Справа № 802/2228/15-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/2228/15-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 вересня 2015 р. Справа № 802/2228/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Ковальчук Олесі Василівни до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці; Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про стягнення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася Ковальчук Олеся Василівна (далі - Ковальчук О.В., позивач) з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (далі - УПФУ в м. Вінниці, відповідач 1); Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області (далі - ГУ ДКСУ у Вінницькій області, відповідач 2), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо повернення Ковальчук Олесі Василівни збору на обов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 1554 грн. 41 коп. (одна тисяча п’ятсот п’ятдесят чотири гривні сорок одна копійка) сплаченого під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири по вул. Свердлова, буд. 143, кв. 31 в м. Вінниці.

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області суму безпідставно сплаченого позивачем збору на обов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 1554 грн. 41 коп. (одна тисяча п’ятсот п’ятдесят чотири гривні сорок одна копійка) під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири по вул. Свердлова, буд. 143, кв. 31 в м. Вінниці.

Позивач зазначає, що станом на 2015 рік вона жодного житла не придбавала, а тому не є платником збору на обов’язкове пенсійне страхування відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування". Водночас, як повідомляє позивач, на звернення із заявою до УПФУ в м. Вінниці про повернення безпідставно сплаченого збору на обов’язкове пенсійне страхування УПФУ в м. Вінниці відмовило про відсутність підстав для такого повернення за відсутності правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше. На переконання позивача, така відмова УПФУ в м. Вінниці є протиправною, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав.

Крім того, Ковальчук О.В. звертає увагу, що збір на обов’язкове державне пенсійне страхування був сплачений на рахунок відповідача 2, що вказує на те, що повернення такого збору має відбуватися за участі ГУ ДКСУ у Вінницькій області.

На вказаний адміністративний позов від відповідача 1 УПФУ в м. Вінниці надійшли письмові заперечення. У поданих запереченнях, зокрема, зазначено, що в УПФУ в м. Вінниці відсутні правові підстави для повернення сум сплаченого збору, оскільки документального підтвердження підстав для звільнення позивача від сплати або повернення помилково сплаченого збору на обов’язкове державне пенсійне страхування ні в зверненні до УПФУ в м. Вінниці, ні в позовній заяві надано не було. З урахуванням зазначеного представник відповідача 1 просила відмовити в задоволенні позовних вимог Ковальчук О.В. у повному обсязі.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, при цьому позивач та представник відповідача 2 - ГУ ДКСУ у Вінницькій області надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд установив наступне.

14.05.2015 Ковальчук О.В. звернулась із заявою до УПФУ в м. Вінниці про повернення безпідставно сплаченого збору на обов’язкове пенсійне страхування.

У відповіді від 28.05.2015 № 2427/06-33-1/10 УПФУ в м. Вінниці зазначило: "Пенсійний фонд не володіє інформацією щодо прав власності на нерухоме майно, підстав для повернення сплаченого збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 %", чим фактично у поверненні сплаченого позивачем збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна було відмовлено.

Вважаючи, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування" сплатила такий збір безпідставно, позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 8 статті 2 зазначеного закону передбачено, що об'єктом оподаткування при здійсненні операцій купівлі-продажу нерухомості є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Відповідно до Податкового кодексу України нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Закону №400/97-ВР регулюється Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі - Порядок № 1740).

За змістом пункту 15-1 Порядку № 1740 збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Тобто, вказаною нормою Порядку № 1740 визначено, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 Порядку № 1740 передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Як установив суд, факт придбання позивачем зазначеної квартири підтверджується договором купівлі-продажу квартири.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджено, що Ковальчук О.В. придбала житло вперше, оскільки до 13.03.2015 відсутні відповідні записи про внесення відомостей до Реєстру про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження за останньою.

Станом на час придбання позивачем нерухомості як і станом на час розгляду справи в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, відповідачем 1 не надано.

З урахуванням викладено суд доходить висновку, що позивач звільнена від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, як така, що придбаває житло вперше, а тому помилково сплачений нею збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, під час укладання договору купівлі-продажу квартири, підлягає поверненню.

Згідно з п. 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Як установив суд, збір в даному випадку сплачений позивачем на рахунок з обліку коштів державного бюджету, відкритий в Головному управлінні Державного казначейства України у Вінницькій області, позивач звернулася до контролюючого органу із заявою про повернення помилково сплаченого збору, однак контролюючий орган по суті відмовив у формуванні висновку та внесення подання до органу казначейства про повернення коштів за наявності підстав для цього, чим по суті заблокував подальшу можливість позивача на отримання від казначейства помилково сплаченої суми збору.

Відтак, у даному випадку відмова УПФ України у Вінницькій області в повернені позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1554,41 грн. є протиправною.

З метою поновлення порушених прав позивача суми помилково сплаченого збору в даному випадку підлягають стягненню з Державного бюджету України через зазначене управління казначейства, де було відкрито рахунок, на який зараховано помилково сплачену суму збору, у зв'язку з чим саме УДКС України у Вінницькій області (на час розгляду справи) може бути відповідачем у даній справі разом з районним управлінням ПФУ, виходячи із функцій та завдань, покладених на зазначені органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо повернення Ковальчук Олесі Василівни збору на обов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 1554 грн. 41 коп. (одна тисяча п’ятсот п’ятдесят чотири гривні сорок одна копійка) сплаченого під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири по вул. Свердлова, буд. 143, кв. 31 в м. Вінниці.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області суму безпідставно сплаченого позивачем збору на обов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 1554 грн. 41 коп. (одна тисяча п’ятсот п’ятдесят чотири гривні сорок одна копійка) під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири по вул. Свердлова, буд. 143, кв. 31 в м. Вінниці.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович