Справа № 819/1723/14-а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 р. Справа № 876/8796/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Качмара В.Я., Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.08.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормтрейд" до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комбікормтрейд" звернулося із адміністративним позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 25 лютого 2013 року № про нарахування зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 32818,40 грн. та штрафними санкціями в сумі 8204,60 грн.

Позов мотивується тим, зокрема, що позивачем було подано до декларації за звітний період заяву із скаргою на постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту проте податковий орган безпідставно вважає, що позивачем пропущено строк на подання такої зави та включення сум податку до податкового кредиту.

Оскаржуваною постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.08.2014 року позовну заяву задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, посилається на те, що позивач міг включити до податкового кредиту суми податку в декларації за червень та жовтень 2012 року, подання заяви за інший період не передбачено, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На адресу Львівського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормтрейд" та Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області, про закриття провадження в справі у зв'язку із досягненням податкового компромісу. На підтвердження досягнення примирення між сторонами позивачем подано копію рішення відповідача про погодження застосування податкового компромісу.

Заслухавши суддю-доповідача , колегія суддів вважає , що клопотання сторін про закриття провадження в справі підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що працівниками Тернопільської ОДПІ проведено перевірку даних TOB "Комбікормтрейд", задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за грудень 2012 року, результати якої оформлено актом від 08 лютого 2013 року №1238/15-20/37781567. В ході перевірки встановлено, що TOB "Комбікормтрейд" віднесено до складу податкового кредиту за грудень 2012 року 25000,00 грн. податку на додану вартість по податковій накладній від 31 жовтня 2012 року № 61 виписана TOB "Деметра-Агро" та 7818,40 грн. по податковій накладній від 26.06.12р. № 201 виписана ТОВ "Тайл", які згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В акті перевірки зазначено, що TOB "Комбікормтрейд" до Тернопільської ОДПІ подано заяву із скаргою на постачальника TOB "Деметра-Агро", в якій вказано дату виписки податкової накладної з 31.10.2012 р. на суму ПДВ 25000,00грн, та на постачальника TOB "Тайл", в якій вказано дату виписки податкової накладної 26.06.2012 р. на суму ПДВ 7818,40 грн. та надано копії податкових накладних відповідно № 61 від 31.10.12 та № 201 від 26.06.12 на вказані суми.

При проведенні перевірки податковий орган виходив з того, що пунктом 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу передбачено, що подати таку заяву можна тільки разом з податковою декларацією за податковий період. Отже ТОВ "Комбікормтрейд" мало право подати заяву по TOB "Деметра-Агро" в декларації за жовтень 2012 р. і відповідно включати до податкового кредиту податкову накладну № 61 від 31.10.2012 на суму ПДВ 25000грн. в декларації за жовтень 2012р., а також подати заяву по TOB "Тайл" і декларації за червень 2012р. і відповідно включити до податкового кредиту податкову наклади; № 201 від 26.06.2012 на суму ПДВ 7818,40 грн. в декларації за червень 2012 р.

Отже, перевіркою зроблено висновок, що в порушення пункту 198.6 статті 198 та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України товариством завищено суму податкового кредиту за грудень 2012 року на 32818,40 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за грудень 2012року в сумі 32818,40 грн.

На підставі акта перевірки від 8 лютого 2013 року №1238/15-20/37781567 Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією прийнято податкове повідомлення - рішення від 25 лютого 2013 року № про сплату 41023,00 грн. податку на додану вартість, в тому числі: 32818,40 грн. за основним платежем та 8204,60 грн. штрафних (фінансових) санкцій застосованих з посиланням на пункт 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Суд не погоджується із такими висновками відповідача виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Згідно з абзацом одинадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК України у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Таким чином, платник податку може включати до податкового кредиту суми податку по податковим накладним протягом 365 днів з дати їх виписки, при цьому скарга на постачальника, який порушив порядок заповнення та/або порядок реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі, подається в тому звітному періоді, в якому суми податку на додану вартість по вказаних податкових накладних включені до складу податкового кредиту.

При цьому, право платника податку щодо подання скарги на постачальника, який порушив порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладено обмежено 60 днями з дати виписки податкової накладної лише з прийняттям Закону України від 24 жовтня 2013 року № 657-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень".

Судом встановлено, що включення до податкового кредиту суми податку по податковим накладним виписані постачальником до спливу 365 днів, при цьому скарга на постачальників, які порушили порядок заповнення та/або порядок реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі, подана позивачем в тому звітному періоді, в якому суми податку на додану вартість по податкових накладних включені до складу податкового кредиту. Таким чином необґрунтованим є висновок податкового органу про те, що позивачем було допущено порушення вимог пункту 198.6 статті 198 та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.194 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду. У разі відмови від адміністративного позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 112 і 113 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.113 КАС України сторони можуть повністю або частково врегулювати спір на основі взаємних поступок. Примирення сторін може стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета адміністративного позову.

За приписами п.11-2 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення " КАС України підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення " Податкового кодексу України.

Відповідно до положень п.7 підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення " Податкового кодексу України процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Позивачем подано контролюючому органу заяву про намір досягнення податкового компромісу. 08 квітня 2015 року позивачем сплачено визначену суму податкових зобов'язань (копія платіжного доручення додається - № 552 від 08.04.2015 року).

Відповідно п.5 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду, суд апеляційної інстанції має право, визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі.

Згідно ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Пунктом 3 частини 1 статті 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо сторони досягли примирення. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається (ч.3 ст.157 КАС України).

Наслідки закриття провадження в справі сторонам роз'яснені та зрозумілі.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити клопотання сторони про закриття провадження в справі у зв'язку з досягненням податкового компромісу, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2014 року визнати нечинною та закрити провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 195 , 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд , -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області задовольнити частково.

Клопотання Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Тернопільській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбікормтрейд" - задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.08.2014 року у справі № 819/1723/14-а - визнати нечинною та закрити провадження у справі в зв'язку з досягненням податкового компромісу.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар