Справа № 127/3980/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/3980/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Венгрин О.О.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

01 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Управління Пенсійного Фонду України м. Вінниці (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дії протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.04.2015 адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.05.2015 постанову суду першої інстанції залишено без змін.

19 червня 2015 року позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про роз'яснення постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 14.04.2015, посилаючись на те, що вказане рішення є незрозумілим в частині того, в якій сумі відповідач має здійснити виплату пенсії позивачу (з обмеженням чи без обмеження нарахованої суми).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2015 у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити заяву про роз'яснення судового рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

При цьому суть роз'яснення судового рішення полягає в тому, що суд має пояснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілим для зацікавлених осіб, що позбавляє його можливості реалізації або оскарження.

Отже, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, а також (або) для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового рішення є його неясність, невизначеність. Фактично, роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 14.04.2015 та матеріалів справи, слідує, що з листопада 2009 року позивачу призначено пенсію за вислугу років, відповідно до положень ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-XII (далі Закон № 1789-XII ).

Так, у зазначеній постанові вказано, відповідно до яких норм Закону та з якого розміру повинен здійснюватись перерахунок пенсії позивача.

Як вбачається із заяви про роз'яснення рішення, незрозумілість щодо виконання рішення суду виникла у позивача в зв'язку з тим, що ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668, передбачено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про прокуратуру", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас згідно п. 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Зазначена постанова не містить жодних умовностей, є чіткою та зрозумілою, можливості її неоднозначного тлумачення не вбачається.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в заяві про роз'яснення рішення повинно зазначатись, що саме в резолютивній частині рішення є незрозумілим, у чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення і як це впливає на його виконання.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Позивач у своїй заяві просить роз'яснити постанову суду від 14.04.2015 та однозначно вказати в якій сумі відповідач має здійснити виплату пенсій, однак, колегія суддів зазначає, що суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

У разі незгоди з законністю судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення до суду вищої інстанції.

Окрім цього, варто зауважити, що виходячи зі змісту адміністративного позову предметом даного адміністративного позову не було обмеження максимального розміру пенсії позивача, а тому між сторонами фактично виник новий спір щодо обмеження пенсії максимальним розміром, який має вирішуватись в загальному порядку.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.