Справа № 813/2038/13-а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 р. Справа № 876/8193/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області Державної податкової служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2013 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області Державної податкової служби до Відкритого акціонерного товариства "Будівельно-монтажна фірма" Стрийбуд" про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИЛА :

Державна податкова інспекція у Стрийському районі Львівської області Державної податкової служби 19.03.2013року звернулася до суду з позовом до ВАТ "Будівельно-монтажна фірма" Стрийбуд" про стягнення з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника, податкового боргу на загальну суму 177 766 грн. 19 коп., який виник внаслідок несплати відповідачем податкових зобов'язань по податку на прибуток та податку на додану вартість, визначених як самостійно, так і податковим органом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з розрахунку ДПІ у Стрийському районі Львівської області ДПС, податковий борг ВАТ "Будівельно-монтажна фірма" Стрийбуд" станом на 21.02.2013 року становив 177 766 грн. 19 коп., з яких: - за платежем податок на прибуток - 39 745,02 грн., в т. ч.: 30 519 грн. - самостійно задекларовані зобов'язання; 3 404,8 грн. - штрафні санкції; 5 821,22 - пеня. - за платежем податок на додану вартість = 138 021,17 грн., в т. ч.: 114 897 грн. - самостійно задекларовані зобов'язання; 23 124,17 грн. - штрафні санкції; 8 674,33 грн. - пеня. Згідно статті 16 Податкового кодексу платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2013 року позов задоволено частково.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі , покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваної постанови не враховує, що чинний Податковий кодекс України , який діє з 01.01.2011 року передбачає, що платник податків не може сплачувати поточні зобов'язання , не сплативши перед тим податковий борг, який виник раніше. Поряд з тим, на підставі п. 87.9 ст. 87 ПК України податковий орган повинен самостійно зарахувати кошти, які сплатив платник, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення. Тому кошти, які надійшли від Відповідача для сплати поточних зобов'язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток у 2012 році правомірно спрямовано на погашення самостійно узгоджених зобов'язань, які платник задекларував ще у 2011, та 2012 році та не сплатив у встановлені законом строки, що й зумовило таку тривалу затримку у погашенні податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом, а за пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Тому погашення поточних податкових зобов'язань перед погашенням податковою боргу неможливе, в силу Закону.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що Згідно пункту 87.9. статті 87 Податкового кодексу, у разі наявності у платника податків податкового боргу органи податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, призначеного платником податку.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Аналіз положень вказаної норми свідчить, що на орган держаної податкової служби лише з 01.01.2011 року покладено обов'язок у разі наявності у платника податків податкового боргу здійснювати зарахування платежів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, та одночасно встановлено заборону платнику податків спрямовувати кошти на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу.

До 01.01.2011 року спеціальним законом з питань оподаткування, який установлював порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначав процедуру оскарження дій органів стягнення був Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовим фондами" № 2181-ІІІ від 21 грудня 2000 року, з наступними змінами і доповненнями (далі - Закон № 2181-ІІІ).

Законом України № 2181-ІІІ визначався вичерпний перелік заходів, які вживалися контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу, серед яких відсутня зміна призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Не передбачалось таких повноважень у відповідача і Законом України "Про державну податкову службу" від 04 грудня 1990 року за № 509 - ХІІ. Таким чином, у разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань, передбачених пунктом 7.7 статті 7 Закону України №2181-ІІІ, податковий орган не був наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначеного платником податків.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Відповідач - ВАТ "Будівельно-монтажна фірма" Стрийбуд", зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа Виконавчим комітетом Стрийської міської ради Львівської області 30.11.1995 року та перебуває на обліку платника податків в ДПІ у Стрийському районі Львівської області ДПС.

Як вбачається з розрахунку ДПІ у Стрийському районі Львівської області ДПС, податковий борг ВАТ "Будівельно-монтажна фірма" Стрийбуд" станом на 21.02.2013 року становив 177 766 грн. 19 коп., з яких: - за платежем податок на прибуток - 39 745,02 грн., в т. ч.: 30 519 грн. - самостійно задекларовані зобов'язання; 3 404,8 грн. - штрафні санкції; 5 821,22 - пеня. - за платежем податок на додану вартість = 138 021,17 грн., в т. ч.: 114 897 грн. - самостійно задекларовані зобов'язання; 23 124,17 грн. - штрафні санкції; 8 674,33 грн. - пеня.

З 01 січня 2011 року відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України .

Згідно статті 16 Податкового кодексу платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 41 Податкового кодексу контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, є органи державної податкової служби.

Згідно пункту 14.1.156. статті 14 Податкового кодексу податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 14.1.175. статті 14 Податкового кодексу податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що податковим органом проведено перевірку своєчасності розрахунків ВАТ "Будівельно-монтажна фірма" Стрийбуд" з бюджетом. та 2-й квартал 2011 року.

В ході перевірки з питань своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на прибуток за 1-й квартал 2011 року, результати якої оформлено актом № 1467/15-10/01272077 від 11.10.2012 p., та з питань своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на прибуток за 2-й квартал 2011 року, результати якої оформлено актом № 12/15-10/01272077 від 09.01.2013 p., встановлено несвоєчасну сплату суми самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на прибуток.

На підставі даних актів податковим органом прийняті відповідні податкові повідомлення-рішення: № від 24.10.2012 p., яким підприємству визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток у вигляді застосованої штрафної (фінансової) санкції в розмірі 1 412 грн. 02 коп. та № від 18.01.2013 p., яким підприємству визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток у вигляді застосованої штрафної (фінансової) санкції в розмірі 1 992 грн. 78 коп.

Крім цього, ДПІ у Стрийському районі Львівської області проведено перевірку ВАТ "Будівельно-монтажна фірма" Стрийбуд" з питань своєчасності сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на додану вартість, в ході якої встановлено несвоєчасну сплату суми самостійно визначених податкових зобов'язань з податку на додану вартість. Результати перевірки оформлено актом № 1857/15-2/01272077 від 29.10.2012 p.

На підставі даного акту податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2012 p., яким підприємству визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у вигляді застосованої штрафної (фінансової) санкції в розмірі 23 124 грн. 17 коп.

Розрахунок штрафних санкцій проведено на підставі статті 126 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату сум податкового зобов'язання, самостійно визначених позивачем у податкових деклараціях по ПДВ та податку на прибуток.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив можливих порушень граничних строків сплати самостійно визначених у податкових деклараціях по ПДВ та податку на прибуток податкових зобов'язань, однак ствердив, що такі зобов'язання підприємством сплачені у повному обсязі.

Податкові повідомлення - рішення № від 24.10.2012 p., № від 07.11.2012 p. та № від 18.01.2013 p. відповідач в адміністративному та судовому порядку не оскаржував, відтак визначені податковим органом суми штрафних (фінансових) санкцій є узгодженими.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженої суми грошових зобов'язань нараховується пеня.

За несвоєчасне погашення відповідачем самостійно задекларованих у попередніх звітних періодах та визначених податковим органом податкових зобов'язань здійснено нарахування пені у порядку, визначеному пунктом 129.4 статті 129 Податкового кодексу, відповідно до якого пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікованої ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його ( його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Податковим органом нарахована пеня у розмірі 5 821,22 грн. по податку на прибуток та 8 674 грн. 33 коп. по податку на додану вартість, що підтверджується даними карток особового рахунку платника податків.

Оскільки ВАТ "Будівельно-монтажна фірма" Стрийбуд" не оскаржував рішення про застосування до нього податковим органом штрафних (фінансових) санкцій та розмір нарахованої пені, то позовні вимоги в частині стягнення таких в сумі 41 024,52 грн. (в тому числі 9226,02 грн. по податку на прибуток та 31 798,50 грн. по податку на додану вартість) є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення решти податкового боргу, то такі до задоволення не підлягають з огляду на таке.

Згідно пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом і на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

ВАТ "Будівельно-монтажна фірма" Стрийбуд" у відповідності до вимог статей 46,49 Податкового кодексу подало до ДПІ у Стрийському районі Львівської області ДПС податкові декларації з податку на прибуток за 2-й та 3-й квартали 2012 року та податкові декларації з податку на додану вартість за жовтень - грудень 2012 року.

Інформація, вказана у поданій податковій звітності, є підставою для нарахування та сплати податкового зобов'язання.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пункт 14.1.156. статті 14 Податкового кодексу).

