Справа № 810/2513/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2513/15 Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

08 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Романчук О.М.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Молнія» до Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Молнія», звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.12.2014 № , згідно з яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 40415,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 08 липня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість прийнято податковим органом у зв'язку з включенням позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених контрагентам у складі ціни придбаного товару за господарськими операціями, які податковий орган вважає безтоварними (фіктивними).

Поряд з цим постановою Київського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 в адміністративній справі № 810/455/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2015, податкове повідомлення-рішення від 22.09.2014 № визнано протиправним та скасовано. Як убачається з описової та мотивувальної частини вказаної постанови, під час розгляду адміністративної справи № 810/455/15 суд дослідив факти та обставини, що пов'язуються із здійсненням господарських операцій з поставки олії соняшникової між позивачем та ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД" і ТОВ "Інарні" та дійшов висновку про їх реальність.

Суд зазначив, що зазначені факти (обставини) в силу частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи, адже у справі буріть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Таким чином, висновок податкового органу про безтоварність (фіктивність) вказаних господарських операцій, що здійснювались між позивачем і його контрагентами, є таким, що не відповідає дійсності.

Відтак суд дійшов висновку, що податкове повідомлення рішення від 19.12.2014 № , згідно з яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 40415,00 грн., є протиправним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Молнія" є юридичною особою, що зареєстрована 12.10.2006 (номер запису про реєстрацію в ЄДР: 1 000441), як платник податків перебуває на обліку в Переяслав-Хмельницькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

У серпні 2014 року посадовими особами Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області проведено документальну позапланова виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин із ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД", реальності та повноти відображення в обліку за період з 01 по 28 лютого 2014 року (акт перевірки від 05.09.2014 № 423/22/10-17-22-01/05407746).

За результатами перевірки посадові особи контролюючого органу дійшли висновку про порушення позивачем вимог пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України , що призвело до заниження суми податку на додану вартість на загальну суму 167621,63 грн., у тому числі по періодам: за лютий 2014 року - на суму 159894,93 грн.; за квітень 2014 року - на суму 7726,70 грн.

Такі висновки посадових осіб контролюючого органу ґрунтуються на твердженні про безтоварність (фіктивність) господарських операцій з поставки олії соняшникової, що здійснювались між позивачем та ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД" у лютому 2014 року, та ТОВ "Інарні" у квітні 2014 року.

За результатами перевірки Переяслав-Хмельницькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.09.2014 № , згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 209527,03 грн., з яких: 167621,63 грн. - за основним платежем; 41905,40 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

У подальшому, на підставі цього ж акту перевірки (від 05.09.2014 № 423/22/10-17-22-01/05407746) Переяслав-Хмельницькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області прийнято ще одне податкове повідомлення-рішення - від 19.12.2014 № , згідно з яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 40415,00 грн.

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209 Податкового кодексу України виробничі фактори, за рахунок яких сформовано податковий кредит - товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції.

Водночас з матеріалів справи убачається, що податкове повідомлення-рішення від 22.09.2014 № оскаржено позивачем у судовому порядку.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 в адміністративній справі № 810/455/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2015, податкове повідомлення-рішення від 22.09.2014 № визнано протиправним та скасовано.

Як убачається з описової та мотивувальної частини вказаної постанови, під час розгляду адміністративної справи № 810/455/15 суд дослідив факти та обставини, що пов'язуються із здійсненням господарських операцій з поставки олії соняшникової між позивачем та ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД" і ТОВ "Інарні" та дійшов висновку про їх реальність.

В силу положень частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Слід зауважити, що податкове повідомлення-рішення про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість прийнято податковим органом у зв'язку з включенням позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених контрагентам у складі ціни придбаного товару за господарськими операціями, які податковий орган вважає безтоварними (фіктивними).

Водночас судом встановлено, що факти реальності господарських операцій з поставки олії соняшникової, що здійснювались між позивачем та ТОВ "Укрінвестальянс ЛТД" і ТОВ "Інарні", встановлені постановою Київського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 в адміністративній справі № 810/455/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2015.

Ці факти (обставини) в силу частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи, адже у справі буріть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що висновок податкового органу про безтоварність (фіктивність) вказаних господарських операцій, що здійснювались між позивачем і його контрагентами, є таким, що не відповідає дійсності.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що обґрунтованих доводів та належних доказів на спростовування наведеного податковим органом під час апеляційного розгляду справи не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції, що податкове повідомлення рішення від 19.12.2014 №, згідно з яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 40415,00 грн., є протиправним.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

О.М. Романчук

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 08.09.2015 року.

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Романчук О.М.