Справа № 2а-6184/10/1270
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року справа №2а-6184/10/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого судді Білак С.В.,

суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання Чеплигіні П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2010 року у справі № 2а-6184/10/1270 за позовом ОСОБА_2 до апеляційного суду Луганської області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання провести перерахунок заробітної плати,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до апеляційного суду Луганської області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання провести перерахунок заробітної плати. Просила: - визнати незаконною бездіяльність апеляційного суду Луганської області щодо не проведення перерахунку заробітної плати і щомісячного грошового утримання з 19.08.2009 року з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 в редакції станом до 31.12.2005 р., та неподання до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу із зазначенням розміру заробітної плати виходячи з 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас; - визнати незаконною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати і щомісячного грошового утримання з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас; - визнати незаконною бездіяльність Міністерства фінансів України, щодо неприйняття заходів повного фінансування заробітної плати і щомісячного грошового утримання з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат станом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас;- зобов'язати апеляційний суд Луганської області провести перерахунок з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року перерахунок заробітної плати і щомісячного грошового утримання, визначивши їх розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент введення виплат. Після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обов»язкових податків та зборів з одночасним поданням до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу;

- зобов'язати Міністерство фінансів України профінансувати вказані виплати; - зобов'язати Міністерство фінансів України та ОСОБА_3 судову адміністрацію України виділити Апеляційному суду Луганської області з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у ОСОБА_3 казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року заробітної плати і щомісячного грошового утримання, обчислених з урахуванням посадового окладу, виходячи з 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на момент проведених виплат з 19.08.2009 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2010 року позовні вимоги задоволені частково. Визнана незаконною бездіяльність апеляційного суду Луганської області щодо не проведення перерахунку заробітної плати та щомісячного грошового утримання ОСОБА_2 з 19.08.2009 року з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 в редакції станом до 31.12.2005 р., та неподання до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу ОСОБА_2 із зазначенням розміру заробітної плати виходячи із 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року до 13 серпня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 30 відсотків та з 13 серпня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас. Визнана незаконною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати та щомісячного грошового утримання ОСОБА_2 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року до 13 серпня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 30 відсотків та з 13 серпня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас. Визнана незаконною бездіяльність Міністерства фінансів України, щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати та щомісячного грошового утримання ОСОБА_2 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат станом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас. Зобовязано апеляційний суд Луганської області провести перерахунок ОСОБА_2 з 22 травня 2008 року до 13 серпня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 30 відсотків та з 13 серпня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року перерахунок заробітної плати та щомісячного грошового утримання, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат. Після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обовязкових податків та зборів з одночасним поданням до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу. Зобовязано Міністерство фінансів України профінансувати вказані виплати. Зобовязано ОСОБА_3 судову адміністрацію України виділити апеляційному суду Луганської області з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у ОСОБА_3 казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої з 22 травня 2008 року до 13 серпня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 30 відсотків та з 13 серпня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року заробітної плати та щомісячного грошового утримання, обчисленої з урахуванням посадового окладу, виходячи з 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на момент проведених виплат з 19.08.2009 року з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з рішеннями суду першої інстанції відповідачами ОСОБА_3 судовою адміністрацією України та Міністерством фінансів України подані апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах апелянти просять скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 судова адміністрація України зазначає, що вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права, неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, а також не застосовано норми законів, які підлягали застосуванню. Апелянт посилається на ч. 1,7 ст. 23 Бюджетного кодексу України, відповідно до якого будь які бюджетні зобов»язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду, тому апелянт вважає, що діяв на підставі законів України про ОСОБА_3 бюджет України на 2005-2010 роки, Бюджетного кодексу України та ст. 68 Конституції України, яка передбачає обов»язкове виконання самої Конституції та законів України, а отже ОСОБА_3 судова адміністрація України не може бути відповідачем у даній справі.

В обґрунтування апеляційної скарги Міністерство фінансів України зазначає, що при винесенні рішення судом не були враховані положення бюджетного законодавства України, зокрема те, що виключно законом про ОСОБА_3 бюджет України визначаються будь які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків (ч.2 ст. 95 Конституції України , п.8 ч.1 чт.7, ч.1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України). Апелянт вказує, що видатки, передбачені в ОСОБА_3 бюджеті України на відповідні роки, на оплату праці суддів були фактично здійснені ОСОБА_3 казначейством України на 100% від плану.

Сторони до судового засідання не з»явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 працює на посаді судді апеляційного суду Луганської області з 01.12.1992 року по теперішній час.

Наказом апеляційного суду Луганської області № 186 від 13.08.2008 позивачу з 13 серпня 2008 року встановлено щомісячну надбавку за вислугу років у розмірі 40 % від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, як такий, стаж роботи якої становить 25 років.

Наказом апеляційного суду Луганської області № 11 від 17.02.2003 позивачу з 01.12.2002 року призначено виплату довічного утримання з розрахунку 82%, а, відповідно до наказу № 183 від 14.09.2006 року, позивачу з 14 вересня 2006 року встановлено щомісячне грошове утримання у розмірі 90% від заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, заробітна плата позивача з травня 2008 року по серпень 2010 року розраховувалась з посадового окладу, розмір якого становив 3154 грн., тобто перерахунок посадового окладу позивачу у 2010 році, відповідно до п. 41 та додатка 4 постанови Кабінету Міністрів України 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» не провадився.

Частиною 1 статті 44 Закону України «Про статус суддів» встановлено, що заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Відповідно до частини 2 цієї статті розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

Законом України «Про ОСОБА_3 бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107 від 28.12.2007р. (який набрав чинності з 01.01.2008р.) частина 2 статті 44 Закону України «Про статус суддів» викладена в редакції, згідно якої розміри посадових окладів суддів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Наведену зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 від 22.05.2008р.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22.05.2008р. була відновлена дія частина 2 статті 44 Закону України «Про статус суддів», за приписами якої розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що гарантований мінімальний посадовий оклад судді не може бути меншим встановленого вищеназваного співвідношення. А тому, не виконання цього принципу є порушенням конституційного права суддів на отримання заробітної плати, визначеної Законом.

Судом встановлено, що на рівні Закону посадові оклади професійних суддів не встановлювались.

Згідно до ст.8 Закону України «Про оплату праці» (в редакції, чинної у спірний період) умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадку, передбаченого частиною першою статті 10 цього Закону.

Як вбачається зі змісту абзацу другого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2005 № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01.06.2005 визначено у 15 розмірів мінімальної заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці суддів» було затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів місцевих судів із додержанням наведеного у ч.2 ст.44 Закону України «Про статус суддів» принципу відсоткового співвідношення. Відповідно до зазначеної схеми посадовий оклад судді апеляційного суду Луганської області - 9,5 мінімальних розмірів заробітної плати.

Кабінетом Міністрів України 21 грудня 2005року прийнято постанову № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів», згідно до якої розміри посадових окладів суддів, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332грн. і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865» зазначену постанову доповнено, зокрема, пунктом 4-1, яким установлено, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2007року, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2007року та Вищого адміністративного Суду України від 29 жовтня 2009року, в адміністративній справі за позовом особи до держави Україна, Кабінету Міністрів України, треті особи - ОСОБА_3 казначейство України, ОСОБА_3 судова адміністрація, про визнання протиправною бездіяльність та окремих положень постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, визнано протиправним і скасовано п. 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці суддів».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 №1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям, пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року дана постанова окружного суду залишена без змін, однак питання щодо повороту виконання судового рішення не прийнято, а тому постанова Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005р. № 865» та пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 856 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратили чинність лише з 19 серпня 2009 року, тобто з часу набрання чинності рішення суду першої інстанції та є обовязковою для виконання саме з цього часу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що невиплата позивачеві заробітної плати, розрахованої з посадового окладу у розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні, починаючи з 19 серпня 2009 року є звуженням його природного права на отримання належної заробітної плати від держави як конституційної гарантії, повязаного з одночасним порушенням державою конституційної гарантії недоторканості судді, втручанням виконавчої влади у виключну сферу судової влади.

Статтею 55 Закону України "Про ОСОБА_3 бюджет України на 2009 рік" від 26.12.2008 року № 835-VI передбачено розміри мінімальних заробітних плат на 2009 рік. Так, станом на 1 липня 2009 року розмір мінімальної заробітної плати становив 630 грн., з 1 жовтня 2009 року - 650 грн.

Відповідно до Закону України від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати", який спрямований на встановлення розміру прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, що забезпечить належний соціальний захист кожного громадянина України у період фінансово-економічної кризи, розмір мінімальної заробітної плати з 1 листопада 2009 року становить 744 грн., а з 1 січня 2010 року визначено на рівні 869 гривень.

Тому, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що саме виходячи з таких розмірів мінімальної заробітної плати повинен був розраховуватись посадовий оклад позивача починаючи з 19 серпня 2009 року, тобто з моменту втрати чинності пункту 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

Позивачем заявлені також вимоги про перерахунок надбавки за вислугу років відповідно до положень ст. 44 Закону України «Про статус суддів» в редакції, що діяла до 1 січня 2008 року.

Частиною 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» було передбачено, що суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Законом України «Про ОСОБА_3 бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007 змінено порядок нарахування надбавки за вислугу років та встановлено, що вказана надбавка розраховується у тих же відсотках, однак не від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, а від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 справа № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України також і положення пункту 61 розділу II Закону України «Про ОСОБА_3 бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» яким внесено зміни до ст. 44 Закону України «Про статус суддів».

Таким чином, зміни до абзацу другому частини четвертої ст. 44 Закону України «Про статус суддів», внесені Законом України «Про ОСОБА_3 бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», втратили чинність 22 травня 2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу з 13 серпня 2008 року встановлено та сплачувалась щомісячна надбавка за вислугу років у розмірі 40 % від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з травня 2008 року до 13.08.2008 року надбавка за вислугу років у розмірі 30 відсотків від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, що з 22 травня 2008 року суперечить Закону України «Про статус суддів».

Статтею 126 Закону України «Про судоустрій України» (чинного у спірний період) встановлено, що ОСОБА_3 судова адміністрація України готує матеріали для формування пропозицій щодо бюджету судів та здійснює заходи щодо їх фінансування відповідно до цього Закону, здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів.

Повноваження Державної судової адміністрації України визначено Положенням про ОСОБА_3 судову адміністрацію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2009 року № 14, згідно якого ОСОБА_3 судова адміністрація України відповідно до покладених на неї завдань бере участь у розробленні проектів Державного бюджету та Державної програми економічного і соціального розвитку України на відповідний рік, програми діяльності Кабінету Міністрів України та державних цільових програм у відповідній сфері, забезпечує їх виконання у межах своїх повноважень; розробляє і затверджує за погодженням з Радою суддів України єдині нормативи фінансового забезпечення судів та переглядає їх не рідше ніж один раз на три роки; виконує функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів, кваліфікаційних комісій суддів, органів суддівського самоврядування, територіальних управлінь державної судової адміністрації та ДСА; здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апарату судів та державної судової адміністрації та інше.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що саме ОСОБА_3 судова адміністрація України є належним відповідачем по цій справі.

Водночас, колегія суддів зазначає, що приймаючи рішення про зобовязання Державної судової адміністрації України виділити апеляційному суду Луганської області з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у ОСОБА_3 казначействі України, МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення позивачеві виплати, суд першої інстанції помилково змішав відносини публічної служби та бюджетні правовідносини, які відрізняються не тільки складом учасників але й їх характером.

Колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції безпідставно було зобовязано Міністерство фінансів України профінансувати вказані виплати.

Бюджетним кодексом України (статті 32 37) на Міністерство фінансів України покладено обовязок щодо складання проекту закону про ОСОБА_3 бюджет України, визначення основних організаційно-методичних засад бюджетного планування, які використовуються для підготовки бюджетних запитів і розроблення пропозицій проекту Державного бюджету України, визначення на підставі основних макропоказників економічного і соціального розвитку України на наступний бюджетний період та аналізу виконання бюджету у поточному бюджетному періоді загального рівня доходів та видатків бюджету і надання оцінки обсягу фінансування бюджету для складання пропозицій проекту Державного бюджету України.

Головні розпорядники бюджетних коштів організують розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України в терміни та порядку, встановлені Міністерством фінансів України.

Міністерство фінансів України здійснює контроль за дотриманням бюджетного законодавства на кожній стадії бюджетного процесу як стосовно державного бюджету, так і місцевих бюджетів, якщо інше не передбачено законодавством України (стаття 111 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до п.1 Положення про Міністерство фінансів, затвердженого Указом Президента № 1081/99 від 26 серпня 1999 року, Міністерство фінансів України є центральним органом виконавчої влади, підпорядкованим Кабінету Міністрів України. Мінфін України забезпечує проведення єдиної державної фінансової, бюджетної, податкової політики, спрямованої на реалізацію визначених завдань економічного та соціального розвитку України, здійснює координацію діяльності у цій сфері інших центральних органів виконавчої влади.

Аналіз приписів зазначеного положення, а також норм Бюджетного кодексу України, зокрема його статей 7, 23, 35, 51, доводять, що Міністерство фінансів України жодним чином не відповідає перед позивачем, на ньому не лежить відповідальність по нарахуванню та виплаті заробітної плати позивачу.

Колегія суддів вважає, що відносини між Міністерством фінансів України та ОСОБА_3 судовою адміністрацією України знаходяться в площині бюджетних правовідносин, і позивач не є безпосереднім учасником цих правовідносин. За таких обставин, колегія суддів вважає, що Міністерство фінансів України є неналежним відповідачем по справі.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з частковим порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови .

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2010 року у справі № 2а-6184/10/1270 за позовом ОСОБА_2 до апеляційного суду Луганської області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання провести перерахунок заробітної плати скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до апеляційного суду Луганської області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання провести перерахунок заробітної плати задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо невиплати заробітної плати ОСОБА_2 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Зобовязати ОСОБА_3 судову адміністрацію України здійснити перерахунок та виплату заробітної плати з ОСОБА_2 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, з рахунку державного бюджету України (№ 4024, відкритий у ОСОБА_3 казначействі України, МФО 820172), який передбачений на виконання рішень судів на користь суддів.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 24 грудня 2010 року, в повному обсязі виготовлена 28 грудня 2010 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: С.В.Білак

Судді: М.Г.Сухарьок

ОСОБА_5