Справа № 802/1745/15-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/1745/15-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 вересня 2015 р. Справа № 802/1745/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до Дочірнього підприємства "Липовецький райагроліс" Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" про стягнення податкового боргу

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року Іллінецька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області звернулась в суд з адміністративним позовом до Дочірнього підприємства "Липовецький райагроліс" Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" про стягнення податкового боргу.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи за наявними матеріалами без участі представника. Окремо зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення в матеріалах справи (а.с. 32). Заперечень проти адміністративного позову суду не надав.

Згідно з ч. 4 ст.128 цього Кодексу у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 ст. 128 зазначеного Кодексу передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що дочірнє підприємство "Липовецький райагроліс" Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" зареєстроване Липовецьким районним управлінням юстиції Вінницької області, взято на податковий облік Іллінецькою ОДПІ 26.12.2013 року.

Станом на 30.06.2015 року за відповідачем рахується податковий борг по наступних платежах:

- 13010217 (збір за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок місцевого користування до Приборівської сільської ради Липовецького району) в сумі 152,72 грн. – (пеня);

-13010218 (збір за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок місцевого користування до Росошанської сільської ради Липовецького району) в сумі 126,26 грн. (пеня);

- 21010300 (частина чистого прибутку комунальних унітарних підприємств та їх об'єднань) в сумі 30,64 грн. (пеня).

Наявність вказаної заборгованості у відповідача підтверджується даними картки платника податків в матеріалах справи (а.с. 8-12).

На час розгляду справи доказів сплати суми податкового боргу відповідачем суду не надано.

Відповідно до п.14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п. 54.5 ст. 54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов’язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов’язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 цього ж Кодексу у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відповідно до п. 20.1.34 ст. 20 ПК України податкові органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищевикладене, погашенню підлягає сума податкового боргу відповідача, що існує на момент вирішення справи по суті.

Щодо позовної вимоги про стягнення суми податкового боргу за рахунок готівки, що належить відповідачу, то суд дійшов висновку, про відмову в її задоволенні, виходячи з наступного.

В силу п. 95.3. ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно п. 95.4 Кодексу контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вищевказаною нормою законодавства визначено право податкового органу на підставі рішення суду стягувати кошти у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить боржнику у випадку відсутності коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків. Крім того, стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України та не потребує додатково рішення суду.

Згідно ст. ст. 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення податкового боргу з відповідача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, однак у зв’язку з тим, що стягнення податкового боргу за рахунок готівкових коштів здійснюється в окремому порядку, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович