Справа № 2-а-4447/10
Суддя: Тимченко Л. М.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-4447/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

"27" грудня 2010 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Тимченко Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі про визнання протиправною бездіяльність та здійснення нарахування та виплату недоплаченої щомісячної соціальної допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня 2007 року по 09 липня 2010 року з урахуванням індексу інфляції ,-

встановив :

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) в листопаді 2010 року звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі ( надалі Відповідач) про визнання протиправною бездіяльність та здійснення нарахування та виплату недоплаченої щомісячної соціальної допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 01 січня 2010 року по 09 липня 2010 року з урахуванням індексу інфляції за 2007 2009 роки, про зобовязання виконати Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року та від 09 вересня 2010 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він має статус «Дитини війни», і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (надалі Закон), йому повинна виплачуватись щомісячно соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідач не виконує вимоги вказаного закону, нараховуючи щомісячно підвищення до пенсії в розмірі 49 грн.80 коп., що становить менше 30 відсотків мінімальної пенсії за віком і не відповідає вимогам Закону.

Посилаючись на наведене Позивач просить суд зобов`язати Відповідача здійснити нарахування допомоги з 09 липня 2007 року по 09 липня 2010 року з урахуванням індексу інфляції та здійснити йому виплату в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії щомісячно за цей період.

В частині вимог позивача за період з 22 травня 2008 року2 по 26 листопада 2010 року провадження у справі відкрито. В іншій частині позовних вимог залишено без розгляду.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав, однак у визначений строк не подав письмове заперечення проти позову, письмових заяв чи клопотань до суду не надійшло.

Розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження, поскільки повідомлені сторонами обставини є достатніми для прийняття судового рішення.

Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача в межах вказаного строку підлягають задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги за період з 22 травня 2008 року2 по 09 липня 2010 року суд виходив з наступного :

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Спірні правовідносини регулюються ст. ст.1, 2, 3, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року та ст..28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року згідно яких між Позивачем і державою встановлено певний правовий зв`язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов`язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни. Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, що є в матеріалах справи та довідкою про розмір встановленої надбавки до пенсії.

Згідно ч.2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни » передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені, або скасовані іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ст. 6 Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 вказаного Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначеного Законом.

Суд вважає за необхідне прийняти до уваги, що поняття «мінімальна пенсія за віком» про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого даною статтею, мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Суд не враховує посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії Позивачам, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов`язань.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до пп. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VI, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в новій редакції, згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Зазначені зміни набрали чинності з 1 січня 2008 року.

Частиною 4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційним положення пп. 2 п. 41 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо зупинення на 2008 рік дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Отже, з 22 травня 2008 року категорії осіб зі статусом «діти війни» поновлено право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи соціальної допомоги, які виплачуються замість пенсії, що підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині нарахування на користь Позивача недоплаченої, як дитині війни, щомісячної державної соціальної допомоги, підлягають задоволенню починаючи з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року.

Позовні вимоги Позивача щодо зобов`язання Відповідача здійснити нарахування та виплату надбавки до пенсії за 2009 рік та за 2010 рік підлягають задоволенню повністю, оскільки дія ст. 6 Закону на 2009-2010 роки не зупинялась і не відмінялась.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» рішення щодо призначення, донарахування та перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів, отже обов`язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії Позивачу, передбаченої ст. 6 Закону, покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання Позивача.

Суд вважає, що обов`язок щодо перерахунку пенсії покладено саме на управління Пенсійного фонду в Олександрійському районі.

Суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з22 травня 2008 року з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а бездіяльність відповідача щодо не нарахування вказаного підвищення є неправомірною.

Враховуючи те, що суд не вправі виконувати функції суб`єкта владних повноважень, покладені на нього законом, та приймаючи до уваги, що питання щодо здійснення перерахунку пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд визнав необхідним зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок щомісячної надбавки до пенсії Позивачу, як особі, що має статус дитини війни, починаючи з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, за січень грудень 2009 року та січень липень 2010 року включно відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та здійснити йому виплату.

Приймаючи до уваги наявність декількох Законів України, які по різному регулювали спірні правовідносини, що призвело до складності в їх застосуванні та необхідності звертатися до Конституційного суду України для визначення відповідності цих Законів Конституції України, суд вважає, що строк звернення до суду не пропущений позивачем. Суд приймає до уваги, що позивач раніше звертався до суду у вересні 2010 року в порядку цивільного судочинства.

Щодо позовних вимог про зобовязання Відповідача виконати Рішення Конституційного Суду України від 09 вересня 2010 року, що стосується підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами, - воно підлягає обовязковому виконанню , а тому окремого рішення суду не потребує.

Витрати на інформаційно - технічне забезпечення суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 2, 3, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 8, 22, 55, 64, 95 Конституції України, ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року, Законами України, , «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», «Про Державний бюджет України на 2009 рік», Про Державний бюджет України на 2010 рік», ст.ст. 3, 4, 7, 8, 11, 17-19, 99-100, 159-163, 167, 183-2 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області щодо неповної виплати щомісячної соціальної допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 22 травня 2008 року по 09 липня 2010 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виходячи з встановленого ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розрахованого виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року та з 1 січня 2010 року по 09 липня 2010 року включно, розрахованого виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на час виплат у травні-грудні 2008 року та в січні-грудні 2009 року, та січні-липні 2010 року з урахуванням фактично отриманої суми підвищення в 2008 -2010 роках , визначивши кінцеву дату перерахунку за 2008 рік 31 грудня 2008 року, за 2009 рік -31 грудня 2009 року, за 2010 рік 09 липня 2010 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України судові витрати, а саме сплачене державне мито в сумі 3 грн. 40 коп. на користь ОСОБА_1.

Копію постанови направити сторонам.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом десяти днів з часу отримання копії цієї постанови.

Суддя :