Справа № 2-а-183-10
Суддя: Нерушак Лариса Вікторівна
Дата ухвалення: 2010-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-183-10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі : головуючого - судді Нерушак Л.В.

при секретарі - Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Уманському районі Черкаської області про визнання протиправним порушення матеріальних прав про бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Уманському районі Черкаської області та стягнення недоплаченої щомісячної державної пенсію « Дітям війни « ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 24 лютого 2010 року до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Уманському районі Черкаської області, про визнання протиправним порушення матеріальних прав про бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Уманському районі Черкаської області та стягнення недоплаченої щомісячної державної пенсії « Дітям війни« , вказавши , що вона є ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до статті 6 Закону України №2195-ІУ від 18 листопада 2004 року « Про соціальний захист дітей війни « є дитиною війни.

Згідно із ст.6 зазначеного Закону з 01 січня 2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна пенсія з підвищенням на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

У 2006- 2007 роках їй така надбавка до пенсії не виплачувалась відповідачем.

Верховна Рада України своїм Законом України № 3235 - IV від 20.12. 05 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік « , стаття 77 та стаття 110 та Законом України « 489 - V від 19.12. 2006 року « Про Державний бюджет України на 2007 рік «, стаття 71, пункт 12 призупинила дію статті 6 Закону України « Про соціальний захист дітей « .

Конституційний Суд України своїм рішенням № 6-рп / 2007 від 9 липня 2007 року по справі № 1-29 / 2007 , керуючись ст.ст. 147 , 150 , 152 Конституції України та статтями 45 , 51 , 61 , 63 , 65 Закону України «Про Конституційний Суд України « , вирішив визнати таким , що не відповідають Конституції України і є неконституційними положеннями Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік « пункт 12 статті 71 , яким зупинено дію статті 6 Закону України № 2195-ІУ від 18 листопада 2004 року « Про соціальний захист дітей війни « пункт 3 положення статті 71 Закону України « Про Державний бюджет України 2007 рік « 489-V від 19.12. 2006 року , тому визнані неконституційними.

Позивач ОСОБА_1 посилається , що пункт 5 рішення Конституційного Суду в цій справі має преюдиціальне значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами , які виникли внаслідок дій положень статей зазначених законів , що визнані неконституційними. Пункт 6 рішення Конституційного Суду є обовязковим до виконання на території України , остаточним і рішення не може бути оскаржене.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни , встановлені цим законом , не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами.

Згідно частини 2 статті 19 та частини 3 статті 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобовязані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Позивач ОСОБА_1 вважає , що не виплата їй пенсії , передбаченої ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни « , є протиправною і такою , що суперечить Конституції та Закону України , тому відмова відповідача є незаконною.

Розмір пенсії відповідно до ст. 6 «Про соціальний захист дітей війни « становить 30 % мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування « встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність.

Згідно із Законом України « Про Державний бюджет на 2006 рік « прожитковий мінімум для осіб , які втратили працездатність становить з 1 січня - 350 гривень , з 1 квітня - 359 гривень , з 1 жовтня - 366 гривень.

Згідно із Законом України « Про Державний бюджет на 2007 рік « прожитковий мінімум для осіб , які втратили працездатність становить з 1 січня - 380 гривень , з 1 квітня - 406 гривень , з 1 жовтня - 411 гривень.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум, для осіб , які втратили працездатність складає : з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривню, з 1 липня - 482 гривні, 1 жовтня - 498 гривень , на 2009 рік складає 498 гривень.

ОСОБА_1 посилається в позові, що правові положення, які передбачають соціальні виплати , встановлені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11. 2004 року є чинними, не змінені, тому вона як дитина війни має право на її одержання, а органи державної влади не можуть свідомо зменшувати ці виплати. Право на отримання державної соціальної допомоги не залежить від розміру доходів отримувача чи наявності фінансування з бюджету і має безумовний характер.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що відповідач протягом 2006 - 2009 років порушує її матеріальне право на отримання соціальної допомоги , бо зазначені положення закону не зупинені, тому вважає обґрунтованими позовні вимоги про підвищення розміру щомісячної соціальної допомоги за 2009 рік. Вважає, що щомісячна соціальна державна допомога складає невідємну частину суми щомісячного пенсійного забезпечення і вимоги про строки позовної давності не поширюються на дані позовні вимоги позивача, посилаючись на вимогу закону, що суми пенсії, не отримані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження строку.

Позивач вказує, що згідно проведених розрахунків сума невиплаченої державної соціальної допомоги складає з 2006 року по листопад 2009 року включно 4998 гривень 51 копійку , яка підлягає нарахуванню та стягненню на користь позивача з відповідача.

