Справа № 2-а-1458/2010
Суддя: Сидоренко Р. В.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 2-а-1458/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2010 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Сидоренка Р.В.,

при секретарі - Харченко Ю.А.,

за участю

позивача - ОСОБА_1,

її представника - ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУМВС України у Сумській обл., ОСОБА_5 міського відділу ГУМВС України в Сумській обл., виконуючого обовязки начальника ОСОБА_5 ГУМВС України в Сумській обл. ОСОБА_6, дільничного інспектора Охтирського міського відділу ГУМВС України в Сумській обл. ОСОБА_4 про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення, -

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування протокольної постанови СУ №003108 від 18.10.2010 р. та окремо винесеної постанови б/н по справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності по ст. 173 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, мотивуючи свої вимоги тим, що з даною постановою позивач не згодна так як уважає, що в її діях відсутній склад правопорушення. У позовній заяві зазначила, що 12.09.2010 р. вона перебувала на робочому місці у приміщенні продовольчого магазину Продукти в с. Чупахівка, Охтирського р-ну. Близько 16:00 год. до приміщення даного магазину забігла мешканка даного села ОСОБА_7 та почала ображати останню нецензурною лайкою та вчинила бійку в результаті чого їй було завдано фізичного болю. Бійку припинив свідок даної події ОСОБА_8, який відтягнув ОСОБА_7 від неї. По даному факту відносно останньої у ОСОБА_5 міськрайонному суді на розгляді перебуває кримінальна справа приватного обвинувачення. Однак 18.10.2010 р. її викликали до ОСОБА_5 ГУМВС України в Сумській обл., де на неї було складено протокол про адміністративне правопорушення який підписала, бо помилково вважала, що так повинно бути зроблено у разі відмови у порушенні кримінальної справи. Права їй ніхто не розяснював, невідомо з яких обставин матеріал було розглянуто та винесено постанови не виконуючим обовязки начальника міліції ОСОБА_6, а працівником міліції ОСОБА_3. У самому протоколі не зазначено свідків та очевидців даної події. Фактично вона будь-яких нецензурних висловлювань не допускала. Їй не зрозуміло, чому за одним фактом складено дві постанов про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Тому просить вимоги задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, Пояснила, що дійсно вона не висловлювалась нецензурною лайкою у приміщенні магазину, це робила ОСОБА_7 Підписала протокол помилково, бо вважала, що так необхідно при складанні матеріалів. Прав їй працівники міліції не розяснювали, додаткових пояснень не відбирали.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Звернув увагу суду на неправильність складання протоколу про адміністративне правопорушення (не зазначені свідки події), відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, наявність двох постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за одним фактом.

Від ГУМВС України в Сумській обл. надійшов лист із проханням слухати справу без їхнього представника. Зазначено про те, що ГУМВС не є належним відповідачем по справі.

Начальник СДІМ ОСОБА_5 ГУМВС України у Сумській обл. ОСОБА_3, який за дорученням у судовому засіданні представляє інтереси ОСОБА_5 ГУМВС України у Сумській обл., позовні вимоги не визнав у повному обсязі та пояснив, що протокол та постанова про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були складені та винесені відповідно до вимог чинного законодавства. Матеріал розглядав він особисто, як виконуючий обовязки заступника начальника міліції громадської безпеки. Під час розгляду матеріалів у позивачки зясовувались обставини справи. Вона особисто підтвердила про те, що допустила нецензурну лайку у приміщенні магазину під час конфлікту, визнала вину, їй розяснювались усі права передбачені чинним законодавством. Дві постанови за одним фактом не виносились. Позивачці була видана інша копія, яка виготовляється спеціально для надіслання до виконавчої служби.

Дільничний інспектор Луценко О.А. також вимоги не визнав у повному обсязі. Пояснив, що у результаті проведеної додаткової перевірки за матеріалом, після того, як первинну постанову було скасовано прокурором, провів додаткові дії та склав протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП України. Остання визнала наявність правопорушення у її діях. Дані обставини були підтверджені також поясненням свідка даної події ОСОБА_8

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вислухавши сторони, допитавши свідка, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні, установлено, що за поданою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 ГУМВС заявою про вчинення щодо неї протиправних дій з боку ОСОБА_7 ( ЖРЗПЗ №2598 від 13.09.2010 р.) була проведена дослідча перевірка та ДІМ ОСОБА_4 15.09.2010 р. виніс постанову про відмову у порушенні кримінальної справи. Однак дана постанова була скасована, а матеріали було знову повернуто до ОСОБА_5 для проведення додаткової перевірки. За результатами перевірки ДІМ ОСОБА_4 18.10.2010 р. виніс постанову про відмову у порушенні кримінальної справи. 15.10.2010 р. відносно ОСОБА_7 було складено протокол та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КпАП України.

18.10.2010 року відносно позивача ОСОБА_1 було складено протокол та винесена постанова СУ №003108 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. за ст. 173 КпАП України за те, що вона цього дня о 18:00 год. у магазині Продукти в с. Чупахівка, Охтирського р-ну, висловлювалась брутальною лайкою чим порушила громадський порядок і спокій громадян.

5.10.2010 р. Охтирським міськрайонним судом відносно ОСОБА_7 за скаргою позивачки було порушено кримінальну справу за ознаками злочину передбаченого ст. 125 КК України.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 показав, що він 12.09.2010 р. у вечірній час перебував у магазині „Продукти в с. Чупахівка Охтирського р-ну у якості покупця та був очевидцем бійки, яку влаштувала ОСОБА_7 При цьому ОСОБА_7 на протязі близько 10-15 хв. висловлювала брутальну лайку та погрози у бік ОСОБА_4, яка була продавцем у зазначеному магазині. У той час коли ОСОБА_7 почала застосовувати фізичну силу відносно ОСОБА_4, остання допустила у відповідь одноразове висловлювання на її адресу нецензурною лайкою. Більше нецензурної лайки з боку ОСОБА_4 він не чув. Та, навпаки, намагалась заспокоїти ОСОБА_7, яка тільки після його втручання припинила бійку та, згодом, покинула приміщення магазину. Більше окрім нього сторонніх осіб у приміщенні магазину не було.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи зібрані докази в сукупності суд прийшов до висновку що твердження позивача про те, що адміністративні матеріали відносно неї були розглянуті неповноважною особою, а також при складенні протоколу та винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення були порушені її права повністю спростовані поясненнями начальника СДІМ ОСОБА_5 ГУМВС України у Сумській обл. ОСОБА_3 та дільничного інспектора Луценка О.А., копією наказу про призначення ОСОБА_3 в.о. начальника міліції громадської безпеки ОСОБА_5 ГУМВС України в Сумській обл. Також не відповідають дійсності твердження позивача про те, що відносно неї було винесено дві постанови про накладення адміністративного стягнення за одним фактом, оскільки, як було зясовано у судовому засіданні з пояснень представника відповідача, позивачці була видана інша копія зазначеної постанови, яка виготовляється спеціально для надіслання до виконавчої служби. Суд погоджується із тим, що ГУМВС України в Сумській обл. не є належним відповідачем за даним позовом, оскільки ОСОБА_5 є окремою юридичною особою. Одночасно суд прийшов до висновку і про те, що не є належним відповідачем за даним позовом безпосередньо виконуючий обовязки начальника ОСОБА_5 ГУМВС України в Сумській обл. ОСОБА_6, оскільки постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності виносила інша повноважна особа ОСОБА_5

Разом із тим, суд вважає, що дільничний інспектор передчасно прийняв рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення. Підставою для складання протоколу, як зазначив дільничний інспектор, став зясований під час відібрання пояснення у ОСОБА_8 факт висловлювання брутальною лайкою з боку позивача. Однак зазначену особу було опитано поверхово, не зясовано усіх обставин зазначеної події. Виходячи із показів ОСОБА_8 безпосередньо у судовому засіданні суд дійшов до висновку що ознаки адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 містяться лише формально. Остання, допустила разове висловлювання нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_7 у той час коли остання застосовувала відносно неї фізичну силу та постійно висловлювалася нецензурною лайкою на її адресу. Наміру на порушення громадського порядку чи спокою громадян не мала, про що свідчить її подальша поведінка на місці події (як показав свідок ОСОБА_8, ОСОБА_1, навпаки, намагалась заспокоїти ОСОБА_7, яка тільки після його особистого втручання припинила бійку та, згодом, покинула приміщення магазину). Саме по собі письмове зазначення про згоду з протоколом позивачкою при складенні протоколу та винесенні постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності не може бути достатньою підставою для встановлення у її діях складу адміністративного правопорушення, бо, як було зясовано судом, остання юридично не грамотна і помилково вважала, що так повинно бути зроблено у разі відмови у порушенні кримінальної справи. Зазначене свідчить про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення. Начальник СДІМ ОСОБА_5 ГУМВС України у Сумській обл. ОСОБА_3 на зазначені обставини уваги не звернув обмежившись визнанням факту правопорушення самою ОСОБА_1 та передчасно прийняв рішення про її винуватість у вчиненому правопорушенні та про накладення на неї адміністративного стягнення.

Із огляду на вищевикладене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-14, 71, 99, 159 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серія СУ №003108 від 18.10.2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу і закрити провадження по справі.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

ОСОБА_9 Сидоренко.