Справа № 2-а-1161/11
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2011-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1161/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

12.07.2011 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Бабка Г.Г.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначили, що з 19.05.2008 року по 01.10.2010 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьмидопомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Також виплата державної допомоги по догляду за дитиною в розмірі не менше ніж прожитковий мінімум встановлена ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. Але відповідач виплачує цю допомогу в розмірах значно менших, ніж передбачено вказаною статтею, не дивлячись на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року, яким визнано неконституційними положення Законів України Про Державний бюджет Українина 2007 та 2008 роки щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. В звязку з чим, просили визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати в повному обсязі допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку за період з 19.05.2008 року по 01.10.2010 року та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену допомогу за вказаний вище період в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали та, посилаючись на зазначені в позові підстави, просили суд задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні в своїх поясненнях та наданих письмових запереченнях позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що Управлінням виплата допомоги позивачці ОСОБА_2 була проведена в розмірі, передбаченому законодавством.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що згідно свідоцтва про народження дитини, виданого 16.04.2008 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, позивачі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Відповідно до заяви ОСОБА_2 остання було взято на облік в Управлінні праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради та призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка згідно довідки виплачувалась позивачці в період з травня 2008 року по вересень 2010 року щомісячно в розмірі 130 грн.

Згідно ч.1 ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованнямвід 18.01.2001 року №2240-ІІІ (далі Закон України №2240-ІІІ) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2240-ІІІ розмір виплат, передбачених ст.ст.41,43,46 цього Закону, визначається Верховною Радою України щороку, виходячи з рівня забезпечення прожиткового мінімуму одночасно зі встановленням розміру страхових внесків з поступовим наближенням виплат до прожиткового мінімуму.

Дія ч.1 ст.43 Закону України №2240-ІІІ було зупинено п.7 ст.71 Закону України від 19.12.2006 року №489-V Про Державний бюджет України на 2007 рік(далі Закон України №489-V).

Статтею 56 вказаного Закону України №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2240-ІІІ здійснюється в розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 визнано неконституційними положення п.7 ст.71 Закону України №489-V в частині зупинення на 2007 рік дії ст.43 Закону України №2240-ІІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Частина друга ст.152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до п.3 рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визначено, що положення ст.71 Закону України Про державний бюджет України на 2007 ріквтрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, норми Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", які визнані неконституційними, втратили чинність з 09.07.2007 року та з цього часу відновлено дію зокрема і дію ст.43 Закону України №2240-ІІІ в редакції, що діяла до внесення до неї змін Законом України №489-V.

Як вбачається з матеріалів справи на момент народження дитини позивачка ОСОБА_2 працювала в ДП Укрдіпромезна посаді інженеру та наказом №247/к від 07.05.2008 року останній було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 19.05.2008 року по 24.03.2011 року. 01.10.2010 року остання вийшла на роботу з режимом повного робочого дня (а.с.20-22).

В звязку з цим, позивачка мала право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставах та в розмірах визначених ст.ст.42,43 Закону України №2240-ІІІ) та з цього часу відповідач повинен був нараховувати позивачці таку допомогу в розмірах, встановлених ст.43 вказаного закону, а не у відповідності до ст.15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми, як це було зроблено відповідачем.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Позивачка в своєму позові ставить питання про зобовязання відповідача провести перерахунок та виплатити недоплачену допомогу по догляду за дитиною за період з 19.05.2008 року по 01.10.2010 року.

Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 було опубліковано в Офіційному віснику України 27.07.2007 року.

Офіційний вісник України є загальнодоступним друкованим засобом інформації для всіх громадян. Тому позивачка мала дізнатись про порушення своїх прав з моменту опублікування зазначених вище Рішень Конституційного Суду України, якими було відновлено її право на отримання допомоги.

Крім того, позивачка ОСОБА_2 отримувала допомогу щомісяця та мала можливість самостійно відслідкувати повноту та своєчасність її нарахування відповідачем.

Разом з тим, з позовом до суду позивачка звернулась лише 22.02.2011 року.

Доказів щодо поважності причин пропуску строку для звернення до суду з позовом позивачка не надала та не ставила питання про його поновлення.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може

прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст.11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та, в межах строку позовної давності, слід визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 22.08.2010 року по 31.09.2010 року; зобовязати відповідача провести перерахунок та виплатити на користь позивачки недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованнямза період з 22.08.2010 року по 31.09.2010 року, з урахуванням виплаченої за цей період допомоги.

Позовну заяву ОСОБА_2 в частині заявлених позовних вимог до 22.08.2010 року у відповідності до ст.100 КАС України слід залишити без розгляду.

Відповідно до ст.10 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьмидопомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини.

Під час розгляду справи встановлено, що з відповідною заявою про призначення та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до відповідача зверталась позивачка ОСОБА_2 та саме їй було призначено та виплачено таку допомогу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 без достатніх правових підстав та в задоволенні позову в частині заявлення позовних вимог ОСОБА_1 останньому слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.42,43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, ст.15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, ст.ст.8,9,11,99,100,102,128,160-163, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 22.08.2010 року по 31.09.2010 року.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради провести перерахунок та виплатити на користь позивачки ОСОБА_2 недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованнямза період з 22.08.2010 року по 31.09.2010 року, з урахуванням виплаченої за цей період допомоги.

Позовну заяву ОСОБА_2 в частині заявлених позовних вимог до 22.08.2010 року залишити без розгляду.

В задоволенні позову в частині заявлення позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складений 15 липня 2011 року.

Суддя С.Ю.Казак