Справа № 497/1333/15-а
Суддя: Семаніва Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1333/15-а
Провадження № 2-а/497/59/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Семанівої Ю.В.,

при секретарі - Стоянової І.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Болград адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про оскарження дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач подав до суду зазначений адміністративний позов та просить постановити рішення, яким зобов'язати відповідача оформити приватизацію квартири за адресою АДРЕСА_2. Позовні вимоги позивачем обґрунтовуються тим, що на його звернення до відповідача з наданням пакету документів для вирішення питання про приватизацію житла за вищеназваною адресою, Відповідач письмово відмовив у прийнятті документів з підстав того, що заява про приватизацію була подана без надання згоди (відмови) дружини та дітей позивача, які вписані в ордер, або рішення суду про визнання їх такими, що втратили право на приватизацію вказаної квартири. Зазначену відмову позивач вважає неправомірно, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вже більше 26 років не проживають у зазначеній квартирі, їх місцезнаходження позивачу невідоме, крім того, вони не зареєстровані у вказаній квартирі, на підтвердження чого, позивачем були надані відповідні документи. За твердженнями позивача, єдине, що йому відоме це те, що після розлучення у 1989 році з позивачем ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, пояснивши, що надала повний пакет документів, необхідний для приватизації, в квартирі, на теперішній час, позивач проживає один, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 1989 року в квартирі не проживають.

Представник відповідача, діючий на підставі довіреності від 07.10.2014 року №1068/02-12 (а.с.27) в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином (а.с.16, 19, 21,23, 25), подав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких, позовні вимоги не визнав, (а.с. 29). Зокрема, представник відповідача в письмових запереченнях зазначив, що оскільки позивачем не було надано органу приватизації Болградської міської ради рішення суду щодо визнання членів його сім'ї такими, що втратили право користуватись жилим приміщенням, а також, враховуючи відсутність письмової згоди цих осіб щодо приватизації житлового приміщення, що є вимогою відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, тому дії органу приватизації Болградської міської ради Одеської області щодо відмови позивачу у приватизації квартири за адресою АДРЕСА_2, є законними та правомірними (а.с.26). Також, представником відповідача направлено до суду клопотання з проханням розглянути справу у його відсутності (а.с. 25).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін по справі, пояснення свідків суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Встановленому судом факту відповідають адміністративно-правові відносини, що виникають з приводу оскарження дій органу місцевого самоврядування, регламентованих Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Так, згідно ст. ст. 19, 46, 55 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», з наступними змінами та доповненнями, приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків) житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін..) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд-це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно ч.1 ст. 2 зазначеного Закону до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинку, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Судовим розглядом встановлено, що згідно з ордером № 1399 на житлову площу - квартиру, виданим 22.03.1988 року Міністерством оборони СРСР ОСОБА_1 з сім'єю, яка складається з дружини ОСОБА_4 1963 року народження, доньки ОСОБА_5, 1985 року народження, їм надано право на зайняття 1 кімнати площею 17, 68 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.3).

Відповідно до довідки № 334 від 14.10.2014 року, виданої Комунальним підприємством Болградської міської ради «ГОРВОДОКАНАЛ», ОСОБА_1 дійсно проживає один за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5).

Договір про надання послуг з постачання холодною водою та водовідведенням з утримання домві, споруд та прибудинкових територій укладено між КП «ГОРВОДОКОНАЛ» з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони (а.с. 8, 9).

Відповідно до відповідей Болградського РС ГУДМС України в Одеській області №1357 від 03.06.2015 року, №1358 від 03.06.2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 за відомостями адресно-довідкової картотеки Болградського РС ГУДМС України в Одеській області не значаться (а.с.14,15).

В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до відповідача з приводу приватизації квартири за адресою АДРЕСА_1, що було підтверджено в листі відповідача (а.с.4).

Листом від 09.04.2015 року Болградська міська рада Одеської області повідомила позивача, про те, що при наданні заяви ОСОБА_1 не надав згоди (відмови) дружини та дітей, які вписані в ордер (а тому також мають право на приватизацію цієї квартири), або рішення суду про визнання їх такими, що втратили право на приватизацію вказаної квартири. Згідно з протоколом №2 від 11.02.2015 року засідання органу приватизації Болградської міської ради ОСОБА_1 було надано можливість надати необхідні документи (у разі надання згоди дружини та дітей, також необхідно надати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо наявності у них нерухомого майна) (а.с. 4).

Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Судовим розглядом встановлено відсутність окремого рішення відповідача про відмову позивачу в приватизації квартири. Зазначений лист від 09.04.2015 року було направлено після подання позивачем відповідної заяви про приватизацію спірної квартири, і означає відмову в розгляді зазначеної заяви до надання позивачем зазначених у листі документів.

Слід зазначити, що з 1988 року до теперішнього часу власником квартири або балансоутримувачем не пред'являлося до позивача претензій щодо незаконності мешкання у квартирі. Єдиною підставою, для відмови в подальшому розгляді заяви позивача про приватизацію була відсутність згоди (відмови) ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Положенням про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року, визначені підстави, умови та порядок оформлення документів для здійснення приватизації державного житлового фонду.

Відповідно до п.18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.32009р. за №396 встановлено, що громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім»ї та займані приміщення; копія ордеру про надання жилої площі; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згоді тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Прийнятті документи реєструються органом приватизації в окремому журналі.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Згідно зі ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об'єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до ч.2 ст.2 цього Закону не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Квартира позивача до цього переліку не відноситься.

Відповідно, єдиною підставою для відмови в розгляді зазначених документів була відсутність згоди (відмови) ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були вписані в ордері при подачі заяви про приватизацію.

При цьому, слід зазначити, що ордер є документом, що підтверджує право на вселення в надане жиле приміщення, та з урахуванням положень ст.58 ЖК Української РСР та п. 69, 72 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм приміщень в Українській РСР, є дійсним протягом 30 днів і здається при вселенні в жиле приміщення до житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу Української РСР до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення. Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до частини 2 статті 64 Житлового кодексу УРСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до пункту 1.26 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" членами сім'ї фізичної особи вважаються її чоловік або дружина, прямі родичі (діти або батьки) як фізичної особи, так і її чоловіка або дружини, а також чоловік або дружина будь-якого прямого родича фізичної особи або її чоловіка (дружини).

Водночас, судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1, виданого 14.10.2014 року, шлюб між громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано 26 жовтня 1989 року, актовий запис №137 (а.с.7).

Відповідно до ст.71 Житловий Кодекс Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Свідки, допитані в судовому засіданні, зокрема, друг сім'ї ОСОБА_7, друг сім'ї ОСОБА_8 підтвердили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають разом з позивачем більше 26 років, після розлучення, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації відносин з позивачем не підтримують, їх місцезнаходження позивачу невідоме.

Відповідно ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не мешкають в зазначеній квартирі більше 26 років, і не можуть вважатися тимчасово відсутніми членами сім'ї наймача.

Згідно п.10 п.11 статті 8 вищевказаного Закону, органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир(будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивач у відповідності до чинного законодавства є таким, що має право на приватизацію квартири за адресою: квартири за адресою АДРЕСА_2, відповідно дії відповідача з відмови в розгляді заяви про приватизацію порушують право позивача, передбачені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Одночасно з цим суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у приватизації не підлягають задоволенню, оскільки зазначене питання буде вирішуватись відповідачем після прийняття заяви позивача про приватизацію. Тому на сьогоднішній день, пред'явлення цих вимог є передчасним.

Керуючись статтями 6-14,69-71,122,160-163,167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області про оскарження дій - задовольнити частково.

Зобов'язати Болградську міську раду Одеської області прийняти та розглянути заяву ОСОБА_1 про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Ю.В. Семаніва

У відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 серпня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанова в повному обсязі складена 31 серпня 2015 року.