Справа № 2а-1870/2436/11
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2011-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2011 р. Справа № 2a-1870/2436/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

за участю секретаря судового засідання - Шаповал Є.А.,

позивача - ОСОБА_1.,

представника відповідача - Заєць Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про зобов'язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі по тексту - відповідач, УМВС України в Сумській області), в якому просить визнати неправомірною відмову Комісії УМВС України в Сумській області з розгляду питань, пов'язаних із встановлення статусів учасника бойових дій та учасника війни в прийнятті рішення про визнання позивача учасником бойових дій та зобов'язати Комісію УМВС України в Сумській області з розгляду питань із встановлення статусів учасника бойових дій та учасника війни визнати ОСОБА_1 учасником бойових дій з видачею йому посвідчення встановленого зразка.

Свій позов позивач обгрунтовує тим, що під час навчання у Львівській спеціальній середній школі підготовки начальницького складу ім. Г.І.Петровського МВС СРСР в період з 24.11.1988 р. по 08.02.1989 р. та з 28.04.1989 р. по 17.07.1989 р. приймав участь в охороні громадського порядку в умовах надзвичайного стану в місті Баку Азербайджанської РСР. У зв'язку з чим 08.10.2010 р. ОСОБА_1. звернувся до Комісії УМВС України в Сумській області з розгляду питань, пов'язаних із встановлення статусів учасника бойових дій та учасника війни щодо надання йому статусу учасника війни з видачею відповідного посвідчення, у чому позивачу було відмовлено. Тому ОСОБА_1. звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги з вищезазначених підстав підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у запереченні на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1. під час навчання на першому курсі Львівської спеціальної середньої школи підготовки начальницького складу ім.. Г.І. Петровського МВС СРСР в період з 24.11.1988 р. по 08.02.1989 р. та з 28.04.1989 р. по 17.07.1989 р. приймав участь в охороні громадського порядку в умовах надзвичайного стану в місті Баку Азербайджанської РСР, що підтверджується довідкою №10/429 від 29.06.2010 р., виданою Львівським державним університетом внутрішніх справ ОСОБА_1 (а.с. 5-6).

08.10.2010 р. ОСОБА_1. звернувся до Комісії УМВС України в Сумській області з розгляду питань, пов'язаних із встановлення статусів учасника бойових дій та учасника війни із заявою, в якій прохав надати йому статус учасника війни з видачею відповідного посвідчення.

У листі-відповіді від 02.11.2010 р. УМВС України в Сумській області ОСОБА_1 було повідомлено, що із даною заявою слід звернутися до міського військового комісаріату за місцем проживання, оскільки ОСОБА_1. не проходив службу в органах внутрішніх справ УМВС України в Сумській області та не являється пенсіонером МВС.

З даною відповіддю позивач не погодився, вважаючи порушеним своє право щодо визнання учасником бойових дій відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII, згідно якого учасниками бойових дій на території інших країн визнаються - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Суд не погоджується з таким твердженням позивача, оскільки саме у п. 2 ст. 6 Закону №3551-XII зазначено, що перелік держав зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Перелік держав і періодів бойових дій на їх території встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 08.02.1994 р. «Про організаційні заходи щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Азербайджанська РСР у даному переліку не значиться.

Що стосується визначення «Інші країни - після 1979 року», слід зазанчити, що відповідно до п. 6 приміток до Переліку, можливіть визнання осіб учасниками бойових дій, якщо такі мали місце в інших країнах після грудня 1979 року та не названі у Переліку, поширюється лише на військових фахівців, які направлялися Генеральним штабом Збройних Сил колишнього Союзу РСР у країни, на території яких велися бойові дії і пільги яким надавалися на підставі довідок 10 Головного управління Генерального штабу Збройних Сил СРСР про їх особисту участь у бойових діях.

Тобто, дане положення поширюється лише на тих військових фахівців, які були направлені Генеральним штабом Збройних сил СРСР.

Як зазначено у довідці, виданій позивачу Львівським державним університетом внутрішніх справ 29.06.2010 р., ОСОБА_1. у період навчання на першому курсі Львівської спеціальної середньої школи підготовки начальницького складу ім.. Г.І. Петровського МВС СРСР приймав участь в охороні громадського порядку у м. Баку Азербайджанської РСР, підставами для чого послугували: наказ ЛССШПНС ім.. Г.І. Петровського МВС СРСР від 24.11.1988 р. № 108 о/с (про відрядження); наказ ЛССШПНС ім.. Г.І. Петровського МВС СРСР від 08.02.1989 р. № 13 о/с (про прибуття); наказ ЛССШПНС ім.. Г.І. Петровського МВС СРСР від 28.04.1989 р. № 37 о/с (про відрядження); наказ ЛССШПНС ім.. Г.І. Петровського МВС СРСР від 18.07.1989 р. № 54 о/с (про прибуття).

Отже, позивач направлявся у відрядження не Генеральним штабом Збройних Сил колишнього Союзу РСР. Довідка Головним управлінням Генерального штабу Збройних Сил СРСР позивачу не видавалася. Крім того, ОСОБА_1. не є військовим фахівцем, а відносився до органів МВС СРСР.

Крім того, варто зауважити, що в абзаці 5 п. 2 «Типового положення про комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» затвердженого Наказом Міністерства соціального захисту населення України 30.05.1996 р. № 79 встановлено, що громадянам, які не є пенсіонерами, або які одержують іншу виплату замість пенсії, статус учасника війни встановлюється комісіями при органах праці та соціального захисту населення за місцем їх проживання.

Таким чином, оскільки позивач не проходить службу в УМВС України в Сумській області та не є пенсіонером МВС, то у Комісії УМВС України в Сумській області з розгляду питань, пов'язаних із встановлення статусів учасника бойових дій та учасника війни відсутні повноваження для прийняття рішення щодо визнання позивача учасником бойових дій відповідно до зазначеного пункту Положення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що управління МВС України в Сумській області правомірно відмовило позивачу у розгляді питання щодо надання йому статусу учасника бойових дій, рішення прийнято відповідно до норм чинного законодавства, згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про визнання неправомірною відмови Комісії УМВС України в Сумській області з розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника бойових дій та учасника війни, в прийнятті рішення про надання статусу учасника бойових дій та зобов'язання надати такий стаус з видачею посвідчення відповідного зразка - відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 24 травня 2011 року.

Суддя (підпис) В.М. Соколов

З оригіналом згідно

Суддя В.М. Соколов