Справа № 2-а-346/2010
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа №2-а-346/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2010 року, Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

при секретарі - Кійченко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Рівненській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

28 серпня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вказаним адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови ВК № 146757 від

27.08.2010року по справі про адміністративне правопорушення, складеної відносно нього інспектором Рівненської роти ДПС для ОДДЗ 4-го взводу м.Сарни ОСОБА_2, посилаючись на її необґрунтованість, невідповідність нормам КУпАП та винесення з перевищенням компетенції субєкта владних повноважень. При цьому зазначав, що при складанні протоколу та розгляді справи грубо порушені вимоги ст.ст. 245, 255, 278, 280 КУпАП, а також накази та розпорядження МВС України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, по суті позову пояснив, що 27 серпня 2010 року він рухався на власному автомобілі «VOLKSWAGEN JETTA» з м.Дубровиця Рівненської області до м. Олевськ Житомирської області. У місті Сарни він виїхав перед мостом через річку Случ на дорогу Ковель-Київ та продовжив рух в напрямку м. Олевськ, не порушуючи Правил дорожнього руху. На 257 км. перед перехрестям він був зупинений працівником ДАІ, який звинуватив його в тому, що він рухається в зоні дії дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено», який встановлено через дорожні роботи на цій ДІЛЯНЦІ ШЛЯХ)'. Він СВОЄЇ ВИНИ У СКОЄННІ порушення Правил дорожнього рух' не визнав, ТОМ) що при його виїзді на дорогу Ковель-Київ ніякого забороняючого знаку не було, а побачивши знак 3.1. на місці зупинки він мав намір перед ним повернути наліво та ґрунтовою дорогою проїхати до м.Олевськ через с.Сновидовичі, чим не порушуватиме ПДР України та не заважатиме роботі технологічного транспорту, що є основною причиною обмежень у русі. Але інспектор ДПС ОСОБА_3, незважаючи на його пояснення та відсутність будь-яких доказів вини, склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КУпАП. При цьому, відповідно до знак)', розміщеного на місці зупинки, рух транзитного транспорту по автодорозі Київ-Ковель було закрито на ділянці 161-245 км. Вважав, що оскаржувана постанова винесена безпідставно і незаконно, тому просив її скасувати.

Відповідач У ДАІ УМВС України в Рівненській області, свого представника в судове засідання не направив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.23).

Згідно 4.4 СТ.128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що 27 серпня 2010 року інспектором дорожньо-патрульної служби ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВК1 № 018863 від 27.08.2010р. (а.с.4) та винесено постанову ВК № 146757 від 27.08.2010р. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 260 грн. на позивача ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, внаслідок порушення ним вимог дорожнього знаку 3.1 (а.с. 5).

У відповідності з п.З 4.2 ст.222 КУпАП працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання, розглядають справи про адміністративні правопорушення і накладають адміністративні стягнення від імені органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Згідно СТ.245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення. Ст.246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. У відповідності з ст.279 КУпАП, якою встановлений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, під час розгляду оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Жодного з вищевказаних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на момент винесення постанови про накладення адміністративного стягнення не існувало, в т.ч. і протокол' про адміністративне правопорушення, що підтверджується тим, що згадана постанова вказана в протоколі як додаток до нього, тобто вже існувала під час його складення.

Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були порушені вимоги ст.254 КУпАП про вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, другого екземпляру протоколу, а не його копії, та вимоги ст.256 КУпАП щодо викладення в протоколі суті адміністративного правопорушення, оскільки в ньому не вказано, на якому кілометрі автодороги розташований знак 3.1, вимоги якого порушив ОСОБА_1 Як видно з протоколу від 27.08.2010р. позивач не визнавав своєї вини у скоєнні правопорушення, але до нього не долучені матеріали, на яких зафіксовані показання технічних засобів фіксування правопорушення, якщо воно фіксувалося за допомогою таких засобів, та не вказані свідки правопорушення, а отже відсутні докази правильності внесених до протоколу даних про обставини руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1

У відповідності з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі, на момент винесення постанови про накладення адміністративного стягнення не існувало, не надано їх відповідачем і під час розгляду справи судом, тому суд приймає до уваги пояснення позивача про обставини складення протокол' про правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає, що постанова ВК № 146757 від 27.08.2010р. про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. винесена з порушенням закону, за відсутності доказів події правопорушення та без урахування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Належних доказів правомірності свого рішення відповідач під час розгляд' справи судом, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, не надав. Отже суд вважає за необхідне визнати вказану постанову протиправною та скасувати її.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 222, 245, 246, 247, 251, 254, 258, 279 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ВК № 146757 від 27.08.2010 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором дорожньо-патрульної служби старшим сержантом міліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: