоні, згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачалася пільга, при якій найвищу середню зарплату дозволялося визначати не за 24 місяці, а за 12 місяців. Ця пільга суттєво впливала на величину індивідуального коефіцієнту заробітної плати, який надалі мав стати головним чинником у визначенні розміру пенсії. 18.01.2008 року вона отримала з УПФУ в Любешівському районі повідомлення, в якому вказувався розмір пенсії станом на 01.01.2008 року та про індивідуальний коефіцієнт заробітної плати. Саме з цього повідомлення їй стало відомо, що внаслідок дій Пенсійного фонду при перерахунку пенсії у 2006 році її індивідуальний коефіцієнт заробітної плати з 3,22919 знизився до 1,93544.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії УПФУ в Любешівському районі щодо зміни ОСОБА_1 індивідуального коефіцієнта заробітної плати, з якого нараховувалася пенсія з 3,22919 на 1,93544 та відмову УПФУ в Любешівському районі у відновленні коефіцієнта заробітної плати 3,22919 при нарахуванні пенсії неправомірними. Зобовязано УПФУ в Любешівському районі поновити ОСОБА_1 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 3,22919та здійснити перерахунок пенсії виходячи з цього коефіцієнта з 01 лютого 2006 року. Зобовязано УПФУ в Любешівському районі провести перерахунок ОСОБА_1 з 01 січня 2008 року відповідно до вимог ст. 56 ч.2 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж - 15 років.

Відповідач УПФУ в Любешівському районі постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що у 2006 році позивачу відповідно до ст.40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»було проведено перерахунок з врахуванням заробітку і стажу. При цьому розмір пенсії станом на 01.01.2006 року зріс з 446,40 грн. до 629,08 грн. На підставі поданої 20.01.2006р. заяви про проведення перерахунку, довідки про заробітну плату від 20.01.2006 року № 2, яка включає зарплату пенсіонера за період з липня 1995 року по червень 2000 року та даних системи персоніфікованого обліку, працівниками управління було проаналізовано подані документи і проведено згідно них перерахунок пенсії. У заяві позивач не зазначив який вид перерахунку пенсії необхідно провести, проте одночасно з нею надав довідку про заробіток, яка фіксує зарплату за 60 місяців до 01.07.2000 р. та дані системи персоніфікованого обліку не за два роки (2004-2006рр.),. які як стверджує бажав додати, а за весь період починаючи з 01.07.2000р. по 31.12.2005р.( по день звернення за перерахунком). Подані документи для проведення перерахунку пенсії та заява позивача були всебічно вивчені і перерахунок проведено з користю для пенсіонера, оскільки окремо було проаналізовано перерахунок лише за стаж та за стаж і заробіток разом. Результати порівняння підтвердили найвигідніший та найбільш оптимальний позивачу перерахунок. Жодних скарг чи будь-яких звернень для уточнення порядку проведеного перерахунку чи його результатів не надходило, а збільшення пенсії після перерахунку позивач міг прослідкувати при її отриманні.

У ході апеляційного розгляду позивачка ОСОБА_1 надала пояснення та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд прийшов до частково правильного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію по віку з 03.04.1998 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»та Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки вона є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи і набула пенсійного віку, що підтверджується пенсійним посвідченням серії АГ №018169, посвідченням потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС серії Б №632594 та відмовою відповідача від 14.04.2008 року.

В зв'язку з набранням чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»відповідно до вимог ст. 27, 40. 43 цього Закону та відповідно до поданої заяви з січня 2004 року їй проведено перерахунок пенсії з урахуванням вимог ст. 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: за її бажанням для обчислення пенсії середньомісячний середній заробіток було визначено за 12 місяців (за період з січня по грудень 1993 року) роботи на території радіоактивного забруднення та визначено індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії 3,22919.

ОСОБА_1 після призначення пенсії у 1998 році та після проведення її перерахунку у 2004 році, продовжувала працювати, а тому у 2006 році набула право на наступний перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу. 20 січня 2006 року позивач звернулася до УПФУ в Любешівському районі і в заяві вказувала мету звернення -проведення перерахунку. На бланку заяви про бажання проведення перерахунку з врахуванням як страхового стажу, так і заробітної плати не висловлювала.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок проводиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообовзкове державне пенсійне страхування»визначається формула розрахунку пенсії за віком. При цьому відповідно до п. 2 зазначеної статті за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. Згідно прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»цей закон набирає чинності з 1 січня 2004 року.

Згадане положення повністю відповідає ст. 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», де зазначено, що у разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Отже, законодавство чітко визначає право кожної особи, що досягла пенсійного віку та підпадає під дію Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»право на обчислення пенсії виходячи з середньомісячного фактичного заробітку за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення. Водночас, частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визначається відповідно до цього Закону.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 судом першої інстанції не було враховано те, що УПФУ в Любешівському районі без відома та волевиявлення позивача здійснило перерахунок усієї пенсії, а не її частини, як того вимагає п. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що є порушенням не лише права осіб, що досягли пенсійного віку та підпадають під дію Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»право на обчислення пенсії виходячи з середньомісячного фактичного заробітку за будь-які 12 місяців, а й законодавства.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо зобов'язання УПФУ в Любешівському районі провести позивачу з 01.01.2008 року перерахунок пенсії із збільшенням її розміру на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж - 15 років, оскільки ч.2 ст. 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Отже, враховуючи що відповідач у справі повинен діяти лише в межах передбачених Конституцією та законами України, суд приходить до висновку, що останній в особі саме управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області має нести відповідальність за дії (бездіяльність) вчинені в межах належного йому правового поля.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 195, 196, 198 п. 3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2009 року по справі №2-а-2838/08 та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області здійснити перерахунок частини розміру пенсії за віком ОСОБА_1 за період страхового стажу, набутого до 01.01.2004 року з врахуванням середньомісячного заробітку, який визначається відповідно до ст. 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та частини розміру пенсії за віком ОСОБА_1 за період страхового стажу, набутого з 01.01.2004 року відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2008 року відповідно до вимог ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж - 15 років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та згідно із вимогами Закону України № 1691-VІ від 18.02.2010 року може бути оскаржена до Верховного Суду України у порядку цивільного судочинства протягом двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 08.06.2010 року.

Головуючий суддя Ліщинський А.М.

Судді Нос С.П. Шавель Р.М.

< Текст >