Вважає , що Управлінням Пенсійного фонду України в Уманському районі не нараховано та не виплачено їй , як « Дитині війни « щомісячну державну надбавку до пенсії за період з 2006 по листопад 2009 року включно в сумі 4998 гривень 51 копійку як пенсіонеру за віком. Позивач просить в судовому порядку визнати відмову відповідача щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком протиправною, зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії та забезпечити її виплату з 01.01. 2006 по 2009 рік включно , стягнувши на її користь суму 4998 гривень 51 коп. , зобовязати відповідача провести індексацію з врахуванням інфляції та компенсувати на користь позивача інфляційне знецінення несвоєчасно виплачених сум недоплати щомісячної соціальної допомоги, зобовязати відповідача провести нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян в майбутньому при нарахуванні їй пенсії та стягнути судові витрати в розмірі 3 грн.40 коп. з відповідача на користь позивача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги , просить задоволити позов згідно заявлених вимог.

Питання про продовження пропущеного терміну для звернення до суду за захистом порушених прав , свобод та інтересів з 01.01. 2006 року до 01. 01. 2009 року позивач не заявляє, вважає, що строки давності до її вимог не застосовуються, просить визнати відмову відповідача щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком протиправною та зобовязати управління Пенсійного Фонду України в Уманському районі Черкаській області нарахувати на користь ОСОБА_1 та виплатити недоплачену їй , як « Дитині війни « щомісячну державну надбавку до пенсії за період з 2006 по 2009 року включно в сумі 4998 гривень 51 копійку як пенсіонеру за віком.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Уманському районі Черкаської області ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив , що позов є безпідставним та просить відмовити в задоволенні позову повністю . Він посилається, що позивачем пропущено строки звернення до суду, що є підставою для відмови в задоволенні позову на чому вони наполягають, так як не вбачають поважності причин пропуску позивачем річного строку, встановленого ч.1 ст.99 КАС України для звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів, а позивачем навіть не ставиться питання про поновлення пропущеного строку для звернення з позовом до суду.

Відповідач вказує на відсутність врегулювання в діючому законодавстві питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення пенсії особам, яким встановлено статус « дитина війни». В 2008 році КМУ прийнято постанову № 530 від 28.05. 2008 року « Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка є обовязковою до виконання управлінням Пенсійного фонду України в Уманському районі . Підтримує повністю надані суду заперечення на позов, тому відсутні підстави щодо зобовязання відповідача провести розрахунки пенсії та забезпечити її виплату відповідачем за період часу з 2006 - 2009 роки включно. Відповідач діяв відповідно до вимог діючого законодавства ст. ст. 6, 19 Конституції України на підставі та в межах повноважень і в спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Суд , вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи , докази , надані сторонами , вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено , що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до статті 1 Закону України № 2195-ІУ від 18 листопада 2004 року « Про соціальний захист дітей війни « є дитиною війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни « дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій , підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Визначення мінімального розміру пенсії за віком передбачено статтею 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, так як ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування « встановлено , що при наявності у чоловіків 25 , а у жінок 20 років страхового стажу мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність, але ч.3 ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування « встановлено , що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій , призначених за цим Законом. Питання визначення величини мінімальної пенсії за віком , що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам , яким встановлено статус « дитина війни « не вирішено у законодавчому порядку.

Відповідно ст.6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України, а ст. 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на принципах , згідно з якими ніхто не може бути вимушений робити те , що не передбачено законодавством . Одночасно дана норма встановлює , що органи державної влади і органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобовязані діяти на підставі , в межах повноважень і в спосіб , що передбачені Конституцією та Законодавством України.

Ст. 7 Закону України « Про соціальний захист дітей війни « передбачає , що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій , передбачених цим Законом , здійснюється на рахунок коштів Державного бюджету України. Враховуючи , що Законом України « Про соціальний захист дітей війни « передбачено , що фінансування виплат за цим Законом проводиться із державного бюджету України , а не із бюджету Пенсійного Фонду України.

Позивач зазначає в заяві, що невиплата пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни « є протиправною та суперечить Конституції та просить в звязку з таким посиланням визнати незаконною, протиправною відмову відповідача , виплатити щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, але , враховуючи вище викладене, суд не вбачає порушень законодавства з боку відповідача - Управління пенсійного фонду України в Уманському районі Черкаської області щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, так як виплачує кошти, які передбачені бюджетом на надійшли на рахунок для виплати певної категорії виплат.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України , затвердженого постановою КМУ від 24.10. 2007 року № 1261 ( далі - Положення ) . Згідно з цим положенням реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду України. Бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України, а пункт 9 Положення передбачає вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійного фонду України , які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають .

Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.07. 2007 року № 6-рп / 2007 положення статей , визнані неконституційними , втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення , тобто з 09.07.2007 року.

Вказані положення Закону відповідно до ст. 152 Конституції України втрачають чинність з дня ухвалення рішення про їх неконституційність, тобто з 09.07. 2007 року.

Відповідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти, в тому числі рішення Конституційного Суду України не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Із змісту ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни « № 2195 не вбачається, яким саме органом обчислювати зазначені позивачем виплати , що законодавчими органами України не прийнято жодного нормативного акту , на виконання вимог Закону України « Про соціальний захист дітей війни».

