Справа № 641/640/15-а
Суддя: Мельник І. М.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/32/2015 Справа №641/640/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі головуючого:

судді Мельник І.М.

при секретарі - Бєловій А.М., Юрченко Ю.А.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Борисенко В.М.

розглянувши у судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі,районі м. Харкова, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області, Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 28.01.2015 року звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом про визнання дій протиправними та про зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він є пенсіонером, та йому призначена державна пенсія та додаткова пенсія по інвалідності по захворюванням, пов'язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, згідно норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796 - ХІІ (надалі - Закон № 796 ).

З 1 січня 2014 року у відповідності до конституційних та чинних норм ст.ст. 49, 50 ч. 1, 54 ч. 4, 67, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком (у 2014р. - 949,00 грн.), встановленої законом на час виплати пенсії, Відповідачі по справі зобов'язані були призначити, нараховувати до виплати, забезпечувати фінансування з казначейських рахунків Державної казначейської служби України (як розпорядники бюджетними коштами з поточних бюджетних програм та виплачувати йому, як пенсіонеру, інваліду 2 групи, державну пенсію не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Також позивач вказав, що він звернувся із заявою про перерахунок розмірів його пенсій у відповідність до норм ст.ст. 49, 50 ч. 1, 54 ч. 4, 67, Закону №796, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплати пенсії за цей період: державної пенсії інвалідам 2 групи - не нижче 8 мінімальних пенсій за віком (7592,00 грн.), щомісячної додаткової пенсії інвалідам 2 групи - у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком (711,75 грн.), на що йому було відмовлено в перерахунку призначених пенсій з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та зазначено про правомірність визначення розмірів пенсій.

Проте на думку позивача, не зважаючи на те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року, що набрав чинності з 1 січня 2014 року, не було передбачено щоб норми та положення Закону №796 застосовувалися у 2014 році у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України, відповідачі за позовом до цього часу вважає, що при нарахуванні та виплаті ОСОБА_3 у 2014 році пенсій (державної (основної) та додаткової щомісячної) особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, необхідно застосовувати норми Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210, яка мала термін дії тільки на 2012 та 2013 бюджетні роки (надалі - Порядок №1210), а не норми Закону №796 від 28.02.1991 року.

Також позивач вказав, що відмова щодо здійснення перерахунку у призначенні йому пенсій відповідно до вимог ст. 54 ч. 4 та ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є неправомірною, так як відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 зазначеного Закону, держава взяла на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язалася відшкодувати її за: 1) пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, крім того зазначив, що згідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В судовому засіданні представник УПФУ Фрунзенському районі м. Харкова, проти задоволення вимог викладених в адміністративному позові ОСОБА_3, заперечувала, вказавши, що відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тоді як з документів, які містяться в пенсійній справі, відомо, про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, крім того позивач знав кожного місяця при отриманні ним суми пенсії, починаючи з 01.01.2014 року, а тому при отриманні пенсії позивач був обізнаний про порушення його прав та мав змогу звернутись до суду за їх захистом, будь яких заяв про поновлення строку позивачем не надано за зазначених умов позов ОСОБА_3 підлягає залишення без розгляду.

Крім того, вказала, що основна та додаткова пенсія ОСОБА_3 нарахована та виплачується відповідно чинному законодавству, порядку обчислення пенсій особам, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЄС, затвердженого Постановою КМУ №1210 від 23.11.2011року зі змінами згідно постанови №112 від 25.03.2014р. та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Також заперечення щодо задоволення позовних вимог було подана іншими відповідачами з тих же підстав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до суду 28.01.2015 року, як вбачається з заяви та доказів які ним подані на підтвердження позову, останньому було відомо про порушення його права в січні 2015 року.

Позивач не звернувся до суду з клопотання про поновлення пропущеного строку.

Згідно до вимог ст. 99 КАС України період звернення до суду визначений шістьма місяцями, в зв'язку з чим суд вважає що позовні вимоги які вийшли за межі часу звернення з зазначеним позовом до суду підлягають залишенню без розгляду, в частині неправомірності дій відповідачів до 27.07.2014 року.

Позивач, має статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 та є інвалідом ІІ групи по професійному захворюванню, що пов'язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕ № 261179.

Позивач перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкові та отримує пенсію, передбачену ст. 54 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", крім того ОСОБА_3 отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до категорії 1 інвалідам II групи, передбачену ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року № 1210 зі змінами від 25.03.2014р. отримує її в розмірах, передбачених вказаною постановою.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише па підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Статтею 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно вимогам ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи", в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 11 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Згідно зі ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам 11 групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Тобто, стаття 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" може бути застосована відповідачем лише у випадку, коли йдеться про підвищення доплат, пенсій та компенсацій з урахуванням визначення розміру основної та додаткової пенсії позивачу згідно положень ст.ст. 50, 54 цього ж Закону.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 46 Конституції України).

При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України.

Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає

14.06.2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19.06.2011 року Пунктом 7 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» визнано такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2. 1, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Згідно зі ст. 3 Бюджетного Кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2011 та 2012, 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог, постановами Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року та № 1210 від 23.11.2011 року були визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Положення п.4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" діяли протягом бюджетного року та закінчилися 31.12.2013 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не було встановлено обмеження щодо виплат основної та додаткової пенсії, не внесено змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Отже, з 01.01.2014 року діяли положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами 2 групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 75 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року, доповнено Розділ «Прикінцеві положення» ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 6-7, яким установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

На підставі наведеного, суд зазначає, що з урахуванням внесених змін у Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», які набрали чинності 3 серпня 2014 року, починаючи з цієї дати до спірних правовідносин повинні застосовуватись положення Постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

Таким чином, виходячи із зазначених обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі міста Харкова провести ОСОБА_3 нарахування та виплату державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 28.07. 2014 року по 02.08. 2014 року.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що з урахуванням положення Закону України від 31 липня 2014 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності 3 серпня 2014 року, строк таких виплат позивачеві має бути обмеженим до 02.08.2014 року, оскільки після зазначеної дати виплати повинні проводитись у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 зі змінами .

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160, 183-2 КАС України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами та доповненнями, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Позовні увимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі,районі м. Харкова, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області, Пенсійного фонду України, Міністерства соціальної політики України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій, в частині визнання дій протиправними та відмови в здійсненні перерахунки пенсії в період з 01.01.2014 року по 27.07.2014 року - залишити без розгляду.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова в перерахунку та виплаті ОСОБА_3 щомісячних державної та додаткової пенсій відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " від 28 лютого 1991 року № 796-12, виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат з 28.07.2014 року по 02.08.2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_3, починаючи з 28.07. 2014 року по 02.08. 2014 року перерахунок та виплату щомісячної державної пенсії по інвалідності, як інваліду II групи, в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, та та перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як інваліду II групи, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням вже проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова виконати постанову суду негайно.

В решті адміністративного позову - відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Фрунзенським районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у строки та порядку, встановленими ст. 254 КАС України.

Суддя - І. М. Мельник