Строки сплати податкового зобов'язання визначені статтею 57 Податкового кодексу, відповідно до пункту 57.1 якої платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ВАТ "Будівельно-монтажна фірма" Стрийбуд" здійснювало сплату до державного бюджету зазначених ним у податкових деклараціях вказаних вище періодів сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток, на підтвердження чого відповідач подав наступні платіжні документи: 1. за податковою декларацію з податку на прибуток підприємства від 08.11.12 року № на суму нарахованого податку 9197,00 грн.: - платіжне доручення від 14.11.12 року № 318 на суму 8197,00 грн.; - платіжне доручення від 15.11.12 року № 332 на суму 4000,00 (в частині суми 1000,00 грн.); 2. за податковою декларацію з податку на прибуток підприємства від 11.02.13 року № на суму нарахованого податку 21322,00 грн.: - платіжне доручення від 05.03.13 року № 69 на суму 16322,00 грн.; - платіжне доручення від 03.04.13 року № 112 на суму 5000,00 грн.; 3. за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.11.12 року № на суму нарахованого податку 29472,00 грн. - платіжне доручення від 06.12.12 року № 406 на суму 29472,00 грн. 4. за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19.12.12 року № на суму нарахованого податку 18563,00 грн. - платіжне доручення від 28.12.12 року № 447 на суму 18563,00 грн. 5. за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18.01.13 року № на суму нарахованого податку 66862,00 грн.: - платіжне доручення від 28.12.12 року № 448 на суму 16821,14 грн.; - платіжне доручення від 17.01.13 року № 15 на суму 40000,00 грн.; - платіжне доручення від 21.01.13 року № 20 на суму 10041,00 грн.

Згідно пункту 87.9. статті 87 Податкового кодексу, у разі наявності у платника податків податкового боргу органи податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, призначеного платником податку.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Аналіз положень вказаної норми свідчить, що на орган держаної податкової служби лише з 01.01.2011 року покладено обов'язок у разі наявності у платника податків податкового боргу здійснювати зарахування платежів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, та одночасно встановлено заборону платнику податків спрямовувати кошти на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу.

До 01.01.2011 року спеціальним законом з питань оподаткування, який установлював порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначав процедуру оскарження дій органів стягнення був Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовим фондами" № 2181-ІІІ від 21 грудня 2000 року, з наступними змінами і доповненнями (далі - Закон № 2181-ІІІ).

Законом України № 2181-ІІІ визначався вичерпний перелік заходів, які вживалися контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу, серед яких відсутня зміна призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Не передбачалось таких повноважень у відповідача і Законом України "Про державну податкову службу " від 04 грудня 1990 року за № 509 - ХІІ.

Таким чином, у разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань, передбачених пунктом 7.7 статті 7 Закону України №2181-ІІІ, податковий орган не був наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначеного платником податків.

Відповідач надав суду копії податкових декларацій по податку на прибуток підприємства та по податку на додану вартість, починаючи з січня 2011 року, а також копії платіжних доручень по сплаті задекларованих податкових зобов'язань, котрі долучені до матеріалів справи (а.с.38-96) та спростовують доводи податкового органу про несплату підприємством самостійно визначених податкових зобов'язань по податку на прибуток підприємства та по податку на додану вартість, в тому числі і за податковими деклараціями від 08.11.12 року № та від 11.02.13 року № , від 19.11.12 року № , від 19.12.12 року № та від 18.01.13 року № .

На виконання положень статті 6 Закону № 2181-ІІІ ДПІ у Стрийському районі Львівської області надсилало на адресу відповідача податкові вимоги: перша податкова вимога від 22.01.2009 року № 1/18/46 та друга податкова вимога від 05.03.2009 року № 2/63/97.

Погашення податкового боргу платників податків на час розгляду справи регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Згідно пункту 95.1. статті 95 Податкового кодексу орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.1. статті 95).

У відповідності до пункту 95.3. цієї ж статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно пункту 95.4. статті 95 орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги ДПІ у Стрийському районі Львівської області ДПС в частині стягнення з ВАТ "Будівельно-монтажна фірма" Стрийбуд" 41 024 грн. 52 коп. податкового боргу є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2013 року у справі № 813/2038/13-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар