Справа № 826/3771/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 липня 2015 року № 826/3771/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Громадської організації «КИЇВСЬКА МІСЬКА СПІЛКА АВТОМОБІЛІСТІВ» до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Обслуговуючий кооператив «ОГК «Деміївський-Авто» про визнання недійсним та скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Громадська організація «КИЇВСЬКА МІСЬКА СПІЛКА АВТОМОБІЛІСТІВ» (далі по тексту також - позивач) з позовом до Київської міської ради (надалі також - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Обслуговуючий кооператив «ОГК «Деміївський-Авто» (надалі - третя особа), в якому просила:

- визнати Рішення Київської міської ради від 26 грудня 2014 року за № 852/852 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки обслуговуючому кооперативу «ОГК «Деміївський-Авто» на вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування гаражів» недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірне рішення є протиправним, оскільки відповідачем передано спірну земельну ділянку без згоди на те законного землекористувача - Громадської організації «КИЇВСЬКА МІСЬКА СПІЛКА АВТОМОБІЛІСТІВ», що свідчить про наявність підстав для його скасування.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з мотивів необґрунтованості та безпідставності, проте письмових заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не надав.

Третя особа проти задоволення позову заперечувала з мотивів необґрунтованості та безпідставності.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню підлягає з огляду про наступне.

26 грудня 2014 року на II сесії VII скликання Київська міська рада прийняла Рішення за № 852/852 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки обслуговуючому кооперативу «ОГК «Деміївський-Авто» на вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування гаражів», відповідно до якого Київською міською радою було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Обслуговуючому кооперативу «ОГК «Деміївський-Авто» на вулиці Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі м. Києва орієнтовною площею 0,84 га (земельна ділянка комунальної власності територіальної громади міста Києва) в довгострокову оренду на 10 років для експлуатації та обслуговування гаражів згідно з планом-схемою.

Позивач вважаючи, що Рішення Київської міської ради від 26 грудня 2014 року №852/852 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки обслуговуючому кооперативу «ОГК «Деміївський-Авто» на вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування гаражів» є таким, що порушує законні права та інтереси Громадської організації «КИЇВСЬКА МІСЬКА СПІЛКА АВТОМОБІЛІСТІВ» і суперечить чинному законодавству України, звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішення відповідача у межах спірних правовідносин з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що 10 травня 1983 року Московською районною радою народних депутатів з метою виконання рішення Київського міськвиконкому від 02.08.1982 року за № 1232, було прийнято рішення за № 221 «Про організацію автостоянок на території Московського району по вул. Деміївській та вул. Крейсера Аврори», яким було дозволено районному товариству «Автомотолюбитель» організувати тимчасову відкриту автостоянку для автомобілів індивідуальних власників по вул. Деміївській та по вул. Крейсера Аврори.

В подальшому, 06 лютого 1984 року Виконавчий комітет Київської міської ради народних депутатів прийняв Рішення за №102/8 «Про відведення земельних ділянок Київській міській раді Республіканського добровільного товариства «Автомотолюбитель УРСР» з метою влаштування тимчасових відкритих платних автостоянок.

Правонаступником Київської міської ради Республіканського добровільного товариства «Автомотолюбитель УРСР» стала Громадська організація «Київська міська організація Всеукраїнська спілка автомобілістів», що підтверджується резолютивною частиною Постанови Вищого арбітражного суду України від 16 липня 1999 року у справі за № 02-7/11-18п/716.

Водночас встановлено, що правонаступником Громадської організації «Київська міська організація Всеукраїнська спілка автомобілістів» є Громадська організація «КИЇВСЬКА МІСЬКА СПІЛКА АВТОМОБІЛІСТІВ», що підтверджується Протоколом 11-ї звітно-виборної конференції Громадської організації «Київська міська організація Всеукраїнська спілка автомобілістів» від 22 грудня 2004 року.

Наведені обставини свідчать, що Громадська організація «КИЇВСЬКА МІСЬКА СПІЛКА АВТОМОБІЛІСТІВ», будучи правонаступником Київської міської ради Республіканського добровільного товариства «Автомотолюбитель УРСР» та Громадської організації «Київська міська організація Всеукраїнська спілка автомобілістів» є землекористувачем земельної ділянки по вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі м. Києва, починаючи з 1984 року.

Разом з тим, 26 грудня 2014 року відповідачем прийнято рішення № 852/852 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки обслуговуючому кооперативу «ОГК «Деміївський-Авто» на вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування гаражів».

Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України до повноважень сільських селищних, міських ради віднесено передача земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 149 Земельного кодексу України, вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель комунальної власності, може вчинятися за рішенням органів місцевого самоврядування. Вилучення проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішення місцевих рад відповідно до їх повноважень.

Забудовник зобов'язаний був, маючи на меті отримання в користування спірної земельної ділянки, дотриматись вимог ст. ст. 149, 151 ЗК України, вирішити в законному порядку питання вилучення земельної ділянки, а потім, при отриманні позитивного результату, в порядку, передбаченому ст. ст. 123, 124 ЗК України, вимагати отримання даної земельної ділянки в користування шляхом встановлення орендних відносин з власником землі в особі КМР.

Згідно ч. 1 статті 151 Земельного кодексу України, юридичні особи, зацікавлені у вилученні (викупі) земельної ділянки, зобов'язані до початку проектування погодити із власником землі і землекористувачем та сільськими, селищними, міськими радами, державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, Кабінетом Міністрів України і Верховною Радою України місце розташування об'єкта, розмір земельної ділянки та умови її вилучення (викупу) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об'єктів, умови проживання населення і охорону довкілля.

Водночас, процедура передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві на момент урегульовувало Рішенням Київської міської ради від 28 лютого 2013 року за № 63/9120 «Про Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві».

Відповідно до ст. 5 вищевказаного Тимчасового порядку зацікавлена особа, яка має намір одержати земельну ділянку в користування або у власність, звертається до Київської міської ради через приймальню Київради з земельних питань (крім громадян, які подають клопотання про передачу земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва, індивідуального дачного та гаражного будівництва або про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою з метою одержання земельних ділянок для зазначених цілей в оренду) із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

До клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою додаються: - викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали в масштабі не менше 1:2000, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки; - витяг з містобудівного кадастру; - витяг з міського земельного кадастру; - нотаріально посвідчена письмова згода землекористувача на вилучення земельної ділянки чи її частини при формуванні нової земельної ділянки (у разі необхідності вилучення земельної ділянки) або припинення права користування земельною ділянкою чи її частиною при формуванні нової земельної ділянки (у разі добровільної відмови від права користування земельною ділянкою) із зазначенням розмірів передбаченої для вилучення (припинення права користування) земельної ділянки та умов її вилучення, а також: документи, що посвідчують правонаступництво землекористувача (якщо таке було), або у разі ненадання чи відмови у наданні такої згоди - рішення суду про вирішення цього питання; - нотаріально посвідчена згода на поділ чи об'єднання земельної ділянки заставодержателів, інших користувачів земельної ділянки, якщо такі є (у разі подачі клопотання щодо поділу чи об'єднання земельних ділянок); - нотаріально посвідчені копії документів щодо правового статусу об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд) та копія матеріалів технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, якщо такі розташовані на земельній ділянці; - копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки в користування (у разі подачі клопотання щодо земельної ділянки, яка надавалась в користування до 15.03.91 - до введення в дію Земельного кодексу Української РСР) або довідка Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відсутність в архіві документів щодо відведення відповідної земельної ділянки (крім подачі клопотання щодо поділу чи об'єднання земельних ділянок або щодо передачі сформованої земельної ділянки без зміни її цільового призначення); - копії документів, що посвідчують право на земельну ділянку (за наявності, а у разі подачі клопотання щодо поділу чи об'єднання земельних ділянок або щодо передачі сформованої земельної ділянки - обов'язково); - засвідчені печаткою та підписом керівника зацікавленої особи копії установчих документів (для юридичних осіб), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (для юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців), копія реєстраційного номера облікової картки платника податку (крім громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку (ідентифікаційного номера), офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України) (для фізичних осіб - підприємців), а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу, та копія реєстраційного номера облікової картки платника податку (крім громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку (ідентифікаційного номера), офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України); - довіреність або засвідчена в установленому порядку її копія, на підставі якої інтереси заявника представляє його уповноважена особа (у разі якщо клопотання подається представником).

В обґрунтування заперечень проти позову, третя особа покликалась на те, що земельна ділянка на якій знаходилися гаражі у 2007 році була надана в оренду ТОВ «Аналіт-Проект» під будівництво, експлуатацію та обслуговування житлових будинків з об'єктами соціально-побутового обслуговування терміном на п'ять років, а зважаючи на факт закінчення 19.12.2012 року строку користування земельною ділянкою ТОВ «Аналіт-проект», ОГК «Деміївський-Авто» мало усі правові підстави для отримання спірної земельної ділянки у користування. Крім того, зазначав, що позивачем, право власності чи право користування на спірну земельну ділянку не було зареєстровано.

Такі доводи третьої особи спростовані матеріалами справи, зокрема і рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2-а-2455/10/2670 та Господарського суду м. Києва від 23.10.2012 року у справі №5011/47/12608-2012, зі змісту яких серед іншого вбачається факт належності Громадської організації «КИЇВСЬКА МІСЬКА СПІЛКА АВТОМОБІЛІСТІВ» до земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Деміївська, 35-37.

З пояснень позивача слідує, що Громадська організація «КИЇВСЬКА МІСЬКА СПІЛКА АВТОМОБІЛІСТІВ» нотаріально посвідчену письмову згоду на вилучення земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Деміївська, 35-37, або припинення права користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Деміївська, 35-37, не надавала. В той час, як в межах судового розгляду справи № 2-а-2455/10/2670, згідно даних Головного управління земельних ресурсів встановлено відсутність в матеріалах кадастрової справи № Д-2264 листа згоди на вилучення земельної ділянки від 07.02.2007р. №07-07018 Громадської організації «Київська міська спілка автомобілістів» за підписом ОСОБА_1

Відповідно ж до ч. 1 ст. 72 КАСУ обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно п. 6 розділу X ЗК України «Прикінцеві та перехідні положення», громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Проте, згідно рішення Конституційного суду України від 22.09.2005 у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками), в якому суд вирішив визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: - пункту 6 розділу «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення; - пункту 6 Постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу» від 18.12.1990 року № 563-XII з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги той факт, що Рішення Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 06 лютого 1984 року за №102/8 «Про відведення земельних ділянок Київській міській раді Республіканського добровільного товариства «Автомотолюбитель УРСР», яке є правовою підставою для Громадської організації «КИЇВСЬКА МІСЬКА СПІЛКА АВТОМОБІЛІСТІВ» користуватися земельною ділянкою по вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі м. Києва починаючи з 1984 року, станом як на момент виникнення спірних правовідносин, так і вирішення справи по суті є чинним, у Київської міської ради не було законних підстав приймати оскаржуване рішення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено належними та достатніми доказами правомірність спірного рішення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати Рішення Київської міської ради від 26 грудня 2014 року за № 852/852 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки обслуговуючому кооперативу «ОГК «Деміївський-Авто» на вул. Деміївській, 35-37 у Голосіївському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування гаражів» недійсним.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур