Справа № 802/1982/15-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/1982/15-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 вересня 2015 р. Справа № 802/1982/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Ім. Мічуріна"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі (далі – УПФ України в Шаргородському районі) з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ім. Мічуріна» (далі – ТОВ «Ім. Мічуріна») про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню до Пенсійного фонду України фактичних витрат по виплаті пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за червень 2015 р. в сумі 4301,88 грн.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Заявлений адміністративний позов повністю підтримує.

Представник підприємства в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв та клопотань щодо відкладення розгляду справи або неможливості прибути на адресу суду не надходило.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені позивачем доводи, суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 1 Закону України "Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування" відповідач є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону. Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону України "Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування" встановлено ставку збору на обов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100% від об’єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування", абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування", пункту 6.1 Розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція), відшкодуванню підлягають фактичні витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 у розмірі 100 відсотків. Крім того, відповідно до вимог Інструкції управлінням Пенсійного фонду України компенсують витрати за доставку пенсій згідно тарифів встановлених Укрпоштою.

За правилами встановленими пунктом 6.7 Розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно матеріалів справи за ТОВ «Ім. Мічуріна» рахується заборгованість по невідшкодованих до Пенсійного фонду України фактичних витратах на виплату та доставку пенсії за віком на пільгових умовах, призначених за Списком №2 за червень 2015 р. по пенсіонерам: Копайгородська Н. І., Мельник П. П., Копайгородський І. А., Мандибура С. П., Садовий В. Ф., Моркот В. Д. в сумі 4301,88 грн. Вказана пенсія призначена вищезазначеним особам відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій (а. с. 4).

У випадку несплати витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, вказані витрати є боргом зі сплати страхових внесків, який стягується органами Пенсійного фонду України у судовому порядку.

Суд відхиляє пояснення відповідача про відсутність підстав для стягнення з останнього фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки такі пенсії мають виплачуватись із Державного бюджету. Свою позицію відповідач мотивує тим, , що ТОВ "Ім. Мічуріна" був платником фіксованого сільськогосподарського податку, який з 01.01.2015 року перейменовано у податок сільськогосподарських товаровиробників, механізм нарахування якого не змінився. До 01.01.2015 року платники фіксованого сільськогосподарського податку не погашали такі витрати до Пенсійного Фонду.

З набранням чинності 01.01.2015 Закону України “Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи” №71 від 28.12.2014, з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок, та сільськогосподарських товаровиробників віднесено до 4 групи суб'єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності та у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Згідно пункту 1 статті 2 Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування”, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Отже, відповідно до змін в законодавстві, виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах для сільськогосподарських виробників не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги відповідають дійсним обставинам справи, сума, відображена в позовній заяві підтверджується належними доказами, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст.94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя./підпис/. Дмитришена Руслана Миколаївна

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: