Справа № 2117/2-а-4516/11
Суддя: Чирський Г. М.
Дата ухвалення: 2011-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2117/2-а-4516/11 .
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2011 року

суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Чирський Г.М., розглянувши одноособово в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2011 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що згідно Закону України №2195-ІУ від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни. Відповідач не виплачує з 1.01.2006 року щомісячно як дитині війни соціальну допомогу в розмірі 30% відсотків мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. 6 зазначеного Закону. З наведених підстав просить суд визнати відмову УПФ України в м. Нова Каховка в нарахуванні та виплаті соціальної допомоги на рівні 30% мінімальної пенсії за віком неправомірною, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу за період з 18.11.2010 по 18.05.2011 року.

15.06.2011 року на адресу суду надійшли письмові заперечення на позовну заяву від УПФ України в м. Нова Каховка, в яких відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження у відсутності сторін.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має правовий статус дитини війни.

Згідно із довідкою УПФ про суму отриманої надбавки "дітям війни", яка виплачується одночасно з пенсією вбачається, що з 01 січня 2008 року позивачу було нараховане та виплачується зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, а саме: 01.01.2008 року у розмірі 47 грн., 01.04.2008 року у розмірі 48,10 грн., 01.07.2008 року у розмірі 48,20 грн. з 01.10.2008 року і по даний час 49,80 грн. Із заперечень відповідача встановлено, що УПФ не здійснює позивачу зазначених виплат, посилаючись на відсутність коштів та на невизначеність розрахункової величини (мінімальної пенсії за віком) для розрахунку підвищень до пенсії категорії громадян, які мають статус дітей війни.

Згідно до ч. 2 ст. 3, ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»(у редакції від 18.11.2004, закон чинний у 2010 році), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік", дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено.

Згідно з п.п. 41 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» вбачається, що текст ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції: Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Згідно з ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із змінами та доповненнями, що діяв на час зазначених виплат, розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму визначеного законом для осіб, що втратили працездатність.

Отже, вимоги позивача зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати за період з 18.11.2010 18.05.2011 року, визнавши відмову в цьому неправомірною, в межах строку давності звернення до суду підлягає задоволенню, оскільки відповідач у вказаний період мав діяти у відповідності з приписами чинної у 2010 році норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції від 18.11.2004 року, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Щодо доводів представника відповідача стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

Представником відповідача по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Крім того, відповідачем, в порушення ч.2 ст. 71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Керуючись ст. ст. 1-4, 6-9, 18, 41 ч.2, 71, 72, 158-163, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України м. Нова Каховка Херсонської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 18 листопада 2010 року по 18 травня 2011 року - неправомірною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України м. Нова Каховка Херсонської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 18 листопада 2010 року по 18 травня 2011 року включно, з урахуванням проведених виплат.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дні її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 167 КАС було повідомлено про можливість отримання постанови суду безпосередньо в суді, десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанов суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Г.М.Чирський