Справа № 554/10480/15-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2015-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/554/251/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 серпня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченка А.Г.

при секретарі Гречка Є.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу № 7 ОСОБА_2, ВДАІ Харківського міського управління УМВС України в Харківській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови,

встановив:

6 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС взводу № 7 ОСОБА_2, ВДАІ Харківського міського управління УМВС України в Харківській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови серії ПС 2 № 222200 від 28 липня 2015 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 28 липня 2015 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 255 грн.

З постанови серії ПС 2 № 222200 від 28 липня 2015 року вбачається, що позивач, рухався по вул. Полтавський шлях в м. Харкові зі швидкістю 84 км/год перевищив допустиму швидкість в населеному пункті на 24 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

З вищезазначеною постановою позивач не погоджується, зазначаючи, що швидкість руху не перевищував, прилад яким вимірювалася швидкість працював не в автоматичному режимі, а знаходився в руках інспектора, що є грубим порушенням.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2, представник відповідача ВДАІ Харківського МУ УМВС України в Харківській області, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи у судове засідання не з»явилися.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату і час судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних по справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позовних вимог та у своїх міркуваннях виходить із наступного.

Судом встановлено, що 28 липня 2015 року інспектором ДПС ВДАІ молодшим сержантом міліції ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП 1 № 361615, згідно з яким порушник ОСОБА_1 в цей день, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN-PASAT», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Полтавський шлях у м. Харкові з швидкістю 84 км/год, перевищив максимально допустиму швидкість в населеному пункті на 24 км/год.

В цей же день відповідачем відносно нього винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а. с. 4).

Зі змісту протоколу випливає, що швидкість руху автомобіля вимірювалася приладом «TPVCAM TC» № 000660, який відповідно до переліку технічних засобів, які використовуються підрозділами ДАІ МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, що працюють в автоматичному режимі, затвердженого наказом МВС від 1 березня 2010 року № 33, не значиться.

З пояснень позивача слідує, що вищезазначений пристрій працював не в автоматичному режимі, а знаходився у руках інспектора, що на думку суду, не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - та кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як слідує із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, до нього додається тільки постанова в справі про адміністративне правопорушення, та не дивлячись на те, що згідно статті 251 КУпАП, доказами по справі являються також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в постанові, яку виніс відповідач, не наведена будь-яка оцінка вказаного доказу та обґрунтувань на спростування заперечень позивача про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на підставі яких ґрунтується висновок про вчинене особою адміністративне правопорушення, і вказати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, або висловлених останнім доводів.

В даному випадку єдиним джерелом даних, що були використані як доказ, є нічим не підтверджені субєктивні припущення відповідача, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 28 липня 2015 року.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості та ч. 3 ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає не доведеною вину позивача у вчиненні порушення Правил, яке йому інкримінується, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 4 жовтня 2013 року № 950 протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом, на якому проставлено відповідні серія і номер. Усі реквізити протоколу заповнюються чорнилами чорного або синього кольору, крім селевих, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При складанні протоколу зазначаються: дата і місце його складення (число, місяць, рік, населений пункт, географічна точка); посада, спеціальне звання, прізвище, імя, по батькові посадової особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (зазначаються повністю (без скорочення) її прізвище, імя та по батькові; число, місяць і рік народження; місце народження; місце проживання; місце реєстрації; найменування підприємства, установи, організації, де працює (її посада) або навчається особа; документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі й назва ОБС, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток), дата видачі й найменування підприємства, установи, організації, що його видали); відомості щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); частина відповідної статті та стаття КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за таке правопорушення; прізвища, місця проживання свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами. До протоколу долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи).

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Так, протокол складений нерозбірливим почерком, позивачу не в повному обсязі роз»яснені його права та обов»язки, крім того, відповідачем було проігноровано клопотання позивача про пред»явлення сертифікату, допуску даного вимірювального пристрою для використання в Україні, свідоцтва про його повірку, що є неприпустимим.

Крім того, судом встановлено, що протокол та постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем винесено в один день, тобто 28 липня 2015 року, що на думку суду, позбавляло можливості позивача скористатися своїм правом на захист, а тому суд вважає його порушеним.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти задоволення адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з грубим порушенням вимог КУпАП, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159-163 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІДПС взводу № 7 молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 відділу ДАІ Харківського міського управління УМВС України в Харківській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови серії ПС 2 № 222200 від 28 липня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі задовольнити.

Скасувати як незаконну постанову ІДПС взводу № 7 молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 відділу ДАІ Харківського міського управління УМВС України в Харківській області серії ПС 2 № 222200 від 28 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. та закрити провадження по справі

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 26 серпня 2015 року.

Суддя А.Г. Савченко