Справа № 818/2160/15
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 р.Справа № 818/2160/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. Дудк Русанової В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2015р. по справі № 818/2160/15

за позовом ОСОБА_1

до Недригайлівської районної державної адміністрації в Сумській області

про визнання незаконним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного суду адміністративного суду з позовом в якому просив скасувати:

- розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації в Сумській області від 14.05.1996 року № 203 та від 25.05.1999 року № 195.

В обґрунтовування позовних вимог зазначив, що відповідач своєю бездіяльністю довів Тернівський бурякорадгосп та Тернівський цукровий завод до банкрутства, чим порушив його права як робітника вказаного підприємства та права інших робітників.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

ОСОБА_1 ( далі позивач) , не погодившись з судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування обставин по справі, просив скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року та прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ст.195 КАС України справа розглянута в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 14.05.1996 року головою Недригайлівської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 203 «Про реєстрацію "Тернівський цукровий завод» за яким вирішено зареєструвати відкрите акціонерне товариство «Тернівський цукровий завод» (а.с.38)

25.05.1999 року головою Недригайлівської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 195 , яким зареєстровано зміни до Статуту ВАТ « Тернівський бурякорадгосп».

Також з матеріалів справи вбачається, що позивач з 10.10.1996 р. по 05.11.1996р. працював на Тернівському цукровому заводі (а.с.26)

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що права позивача спірними рішеннями не порушені, крім того позивачем пропущено строки звернення до суду.

Колегія погоджується частково з рішенням суду першої інстанції, з наступних підстав.

На час прийняття спірних розпоряджень повноваження районної державної адміністрації були врегульовані Положенням «Про місцеву державну адміністрацію», затвердженого Указом Президента України від 14.04.1992р. № 252 , Законом України « Про місцеві державні адміністрації».

Відповідно до ч.1 , 2 Положення «Про місцеву державну адміністрацію», затвердженого Указом Президента України від 14.04.1992р. № 252 відповідно до Закону України "Про Представника Президента України" державна виконавча влада в областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах міст Києва і Севастополя здійснюється місцевими державними адміністраціями - обласними, Київською та Севастопольською міськими, районними, районними в містах Києві та Севастополі.

Місцева державна адміністрація є системою органів державної виконавчої влади, які утворюються відповідним Представником Президента України або входять до складу адміністрації за принципом подвійного підпорядкування.

Також згідно ст. 1 Закону України « Про місцеві державні адміністрації» виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Постановою Кабінету Міністрів України № 740 від 25.05.1998р. «Про порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності» (чинної на час прийняття спірних розпоряджень) було визначено порядок державної реєстрації та перереєстрації суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, за винятком окремих видів суб'єктів підприємницької діяльності, для яких законами України встановлено спеціальні правила державної реєстрації, а також порядок скасування державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності.

Згідно цієї постанови державна реєстрація суб'єктів підприємницької діяльності проводиться у виконавчому комітеті міської, районної у місті ради або в районній, районній міст Києва і Севастополя державній адміністрації (далі - органи державної реєстрації) за місцезнаходженням або місцем проживання суб'єкта, якщо інше не передбачено законом.

Колегія суддів зазначає, що позивачем ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі не зазначено які його права, свободи та інтереси були порушені внаслідок прийняття спірних розпоряджень.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що обов'язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, а також невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Таким чином, відсутність порушеного права, встановленого при розгляді справи по суті, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, навіть якщо цей акт прийнятий з порушенням закону.

Верховний Суд України, аналізуючи положення статті 6, а також частини другої статті 171 КАС України, у постанові від 24 лютого2015 року №21-34а15 зазначив, що суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів. Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС, також убачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується. Правові акти індивідуальної дії породжують права і обов'язки тільки у тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

У зав'язку з цим Верховний Суд України дійшов висновку, що відсутність у будь-кого прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним правовим актом індивідуальної дії не породжує і права на захист, тобто права на звернення із адміністративним позовом, оскільки не стосуються його безпосередньо.

Позивач оскаржує розпорядження районної державної адміністрації прийняті відностно ВАТ " Тернівський цукровий завод" , ВАТ "Тернівський бурякорадгосп", які є правовим актом індивідуальної дії. Водночас відсутність у позивача прав чи обов'язків у зв'язку з оскаржуваним рішенням не породжує для останнього і права на захист у сфері публічно-правових відносин, тобто і права на звернення із цим адміністративним позовом.

З огляду на викладене колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову у обраний спосіб за відсутності при цьому порушень прав та інтересів позивача оспорюваним актом, оскільки відповідно до приписів частини першої статті 2 КАС України особа звертається до суду саме за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду щодо порушення позивачем строку звернення до суду, тому як не спростовані доводи позивача про час коли він дізнався про наявність спірних рішень. Проте зазначені обставини не привело до невірного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для скасування постанови Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2015 р. відсутні.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2015р. по справі № 818/2160/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 14.09.2015 р.