Справа № 804/1445/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/1445/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 р.

Справа № 804/1445/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кальника В.В., розглянувши у місті Дніпропетровську в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Стояновського Валерія Володимировича до Держави України в особі голови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Демиденка Юрія Юрійовича про визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди та судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2015 року Стояновський Валерій Володимирович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Держави України в особі голови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Демиденка Юрія Юрійовича, в якій позивач просить:

- визнати неправомірними дії відповідача при забезпечені вирішення питання щодо порушення порядку виконання рішення суду, а саме сприяння не внесенню службовою особою до офіційних документів відомостей, складання і ведення завідомо неправдивих документів в суді, в якому він організує функціювання державної установи;

- визнати дії відповідача такими, що порушили його право на доступ до правосуддя та право звернення за захистом його та Стояновської А.І. прав та інтересів;

- визнати неправомірними дії відповідача, який не направив Стояновській А.І. поштою три копії згідно вимог п.13.7 Інструкції з діловодства постанови Тернівського райсуду м. Кривого Рогу від 13.04.12р. і Ухвали від 28.01.13р. Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати, які він поніс і які пов’язані з витратами у зв’язку з провадженням у судах та державних установах, включаючи витрати на копіювання, друк, папір, поїздки та поштові послуги у сумі 100 грн.;

- стягнути за рахунок державного бюджету на користь позивача в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди, діями Держави Україна в особі голови Тернівського районого суду м. Кривого Рогу Демиденка Юрія Юрьєвіча в сумі 3000 грн.;

- окремою ухвалою звільнити позивача від сплати судового збору;

- судові витрати, пов'язані із розглядом позовної заяви (судовий збір), покласти на відповідача;

- в порядку підготовки справи до слухання витребувати матеріали з приводу скарги від 09.12.14р. до Тернівського районого суду м.Кривого Рогу;

- в порядку підготовки справи до розгляду зробити запит до державної податкової служби України про місячний дохід позивача;

- окремою ухвалою призупинити виконання виконавчого листа по справі № 2а-2959/11 про зобов’язання доплати щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни;

- зобов’язати Державу Україна в особі голови Тернівського районого суду м.Кривого Рогу Демиденко Юрія Юрьєвіча виконувати норми ст. 154,172 СК України і дотримуватися конституційних принципів, викладених у ст. 1, 3, 8, 51 Основного Закону при реєстрації документів;

- зобов’язати відповідача розглянути заяву Стояновської А.І. від 09.12.14р. по суті і виконати її вимоги.

19 січня 2015 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

09 червня 2015 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційна скарга Стояновського Валерія Володимировича задоволена. Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2015 року у справі №804/1445/15 скасована, справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

30 липня 2015 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до судового розгляду.

Позивач вважає, що відповідач порушив принцип законності, норми процесуального права, що призвело до неправомірних наслідків і порушення прав позивача, свобод та інтересів. Також, позивач вважає, що відповідач своїми протиправними діями завдав моральну шкоду позивачу, яка проявляється у тому, що відносно позивача було необґрунтовано прийнято рішення, а саме: не внесення службовою особою до офіційних документів відомостей, складання і ведення завідомо неправдивих документів, яким позбавлено права на ефективний засіб правового захисту та права звернення за захистом прав та інтересів непрацездатної, немічної матері, як її законного представника, без спеціальних на те повноважень, цим заходом підвищив ризик втрати права на повагу до гідності позивача, соціальний захист, відшкодування шкоди від не попереджених негативних суспільних наслідків пов’язаних з недовірою до неупередженого, справедливого та публічного розгляду справи позивача та до суду, який здійснює свої офіційні повноваження.

Сторони в судове засідання не прибули.

17.08.2015 року від відповідача до суду надійшло клопотання з проханням в задоволенні позовних вимог відмовити та розглянути справу без участі відповідача.

20.08.2015 року від відповідача до суду надійшли заперечення, в яких зазначено, що

відповідач по справі не є суб’єктом владних повноважень при здійснені ним владних управлінських функцій в розумінні норм КАС України, а також відповідач не здійснює владні управлінські функції щодо прав та обов’язків, інтересів позивача.

У відповідності до вимог ст. 128 КАС України, справу розглянуто без участі сторін, на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що 09.12.2014 року Стояновський В.В. звернувся до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу з заявою щодо вирішення питання про реєстрацію поданої позивачем заяви, від імені його матері - Стояновської А.І., про порушення порядку видачі копій рішень суду та виконавчого листа по справі за її адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу про зобов’язання доплати щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни», оскільки заяву приніс до суду її син, Стояновський В.В., який відповідно до приписів ст. 154, 172 СК України діяв в інтересах своєї матері.

15.12.14р. листом С-32/14 №5494/01-21 на скаргу від 09.12.2014 року головою суду була надана відповідь, якою скаргу було залишено без задоволення.

Позивач вважає дії Держави України в особі голови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Демиденка Юрія Юрійовича такими, що порушили принцип судочинства – принцип законності, як такі, що призвели до неправомірних наслідків і порушення його прав, свобод та інтересів, тому, звернувся до суду за захистом порушеного права.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, вказана норма права передбачає два критерії для відмежування справ адміністративної юрисдикції від справ іншої юрисдикції і це є: суб’єктний та предметний склад.

Предметний склад обумовлений тим, що справа адміністративної юрисдикції повинна містити в собі публічно-правовий спір.

Суб’єктний склад передбачає наявність у спорі суб’єкта владних повноважень.

Згідно з п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб’єкт владних повноважень – це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові чи службові особи, інший суб’єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Тобто, лише здійснення владних управлінських функцій може характеризувати сторону як суб’єкта владних повноважень.

У своєму позові позивач зазначив, голова Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Демиденко Юрій Юрійович не визнав порушення прав та законних інтересів Стояновського Валерія Володимировича, про що було надано відповідь від 15.12.2014 року листом С-32/14 №5494/01-21 на скаргу останнього від 09.12.2014 р., в якій він просив вирішити питання щодо реєстрації поданої позивачем заяви від імені його матері Стояновської А.І.

Таким чином, з матеріалів позову Стояновського Валерія Володимировича вбачається, що позивач фактично оскаржує до адміністративного суду дії голови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Демиденка Юрія Юрійовича щодо розгляду останнім скарги Стояновського Валерія Володимировича від 09.12.2014 р.

Суд зазначає, що розгляд звернень громадян врегульовано Законом України «Про звернення громадян».

Частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

На підставі статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Згідно статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів (частина перша статті 20 Закону України «Про звернення громадян»).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем відповідь на скаргу Стояновського В.В. від 09.12.2014 року була надана у строк, передбачений Законом України «Про звернення громадян», а саме 15.12.2014 року.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що право позивача на надання відповіді згідно Закону України «Про звернення громадян» не було порушено.

При цьому, суд зазначає, що голова суду, у даних спірних правовідносинах, не здійснював владних управлінських функцій, оскільки не наділений владними повноваженнями по вирішенню питань щодо оформлення, направлення виконавчого листа та копій судових рішень до органу виконавчої служби для виконання.

Порушені Стояновським В.В. у скарзі, поданій на ім’я голови суду, питання виходять за межі повноважень голови місцевого суду, які визначені ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Надавши відповідь на скаргу заявнику, голова суду, як особа, що очолює установу, до якої було направлено скаргу, фактично надав відповідь на звернення, в якому роз’яснив вимоги процесуального закону.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що відповідач по справі не є суб’єктом владних повноважень при здійснені ним владних управлінських функцій в розумінні норм Кодексу адміністративного судочинства України, а також те, що відповідач не здійснює владні управлінській функції щодо прав та обов’язків позивача під час надання відповіді на скаргу, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 11.08.2015 року позивачу сплата судового збору була відстрочена до ухвалення судового рішення у справі.

У відповідності до ч.2 ст. 88 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

За вказаних обставин сума судового збору підлягає стягненню з позивача в дохід Державного бюджету України.

Як вбачається з предмету позову, останній носить немайновий (визнати протиправними дії, зобов’язання вчинити певні дії) характер.

Відповідно до частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» розмір ставки судового збору на 2015 рік за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, становить 0,06 розміру мінімальної заробітної плати – 73,08 грн.

Отже, позивач повинен сплатити судовий збір за немайнову вимогу у розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Стояновського Валерія Володимировича до Держави України в особі голови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Демиденка Юрія Юрійовича про визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди та судових витрат – відмовити повністю.

Стягнути з Стояновського Валерія Володимировича в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

В.В. Кальник