Справа № 2а-1165/12/2670
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-1165/12/2670

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 вересня 2015 року письмове провадження № 2а-1165/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом Державної фінансової інспекції України в м.Києві

до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція України в м.Києві (надалі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» про стягнення коштів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 травня 2013 року вказаний позов залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 квітня 2015 року скасовано постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 травня 2013 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року у справі № 2а-1165/12/2670, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з тим, Вищий адміністративний суд України надав обов'язкові для виконання вказівки. Вказав, що під час розгляду справи за позовом Фінінспекції про відшкодування завданих збитків фінансовий орган повинен довести належними та допустимими доказами правильність своїх висновків щодо наявності збитків та їх розміру, а суд – повинен перевірити правильність їх обчислення.

До матеріалів справи залучено копію рішення господарського суду у справі №14/070-12, з якої вбачається, що судом задоволено позов Комунального підприємства про стягнення з ПП «Росток» 524 944гр. збитків, завданих неналежним виконанням договорів субпідряду. Судами не з’ясовано чи набрало законної сили вказане судове рішення та чи здійснювалось його примусове виконання у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на те, в якій частині відбулось виконання рішення господарського суду, судам слід встановити розмір невідшкодованих збитків завданих бюджету міста Києва та визначитися з правовими підставами, які відповідно до чинного законодавства покладають на Комунальне підприємство обов’язок відшкодувати ці збитки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.05.2015р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні заявлений позов, з урахуванням поданих уточнень від 15.06.2012р., підтримав в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що за результатами проведеної ревізії відповідача, встановлено порушення ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України в частині не виконання зобов’язань за договорами від 24.03.2008 №3/69 та від 16.07.2008 №16/4-12 укладеними з субпідрядною організацією ПП «Росток Будтранс» чим бюджету міста завдано шкоди в розмірі 524 944,00грн. які підлягають стягненню з відповідача.

Представник відповідача проти позову заперечував, вважаючи що ним у повній мірі виконано вимогу відповідача, проведено претензійно-позовну роботу, а суму завданих збитків не відшкодовано до бюджету міста із незалежних від відповідача обставин.

Представниками сторін 23.07.2015 через канцелярію суду подано спільне клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи Державною фінансовою інспекціє України в м. Києві на підставі постанов Апеляційного суду м. Києва від 13.08.2011 року та від 13.09.2011 року проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності КП «Київжитлоспецексплуатація» за період з 23.05.2008 року по 01.09.2011 року, за результатами якої складено акт від 26.09.2011 року №09-30/1533, згідно висновків якого встановлено порушення ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України в частині не виконання зобов'язань за договорами від 24.03.2008 №3/69 та від 16.07.2008 №16/4-12, укладеними з субпідрядною організацією ПП «Росток Будтранс» щодо не виконання робіт та не здійснення перевірки відповідності обсягів фактично виконаних робіт з ремонту асфальтного покриття дворових територій та між квартальних проїздів на об'єктах Шевченківського та Дарницького районів м.Києва, що призвело до завищення вартості робіт та обсягів виконаних ПП «Росток-Будтранс» робіт на загальну суму 524944,00грн. та матеріальної шкоди (збитків) підприємства на вказану суму.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

При прийнятті рішення по цій справі суд керується принципами адміністративного судочинства, зокрема принципом офіційного з'ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого суд не обмежується тільки документами та заявами про докази, які внесені сторонами, а також здійснює дослідження обставин у справі за власною ініціативою, у т.ч. з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» від 26.01.1993 р. № 2939-XII (далі – Закон № 2939-XII), Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р. № 550 (далі – Порядок № 550).

Щодо наявності в органів державної контрольно-ревізійної служби компетенції на звернення до суду щодо захисту державних інтересів, в тому числі – щодо стягнення на користь держави коштів, одержаних без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства, суд зазначає наступне.

Обсяг повноважень та завдань органів державної контрольно-ревізійної служби (далі - органи ДКРС) визначені у Законі України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції, що був чинним в момент виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно з ст. 2 Закону № 2939-XII головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Також, однією з основних функцій контрольно-ревізійних управлінь в областях є здійснення контролю за усуненням недоліків і порушень, виявлених під час проведення державного фінансового контролю (п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону № 2939-XII).

Приписами п. 10 ч. 1 ст. 10 Закону № 2939-XII визначено, що контрольно-ревізійним управлінням в областях надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Крім того, п. 50 Порядку № 550 (в редакції, що був чинним в момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи служби вживають заходів для забезпечення звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Системний аналіз вказаних вище норм дає суду підстави вважати, що станом на момент звернення позивача до суду до компетенції останнього з-поміж інших прав входило також і право на звернення до суду щодо захисту державних інтересів, в тому числі – щодо стягнення на користь держави коштів, одержаних без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Верховний Суд України з вказаного питання виклав позицію в постановах від 15.04.2014 р. № 21-40а14, № 21-63а14, від 13.05.2014 р. № 21-89а14, від 20.05.2014 р. № 21-93а14, від 28.10.2014 р. № 21-462а14.

Як вбачається з матеріалів справи, між Головним управлінням житлового господарства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Замовник) та КП «Київжитлоспецексплуатація» (Підрядник) укладено Договір підряду від 23.05.2008 року №92, згідно умов якого Підрядник за завданням Замовника зобов'язується на свій ризик виконати роботи з ремонту асфальтного покриття дворових територій та між квартальних проїздів міста Києва. Також між сторонами було укладено додаткові угоди № 1,2,3,4,5 до даного договору.

Управлінням житлово-комунального господарства Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації (Замовник) з КП «Київжитлоспецексплуатація» (Підрядник) укладено договір підряду від 01.04.2008 року №12/А.

Відповідно до умов даного договору Підрядник за завданням Замовника зобов'язується на свій ризик виконати роботи з ремонту асфальтного покриття дворових територій та між квартальних проїздів Шевченківського району міста Києва.

24.03.2008 року КП «Київжитлоспецексплуатація» укладено договір субпідряду №3/69 з ПП «Росток-Будтранс» (Субпідрядник), за яким Субпідрядник за завданням замовника зобов'язується на свій ризик виконати роботи з ремонту асфальтного покриття дворових територій та між квартальних проїздів Шевченківського району міста Києва та договір субпідряду від 16.07.2008 №16/4-12, предметом якого є те, що Субпідрядник за завданням Замовника зобов'язується на свій ризик виконати роботи з ремонту асфальтного покриття дворових територій та між квартальних проїздів на об'єктах Дарницького району міста Києва.

Разом з тим, за наслідкам проведеної позивачем позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП «Київжитлоспецексплуатація» за період з 23.05.2008 року по 01.09.2011 року, контролюючим органом встановлено порушення ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України в частині не виконання зобов'язань за договорами від 24.03.2008 №3/69 та від 16.07.2008 №16/4-12, укладеними з субпідрядною організацією ПП «Росток Будтранс» щодо не виконання робіт та не здійснення перевірки відповідності обсягів фактично виконаних робіт з ремонту асфальтного покриття дворових територій та між квартальних проїздів на об'єктах Шевченківського та Дарницького районів м.Києва, що призвело до завищення вартості робіт та обсягів виконаних ПП «Росток-Будтранс» робіт на загальну суму 524944,00грн. та матеріальної шкоди (збитків) підприємства на вказану суму.

Судом встановлено, що фактично позивачем проведено претензійно-правову роботу з ПП «Росток-Будтранс» щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів в сумі 524944,00грн. або виконання відповідного обсягу робіт, однак вже після звернення позивача із даним позовом.

Слід зауважити, що відповідачем не заперечується наявність завданих ПП «Росток-Будтранс» збитків, а також їх розмір.

Крім того наявність таких збитків та їх розмір встановлено рішенням Господарського суду Київської області, а також наявною в матеріалах справи копією Висновку експертного будівельно-технічного дослідження №2686/11-15 від 28.04.2011р.

Так рішенням Господарського суду Київської області від 10.10.2012 року у справі №14/070-12 за позовом КП «Київжитлоспецексплуатація» до ПП «Росток-Будтранс» про стягнення 524944,00 грн. позовні вимоги КП «Київжитлоспецексплуатація» задоволено - стягнуто з ПП «Росток-Будтранс» заборгованість в розмірі 524944,00грн.

З наявних матеріалів справи вбачається, що вказане рішення Господарського суду Київської області набрало законної сили 20.11.2012р. та було передано на виконання до міського відділу Державної виконавчої служби Білоцеркіського міського управління юстиції.

Постановою головного державного виконавця міського відділу Державної виконавчої служби Білоцеркіського міського управління юстиції від 29.12.2014р. Наказ №14/070-12 виданий 21.11.2012р. Господарським судом Київської області повернуто стягувачеві без виконання, на підставі п.2 ч.1 ст. 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв’язку із встановленням відсутності у боржника (ПП «Росток-Будтранс») майна на яке може бути звернено стягнення, а здійснені заходи із розшуку такого майна виявились безрезультатними.

З аналізу наведених фактичних обставин справи вбачається, що станом на час розгляду даного позову бюджету міста Києва не відшкодовано збитків в розмірі 524944,00грн., завданих в результаті господарських взаємовідносин відповідача з ПП «Росток Будтранс».

З урахуванням вищенаведених обставин та викладених норм законодавства, суд приходить до висновку про правомірність заявлених позивачем вимог про стягнення з КП "Київжитлоспецексплуатація" кошти у сумі 524944,00 коп. до бюджету міста Києва.

В силу ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов Державної фінансової інспекції України в м.Києві задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" кошти у сумі 524944,00 коп. до бюджету міста Києва.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій