Справа № 2а-661/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2012-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2012 р. Справа № 124749/11

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Носа С.П., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Курдоби Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Львова на постанову Шевченківського районного суду міста Львова від 11 липня 2011 року за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Львова про оскарження дій повязаних з відмовою у призначенні пенсії за вислугою років,-

В С Т А Н О В И Л А:

25.03.2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про оскарження дій повязаних з відмовою у призначенні пенсії за вислугою років.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що працюючи викладачем по класу скрипки у Львівській державній дитячій школі №3 у відповідності до Закону України №1841-3 від 22.06.2000 року «Про позашкільну освіту» є педагогічним працівником. Вказує, що з 20.08.1982 року працює на педагогічних посадах у музичних школах та має 29 років педагогічного стажу, тому відповідно до ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту» має бути призначена пенсія за вислугою років у звязку із чим звернувся 22.09.2010 року до відповідача про призначення пенсії за вислугою років. Проте, відповідачем у призначенні пенсії за вислугою років було відмовлено.

05.07.2011 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, де просив визнати дату 20.06.2011 року датою, яка дає право на призначення пенсії за вислугою років, оскільки це дата звернення її до відповідача про призначення пенсії та зобовязати відповідача призначити пенсію за вислугою років.

Постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 11 липня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Львова протиправними щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Львова призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років. Визнано датою, яка надає ОСОБА_1 право на призначення пенсії за вислугою років дату реєстрації її офіційного звернення до управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Львова 20 червня 2011 року.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі покликається на те, що відповідно до п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я і соціального забезпечення, незалежно від віку, за наявності спеціального стажу роботи 25 років за переліком що затверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Вказує, що музичну школу віднесено до позашкільних навчальних закладів згідно із Переліком типів позашкільних навчальних закладів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2010 року №433, цей перелік передбачає право виходу на пенсію за вислугу років працівникам освіти. Зазначає, що посада викладача в позашкільних навчальних закладах Переліком не передбачена, тому період роботи на цій посаді не зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

У ході апеляційного розгляду представник апелянта ОСОБА_2 надала пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Позивач та представник позивача ОСОБА_3 у ході апеляційного розгляду, надали пояснення та просять відхилити апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач з 20.08.1982 року працював на педагогічних посадах у музичних школах та має 29 років педагогічного стажу.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є педагогічним працівником відповідно до Закону України «Про позашкільну освіту» та з 20.08.1982 року працювала викладачем класу скрипки у музичних школах, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно із положеннями ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Колегія суддів, погоджується з думкою суду першої інстанції, що позивач працюючи з 1982 року на педагогічних посадах у 2007 році досяг 25 років педагогічного стажу, а на час подачі позовної заяви - 29 років педагогічного стажу.

Постановою Кабінету Міністрів України №963 від 14.06.2009 року «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посада викладача школи мистецтв включена до переліку посад педагогічних працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України №909 від 14.11.1993 року, із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №1426 від 26.09.2002 року, затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років в ньому спірна посада позивача у школі мистецтв не була передбачена, однак дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1996 року №397/21 дію зазначеної постанови поширено в тому числі і на викладачів шкіл мистецтв без внесення змін до постанови.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки позивач має право на отримання пенсії за вислугою років.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Львова залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Львова від 11 липня 2011 року у справі №2а-661/11 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 31.01.2012 року.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді С.П. Нос

ОСОБА_4