Справа № 2а-4489/10/1770
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2011 р. Справа № 34956/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Каралюса В.М., Шавеля Р.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року про залишення позовної заяви без розгляду в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про зміну формування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А:

20.09.2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про зміну формування наказу «По особовому складу» №76о/с від 25.05.2010 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу відповідача №76о/с від 25.05.2010 року його було звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил за п.64 «в» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України» через обмежений стан здоров'я. На день звільнення він обіймав посаду начальника сектору боротьби зі злочинами у фінансовій сфері УДСБЕЗ УМВС України в Рівненській області і вислуга років у пільговому обчислені становила 20 років, 2 місяці, 5 днів. Вважає, що формулювання наказу відповідача «По особовому складу» №76о/с від 25.05.2010 року обмежує встановленні законодавством його соціальні права та гарантії. Адже відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що особи офіцерського складу, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої вислуги на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років, пенсія за вислугу років призначається особам, зазначеним у п «б» ст.1-2 вищевказаного закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про зміну формування наказу «По особовому складу» №76о/с від 25.05.2010 року залишено без розгляду.

Позивач ухвалу оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В апеляційній скарзі покликається на те, що причиною пропущеного строку звернення до адміністративного суду стало прийняття Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VІ, пп. 33 п.3.7 розділу ХІІ, прикінцевих положень якого внесено зміни до ч.3 ст.99 КАС України, щодо зменшення терміну позовної давності для звернення до суду у справах щодо зменшення терміну позовної давності для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, та його встановлення місячним строком. Вказує на те, що ч.2 ст.99 КАС України, редакція якої діяла до прийняття змін внесених в КАС України Законом №2453-VІ, передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановляється річний строк, а ч.3 ст.99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи КАС України та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду. Вважає, що судом першої інстанції при винесенні ухвали від 21.09.2010 року не прийнято до уваги те, що зміни внесені до ч.3 ст.99 КАС України, звужують зміст встановленого ст.ст 8,55 Конституції України та ст.6 КАС України права на судовий захист.

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву позивача без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що згідно статті 100 КАС України, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що позивача відповідно до наказу № 76 о/с від 25.05.2010 року начальника управління МВС України в Рівненській області, звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України (постановленням на військовий облік) за пунктом 64 «в» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України», через обмежений стан здоровя.

З позовною заявою до суду, позивач звернувся 20.09.2010 року, однак в позовній заяві не наводить поважності пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України для зверненя до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 199 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року у справі 2а-4489/10 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді В.М.Каралюс

ОСОБА_2