Рішення про відновлення дії вищезазначених законодавчих актів Закону України « Про соціальний захист дітей війни « у редакції , чинній до внесення змін до них , Верховною Радою України не приймалось. Внаслідок цього , порядок обчислення пенсій та підвищення до них , передбачених Законом України « Про соціальний захист дітей війни « залишився не врегульованим.

Відповідно до ст. 116 Конституції України КМУ забезпечує здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави , виконання Конституції і законів України , актів Президента України та здійснює інші повноваження , визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 117 Конституції України КМУ в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження , які є обовязковими до виконання.

У 2008 році для обчислення пенсій та підвищення , передбачених Законом України « Про соціальний захист дітей війни « Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 530 « Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян « від 28.05. 2008 року . Вищезазначена постанова КМУ є діючим нормативним актом обовязковим до виконання управлінням Пенсійного фонду України в Уманському районі.

Згідно довідки № 1086 /07 від 04.03. 2010 року Управління пенсійного фонду в Уманському районі вказано розмір нарахованої та отриманої пенсії позивачу ОСОБА_1 щомісячно за період з 01.012006 року по 2009 рік включно. ( а. с. 24-26).

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України встановлюється річний строк для звернення до адміністративного суду , який , якщо не встановлено інше , який обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав , свобод чи інтересів .

Позивачем було пропущено строки звернення до адміністративного суду , так як позовну заяву подано 24 лютого 2010 року, а позивач не просить суд поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав, посилаючись, що строки давності до заявлених нею позовних вимог не застосовуються. Відповідач наполягає на відмовленні в задоволенні позову з підстав пропущення строку звернення до суду позивачем, встановленим ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови , якщо на цьому наполягає одна із сторін .

Представник відповідача наполягає на відмові у задоволенні адміністративного позову у звязку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Суд вважає, що в звязку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 за період з 01 січня 2006 року по грудень 2008 року необхідно відмовити в звязку з пропущенням строку позовної давності звернення до суду, так як адміністративний позов поданий до суду 24 лютого 2010 року і позивач не ставила питання про поновлення строків давності звернення до суду та поважності причин пропуску строку позовної давності, а стосовно періоду з лютого 2009 року по грудень 2009 року позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволено, тому позовні вимоги позивача задоволено частково, визнано неправомірною відмову щодо виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та зобовязати Управління ПФУ в Уманському районі Черкаської області здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян відповідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з лютого 2009 року по грудень 2009 року та виплачувати її відповідно до чинного законодавства України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не зверталась із вимогами про поновлення пропущеного строку звернення до суду, тому немає підстав для його поновлення, враховуючи, що позивач з 01.01 2008 року отримувала надбавку по 47 гривень , з 01.04.2008 року по 48, 10 гривень, з 01.07. 2008 року по 48, 20 гривень, з 001.10. 2008 року по 49,80 гривень, з 01.04. 2009 року по 49,80 грн., та 7,50 грн. відповідно до постанови КМУ від 11.03.2008 року, з 01.07. 2009 року по 49, 80 грн. та 14, 20 грн. відповідно до постанови КМУ від 11.03. 2009 року, з 01. 10. 2009 року по 49,80 грн. та 28, 40 грн. , з 01.11. 2009 року 700 гривень коп., з яких 621 грн.96 коп. пенсія за віком 49, 80 грн. - надбавка дітям війни, 28 грн. 40 коп. - підвищення відповідно до постанови КМУ від 11.03. 2009 року № 198 , що підтверджується довідкою на а. с. 8 матеріалів справи та довідками про отримання пенсії помісячно за 2006 -2009 роки ( а. с. 24-25 ).

Тому суд не вбачає підстав для задоволення позову в повному обсязі, а вважає, що необхідно задоволити частково вимоги ОСОБА_1 про визнання відмови виплати щомісячної соціальної допомоги протиправною та зобовязання здійснити нарахування і стягнути недоплачену щомісячну державну пенсію « Дітям війни» за період з лютого 2009 року по день звернення до суду та зобовязати відповідача здійснювати виплати відповідно до вимог чинного законодавства України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. З , ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни « , ст.ст. 6, 19 ,22, 55 , 56 , 58, 95, 116, 117, 152 Конституції України , ст.ст. 10, 11, 14 , 18, 19, 70, 71, 86, 99, 100, 158 , 161 -163 КАС України, Законами України « Про Державний бюджет України за 2005 - 2009 роки « суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Уманському районі Черкаської області про визнання протиправним порушення матеріальних прав про бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Уманському районі Черкаської області та стягнення недоплаченої щомісячної державної пенсію «Дітям війни» задоволити частково .

Визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду в Уманському районі Черкаської області щодо призначення виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком ОСОБА_1.

Зобовязати Управління пенсійного фонду в Уманському районі Черкаської області провести нарахування та виплатити щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком ОСОБА_1 за період з лютого 2009 року по лютий 2010 року, дату звернення до суду з позовом та виплачувати нараховану щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги , з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Суддя: Л.В.Нерушак