Справа № 2а-18361/09/0370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2012 р. Справа № 66568/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Гулида Р.М., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Горохівський цукровий завод» на постанову Волинського окружного суду від 30 липня 2009 року в справі за позовом прокурора Горохівського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі до відкритого акціонерного товариства «Горохівський цукровий завод» про відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И Л А:

26.06.2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат по виплаті та доставці пільгової пенсії в сумі 32774,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в ході перевірки ним було виявлено порушення Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообовязкове страхування», а саме відповідачем не було сплачено до бюджету витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за період з липня 2008 року по травень 2009 року на суму 32774,76 грн.

Постановою Волинського окружного суду від 30 липня 2009 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Горохівський цукровий завод» на користь держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі 32774,76 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі покликається на те, що заборгованість в розмірі 32774,76 грн. є надуманою та безпідставною, оскільки чинним законодавством не передбачено обовязку сплачувати 100% розмір витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам, що зазначено у Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем заборговано державі 32774,76 грн. на витрати по виплаті та доставці пенсій, призначених на пільговій основі громадянам за період з липня 2008 року по травень 2009 року, які підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що вимоги позивача стосуються компенсації його витрат на виплату і доставку пенсій працівникам Товариства з липня 2008 року по травень 2009 року, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII), загальною сумою 32774,76 грн.

У цей період відповідач, згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 400) був платником зазначеного збору.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону № 400 установлено ставку збору на обов'язкове державне пенсійне страхування (далі - збір) у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Як передбачено останньою нормою (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для платників збору, визначених пунктами 1, 2 статті 1 Закону № 400, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а»,«б» - «з» статті 13 Закону № 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 останнього. Платників фіксованого сільськогосподарського податку було виключено з числа платників збору лише з 1 січня 2006 року на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку" (далі - Закон № 2613-IV).

Зазначений порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України не змінився і після набрання 1 січня 2004 року чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно п.6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України, підприємства щомісячно до 25-го числа вносять до пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.9 Інструкції передбачено, що не сплачені або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

За таких обставин справи, колегія суддів прийшла до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки законодавство, чинне на час виникнення спірних правовідносин, передбачало обов'язок платників збору відшкодовувати виплачені їх працівникам пільгові пенсії, призначені відповідно до статті 13 Закону № 1788-XII, а також фактичні витрати на їх виплату і доставку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Горохівський цукровий завод» залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного суду від 30 липня 2009 року у справі №2а-18361/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді Р.М. Гулид

ОСОБА_1