Справа № 145/435/15-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 145/435/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мазурчак А.Г.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

03 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Залімського І. Г. Білоуса О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 29 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Тиврівського районного суду Вінницької області із позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про перерахунок пенсії.

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 29 травня 2015 року даний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Представник апелянта та представник Головного управління ПФУ у Вінницькій області у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Позивачем подана заява про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 196, п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів визнала за можливе здійснювати апеляційний розгляд за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції- без змін виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивач проходив службу в ОВС із 29.01.1974 р. по 12.06.2000 року. Наказом начальника УМВС України у Вінницькій області від 24.07.2000р. №113 на підставі ст. 65- б ( за хворобою) його було звільнено зі служби в органах внутрішніх справ з 12.06.2000р. з посади старшого о/у ОВС УДСБЕЗ УМВС України у Вінницькій області в чині підполковника міліції.

Відділом фінансових ресурсів та економіки УМВС України у Вінницькій області з 09.06.2000р. йому призначена пенсія за вислугу років. Пенсія призначена з грошового забезпечення: - посадовий оклад 140грн.

- оклад за звання 130грн.

- 40% вислуга років 180 грн.

- додаткове грошове забезпечення 24, 20грн.

Всього грошове забезпечення 402, 20 грн.

За 28 календарних років вислуги розмір пенсії становить 74% від грошового забезпечення -297, 63грн.

З 12.06.2000р. в зв'язку зі зміною статті звільнення розмір пенсії становив 79% від грошового забезпечення 317, 74грн.

В подальшому пенсія була неодноразово перерахована: на підставі постанови №1576 від 12.10.2002р. з 01.01.2003р.; на підставі постанови №1350 від 27.08.2003р. з 1.10.2003р.; на підставі постанови КМУ № 895 від 13.07.2004р. з 1.09.2004р.; відповідно до ЗУ «Про внесення змін до статті 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 15.06.2004р. № 1769-У з 01.01.2005р.; в зв'язку із скасуванням ст.. 39 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2005р.« - з 22. 03. 2005р. з грошового забезпечення :

- посадовий оклад 140грн.

- оклад за звання 130грн.

- 40% вислуги років 108 грн.

- 50% надбавка за ОУС 135грн.

- 100% надбавка 378грн. +

-15% надбавка за таємність 21грн.

-90% безперервна служба 820, 80 грн.

- 33, 3 % премія 577, 02 грн.

Всього грошове забезпечення 2309, 82грн.

79% складає 1824, 76грн. 50% - 912, 38грн., які він отримував до 2006р.

З 01 січня 2006р. розмір пенсії подвоївся і становив 1824, 76 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 Постанови КМ України від 02.04.1993 року №257 «Про умови оплати праці працівників органів внутрішніх справ» (із змінами і доповненнями) керівникам органів внутрішніх справ надано право у межах асигнувань, виділених на утримання цих органів, установлювати особам рядового і начальницького складу, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із чинним законодавством і залишені за їхньою згодою в інтересах справи на службі, щомісячну доплату у розмірі від 25 до 50 процентів від суми пенсії, яка могла бути їм нарахована.

Аналогічні положення містяться і в Указі Президента України від 04 жовтня 1996р. №926 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ» (із змінами та доповненнями).

Пунктом 1.2 наказу МВС України № 577 від 29.08.1995 року «Про заходи, щодо соціального захисту осіб рядового і начальницького складу і військовослужбовців МВС України» зазначено: «виплачувати з 1.08.1995 року особам рядового і начальницького складу ОВС, які мають право на пенсію за вислугою років, згідно з чинним законодавством і проводжують службу, доплату встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.1993 року № 257 у розмірі 25% з суми пенсії, яка могла бути їм нарахована». Із аналогічним змістом видавались накази МВС України№750 від 31.10.1996р., № 1504 від10.12.2003р., №501 від 30.06.2005р..

Судом встановлено, що вказану надбавку від належної суми пенсії, позивач отримував під час проходження служби в органах внутрішніх справ, тобто з 01.01.1994р. по серпень 1995 року (включно) що стверджується довідкою №82 від 06.03.2015 року, та з квітня 1996р. по лютий 2000р. (включно), що підтверджується листом УМВС України у Вінницькій області від 18.02.2015р. № 11/195.

З березня 2000р. до дня його звільнення на пенсію (12.06.2000р.), дана доплата не здійснювалась, однак вона скасована не була. Наказів про це суду не надано. Доказів про недостатність асигнувань, виділених на утримання органів внутрішніх справ в цей час також не надано.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб « № 2262-ХІІ при обчисленні пенсії в розрахунок пенсії включаються щомісячні додаткові види грошового забезпечення ( надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством.

Про те, не дивлячись на роз'яснення МВС України дана надбавка не була врахована при перерахуванні пенсії.

Відповідно до ч.3 ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 15.06.2004р. № 1769-У ( в редакції Закону від 16 грудня 2004 року N 2255-IV, який набрав чинності 01.01.2005р.) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Із січня 2007 року виплата пенсій особам начальницького складу органів внутрішніх справ України на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб « № 2262-ХІІ призначається та перераховується органами Пенсійного фонду України, в тому числі пенсії, які призначені були раніше.

Щодо доводів апелянта про те, що позивачем пропущено строк на звернення до суду колегія суддів не приймає їх до уваги оскільки, позивач довів, строк звернення до суду ним не пропущено.

Згідно ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачі не довели правомірність прийнятого рішення.

За змістом ст.22 Конституції України (При прийнятті нових Законів або внесення змін до чинних Законів, не допускається звуження змісту існуючих прав і свобод), Конституційні гарантії у повному обсязі і без будь-яких обмежень поширюються і на право на пенсійне забезпечення такої категорії громадян як особи начальницького складу ОВС до яких належав - позивач, незалежно від часу звільнення.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 29 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Кузьмишин Віталій Миколайович

Судді Залімський Ігор Геннадійович

Білоус Олег Валерійович