Справа № 22-а-20348/11
Суддя: Соколан Н.О.
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.3 (І) ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Соколан Н.О.

суддів: Митрофанової Л. В., Михайлів Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу на постанову Терінвського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу, Криворізької міжрайонної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправними дій, стягнення недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною, при народженні дитини та самотній матері, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2008 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу (наділі УПСЗН виконкому Тернівської районної у місті ради) та Криворізької міжрайонної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправними дій, стягнення недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною, при народженні дитини та самотній матері, зобовязання вчинити певні дії

Уточнивши свої вимоги, просила визнати дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача перерахувати та виплатити їй вказану допомогу, стягнувши з відповідача на її користь 8030 грн. недоотриману допомогу за період з серпня 2007 по листопад 2008 року, допомогу як самостійній матері в сумі 9735 грн., недоплачену допомогу при народженні дитини в розмірі 1963 грн. та зобовязати здійснювати нарахування та виплату соціальної допомоги у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років .

Постановою Терінвського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобовязано УПСЗН виконкому Тернівської районної у місті ради призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоотриману нею в період з 18 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року включно державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». В частині позову про зобовязання призначення та нарахування стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення трьох років, суми одноразової допомоги при народженні дитини, допомоги як самостійній матері ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН виконкому Тернівської районної у місті ради ставить питання про скасування постанови суду та постановлення нової ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, проводив позивачу виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на рік й в розмірі, передбаченому ст. 56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», при цьому кошти на виплату допомоги у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, починаючи з 01.11.2007 року в нього відсутні й оскільки законодавчо це питання не врегульовано, то він не є належним відповідачем по справі. Крім того, крім того, судом не враховано, що позивачем порушено строк позовної давності.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови першої інстанції з ухваленням нової постанови про повне задоволення її вимог. Вважає, що судом не прийняті до уваги положення ст.ст. 45-46 Конституції України; відмовляючи в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, суд порушив права позивача та її сина ОСОБА_3 на соціальний захист.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог за наявними у справі матеріалами колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та УПСЗН виконкому Тернівської районної у місті ради підлягають відхиленню наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 у звязку з народженням сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на обліку УПСЗН виконкому Тернівської районної у місті ради та отримувала щомісячно соціальну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як застрахована особа.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання протиправними дій УПСЗН виконкому Тернівської районної у місті ради щодо нарахування, призначення виплати ОСОБА_2 щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та зобовязуючи відповідача донарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоотриману нею у період з 18.11.2007 року по 31.12.2007 року державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем за вказаний період здійснювалась виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в заниженому розмірі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем оскаржується встановлене судом право позивача на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 18.11.2007 року по 31.12.2007 року.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» затверджено прожитковий мінімум на 2007 рік на дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць.

Однак, згідно з п. 7 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на 2007 рік дію ст.ст. 41 та 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

При цьому, абз. 3 ч.2 ст. 56 вказаного Закону встановлено розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на 2007р. й визначено, що її розмір дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р. визнано неконституційним п. 7 ст. 71 в частині зупинення на 2007 рік дії ст.ст. 41, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у звязку з чим було поновлено дію ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в редакції від 18.01.2001 року.

Згідно ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється: з квітня 2007 року -463 грн; з 01 жовтня 2007 року по 01.12.2007 року - у розмірі 470 грн.

Однак, УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради, продовжуючи застосовувати приписи абз. 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», нараховувало та виплачувало позивачу ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з жовтня по грудень 2007 року у наступних розмірах, а саме: жовтень 130,64 грн., листопад 2007р. 140,05грн., грудень 2007р. в сумі 144,10 грн., що підтверджується довідкою УПСЗН виконкому Жовтневої районної у місті ради (а.с. 10).

Приймаючи до уваги викладене, суд першої інстанції правильно визначив, що з 09.07.2007 року, тобто з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України, по 31.12.2007 року - до кінця поточного року, дії відповідача щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», слід визнати протиправними.

Посилання ж відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не може бути враховано колегією суддів як підстава для невиконання відповідачем своїх зобовязань, встановлених ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Крім того, питання фінансування видатків на реалізацію програми виплати такої допомоги не є предметом розгляду цього спору.

Спростовуються й доводи апеляційної скарги УПСЗН виконкому Тернівської районної у місті ради відносно того, що воно є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 32 від 16.01.2007 року, з квітня 2007 року допомога по догляду за дитиною застрахованим особам призначається і виплачується органами праці і соціального захисту населення за місцем проживання застрахованої особи. Отже, УПСЗН виконкому Тернівської районної у місті ради є належним відповідачем у справі.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо не врахування судом пропуску строку позовної давності є безпідставним, оскільки в мотивувальній частині постанови судом зроблено висновок, що позивачкою не пропущено строк позовної давності та ухвалено постанову відповідно до вимог ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про безпідставну та незаконну відмову судом першої інстанції у повному задоволенні її позовних вимог про стягнення з відповідача сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та допомоги як самостійній матері спростовуються висновками суду та матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду залишенню без змін відповідно до ст. 198 КАС України.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу відхилити.

Постанову Терінвського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: