Справа № 2а-6172/10/1770
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6172/10/1770
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Пушкової О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник ОСОБА_1
відповідача: представник ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
Суб"єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1
Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Рівненській області
про скасування рішення про застосування фінансових санкцій , -
Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, мотивуючи свою позицію тим, що за результатами проведеної 12.11.2010 року перевірки питань дотримання вимог Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 року в кафетерії, який належить позивачу, було зафіксовано факт знаходження в реалізації трьох пляшок горілки та однієї пляшки вина без марок акцизного збору, що є порушенням вимог ч.4 ст.11 даного Закону. Не заперечуючи того факту, що вказані пляшки були відкорковані для продажу алкогольної продукції на розлив, вказав, що основою для відповідних висновків перевіряючих став не факт розірвання марок акцизного збору, а факт їх повної відсутності, і відсутності будь-яких слідів того, що такі марки взагалі були на пляшки наклеєні. У зв'язку з цим, застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 1700,00 грн. за таке порушення вважає правомірним. Стосовно доводів позивача про те, що за ціною, зазначеною в акті перевірки було продано не пляшку вина "Сонце в бокалі", а лише 400 гр., то такі заперечує, покликаючись на те, що у звітному чеку відомості про продаж вина в об’ємі, відмінному від одиниці виміру, відсутні, а тому перевіряючи мали всі підстави для висновків про реалізацію в торговій точці позивача вина за ціною, нижчою від законодавчо встановленої мінімальної роздрібної ціни. На таких підставах просив у позові відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами письмові докази, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, що 12.11.2010 року працівниками РУ Департаменту САТ ДПА України у Рівненській області, згідно наказу начальника управління №634-К від 12.11.2010 року про призначення позапланової перевірки в кафетерії "Чіпок" (а.с.24) та на підставі направлення №514 від 12.11.2010 року (а.с.25) проведено перевірку з питань дотримання суб’єктом господарювання ОСОБА_1 вимог чинного законодавства у сфері роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами в кафетерії, який розташований в с.Дворовичі, Рівненського району, вул.Зелена,1.
За результатами перевірки 12.11.2010 року складений акт, реєстраційний №464/02/НОМЕР_1 від 15.11.2010 року, в якому відображені порушення вимог ч.4 ст.11 та ст.18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 року, а також Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" №957 від 30.10.2008 року (а.с.26-27). Акт підписаний СПД ОСОБА_1 із зауваженнями, які викладно в письмових поясненнях (а.с.28).
Згідно з ч.1 ст.16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 року, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Як вбачається з матеріалів справи перевірка торгової точки, де здійснює підприємницьку діяльність позивач, проведена як планова, на підставі наказу та направлення на перевірку, посадовими особами РУ Департаменту САТ ДПА України у Рівненській області. Доводи позивача про те, що в наказі на проведення перевірки назва торгової точки значиться як "кафетерій "Чіпок", а торгова точка, де він здійснює свою підприємницьку діяльність згідно рішення Виконавчого комітету Малошпаківської сільської ради №51 від 27.05.2009 року має назву "магазин з кафетерієм "Чіпок" (а.с.12), жодним чином не ставлять під сумнів законність такої перевірки, позаяк в наказі в якості перевіряємого суб’єкта зазначено суб’єкта господарювання ОСОБА_1 і вказано його ідентифікаційний код та місцезнаходження торгової точки, де він провадить свою діяльність, а сама по собі назва чи вид такої торгової точки визначального значення не мають.
Як вбачається з фактичних обставин справи та підтверджується учасниками судового процесу, перевірка була проведена в присутності позивача, який допустив перевіряючих до проведення перевірки, надавши їм журнал реєстрації перевірок.
Предмет перевірки, за змістом акту перевірки, повністю відповідає вимогам Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 року.
Пунктом 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 року, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 року, передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономіки), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Державної податкової адміністрації, Держкомстату, Держспоживстандарту у межах їх компетенції, визначеної законодавством.
Обов'язковість та порядок маркування горілки та лікеро-горілчаних виробів, які реалізуються в Україні встановлена ч.1 ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 року. Частиною 4 даної статті передбачено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством. Абзацом 2 ч. 2 ст.7 Закону України "Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби" №329/95-ВР від 15.09.1995 року (чинного на час існування відповідних правовідносин) заборонялося ввезення, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та реалізації на території України алкогольних напоїв та тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного збору встановленого зразка.
Відповідно до п.12 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №854 від 30.07.1996 року, зберігання та реалізація алкогольних напоїв, крім алкогольних напоїв з вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'ємних одиниць, вироблених в Україні, дозволяється тільки за наявності марки акцизного збору встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством.
Актом перевірки констатовано, що в магазині з кафетерієм "Чіпок", де здійснює свою підприємницьку діяльність позивач в реалізації знаходились немарковані марками акцизного збору алкогольні напої, а саме: горілка класична "Хлібний Дар", ємністю 1,0 л. по ціні 79,00 грн., вино виноградне напівсолодке червоне "Кадарка", ємністю 0,7 л. по ціні 25,50 грн., горілка класична "Горілочка", ємністю 0,5 л. по ціні 29,50 грн. (в залишку 100 гр.), горілка "Калганоф класичний", ємністю 0,5 л. по ціні 31,50 грн. (в залишку 150 гр.).
Факт відсутності на даних алкогольних напоях марок акцизного збору підтверджено письмовими поясненнями позивача, які надавалися, як під час перевірки -12.11.2010 року, так і після її завершення - 24.11.2010 року начальнику РУ Департаменту САТ. При цьому, викладене в таких поясненнях розуміння позивачем норм законодавства про те, що на відкоркованих пляшках не може бути повноцінних марок акцизного збору через їх розривання під час розкривання пляшки, не приймається судом як доказ знаходження в продажу маркованої алкогольної продукції, позаяк актом перевірки констатовано не перебування в реалізації алкогольної продукції з пошкодженими марками акцизного збору, а алкогольної продукції, на якій взагалі відсутні марки акцизного збору.
Відповідно до п.20 Положення про виробництво, зберігання, продаж марок акцизного збору нового зразка з голографічними захисними елементами і маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про запровадження марок акцизного збору нового зразка з голографічними захисними елементами для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №567 від 23.04.2003 року (чинного на час існування відповідних правовідносин), немаркованими вважаються: 1) алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробникові зазначеної продукції; 2) алкогольні напої з марками акцизного збору попереднього зразка, що не відповідають виду продукції та місткості тари; 3)алкогольні напої з марками акцизного збору нового зразка, на яких зазначення суми акцизного збору, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих ставок акцизного збору, міцності продукції та місткості тари.
Марки наклеюються виробниками на кожну пляшку, пачку (упаковку) у такий спосіб, щоб вони розривалися під час відкупорювання (розкривання) виробів. А відповідно до п.21 вказаного Положення, для прикріплення марок повинен використовуватися клей (дисперсійний, дескрин тощо), який не дає змоги зняти їх з виробів без пошкодження і змивається у разі потреби в митті пляшок для повторного їх використання.
Відповідно, наявність на відкоркованій пляшці розірваної марки акцизного збору встановленого зразка при торгівлі алкогольними напоями на розлив давала підстави вважати такі алкогольні напої маркованими.
Відтак, суд погоджується з доводами сторони відповідача, що основою для висновків перевіряючих про реалізацію в торговій точці позивача немаркованих марками акцизного збору алкогольних виробів став не факт розірвання марок акцизного збору, а факт їх повної відсутності, і відсутності будь-яких слідів того, що такі марки взагалі були на пляшки наклеєні.
Викладені в позовній заяві та наведені в судовому засіданні доводи позивача про те, що у відкоркованих пляшках без марок акцизного збору з етикетками: горілка класична "Хлібний Дар", вино виноградне напівсолодке червоне "Кадарка", горілка класична "Горілочка" та горілка "Калганоф класичний", які зазначені у акті перевірки, на момент перевірки спиртовмісних речовин не було, а знаходилась вода, судом оцінюються критично, позаяк в письмових поясненнях до акту перевірки, що надавались під час перевірки і, що надавались на ім’я начальника РУ Департаменту САТ ДПА України у Рівненській області, СПД ОСОБА_1 покликався зовсім на інші обставини.
Крім того, враховуючи вимоги п.23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України №833 від 15.06.2006 року, в силу якого, забороняється зберігання на місці проведення розрахунку готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників, суд не може визнати достатніми і обґрунтованими доводи позивача про те, що описані в акті перевірки без марок акцизного збору пляшки з-під алкогольної продукції знаходились під прилавком, містили нанесену маркером мірну розмітку і використовувались виключно для зняття залишків алкогольної продукції на кінець зміни.
Критично судом оцінюються і доводи про те, що реалізації, як такої, перевіряючими зафіксовано не було, позаяк не було проведено контрольної закупки алкогольних напоїв, оскільки законодавець не ототожнює реалізацію з проведенням лише розрахунково-касової операції в магазині, чи кафетерії, а включає в себе також дії по підготовці алкогольних напоїв для продажу, пропонування їх споживачам тощо. За таких обставин, необхідно зазначити, що знаходження в приміщенні магазину з кафетерієм "Чіпок" пляшок з етикетками: горілка класична "Хлібний Дар", вино виноградне напівсолодке червоне "Кадарка", горілка класична "Горілочка" та горілка "Калганоф класичний", без марок акцизного збору, вважається діяльністю позивача з продажу таких напоїв.
За зберігання транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими марками акцизного збору, передбачена відповідальність згідно з абз.14 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 року, у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, але не менше 1700 гривень.
Стосовно торгівлі позивача алкогольними напоями за ціною, нижчою від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої слід зазначити наступне.
Як вбачається з акту перевірки позивачем було здійснено реалізацію пляшки вина "Сонце в бокалі" за ціною 11,00 грн., яка є нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни для даного виду алкогольного напою.
Відповідно положень ст.18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 року, Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" №957 від 30.10.2008 року визначено мінімальну роздрібну ціну на вина в скляній тарі місткістю 0,7 л та 1 л. - 12,00 грн.
Оскільки актом перевірки позивача констатовано факт реалізації пляшки вина "Сонце в бокалі" за ціною 11,00 грн., і дане порушення письмовими поясненнями, наданими позивачем під час перевірки, не спростовано, висновки відповідача про порушення Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" №957 від 30.10.2008 року є обґрунтованими.
Доводи позивача про те, що в його торговій точці за 11,00 грн. фактично було продано не пляшку, а лише 0,4 л. вина, підкріплені копією фіскального чеку та Z-звіту (а.с.14) судом відхиляються з огляду на наступне.
Відповідно до вимог п.3.2.Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №614 від 01.12.2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 року за №105/5296, касовий чек в обов’язковому порядку повинен містити найменування товару та вартість одиниці виміру товару, а якщо кількість придбаного товару не дорівнює одиниці виміру, то кількість і вартість придбаного товару.
З долученої матеріалів справи копії фіскального чеку та Z-звіту за 25.02.2010 року вбачається факт продажу вина "Сонце в бокалі" за ціною 11,00 грн., при цьому жодних даних про те, що продано вино в кількості 0,4 л. чи в іншій кількості, що не дорівнює одиниці виміру –пляшці 0,7 л., немає.
Відтак, під час перевірки встановлено факт реалізації саме пляшки вина "Сонце в бокалі" за ціною 11,00 грн., що не спростовується, а підтверджується додатково наданими позивачем доказами.
Доводи про те, що вказане є помилкою, допущеною при програмуванні реєстратора розрахункових операцій, суд прийняти не може, позаяк зазначена помилка позивачем відповідно до Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №614 від 01.12.2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 року за №105/5296, виправлена не була.
За оптову або роздрібну торгівлю коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, передбачена відповідальність згідно з абз.12 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19.12.1995 року, у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 1000 грн. (редакція на момент застосування санкції).
Суд зазначає, що при винесені оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій повноваження РУ Департаменту САТ використовувалися з тією метою, з якою вони надані; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та вчинення дії; неупереджено; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). З огляду на вищевикладене рішення відповідача про застосування фінансових санкцій до позивача законне та обґрунтоване та скасуванню не підлягає.
За обставин викладених вище, суд вважає, що позивачу слід відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Судові витрати по справі згідно ч.1 ст.94 КАС України на користь позивача не стягуються.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частин постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя Друзенко Н.В.