Справа № 806/2663/15
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19 серпня 2015 року Житомир справа № 806/2663/15
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Липа В.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом
Попільнянського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення 5 047,72 грн,-
Попільнянський районний центр зайнятості звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь отримане матеріальне забезпечення по безробіттю в сумі 5 047,72 грн. В обґрунтування позову зазначає, що під час перевірки Державним центром зайнятості баз регіональних центрів зайнятості було зазначено про те, що ОСОБА_1 не мала підстав для перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітна та отримування грошової допомоги по безробіттю починаючи із призначення їй пенсії за вислугу років.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити, подав клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.
Відповідач направив заяву про розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи, що потреба заслуховувати свідків чи експертів відсутня, справа розглядається у відповідності до ч.6 ст.128 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, судом встановлено наступне.
24 квітня ОСОБА_1 звернулася до Попільнянського районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. Від 30 липня 2014 року розпочато виплату допомогу по безробіттю.
Під час перевірки Державним центром зайнятості баз регіональних центрів зайнятості було зазначено про те, що ОСОБА_1 подала заяву від 02.03.2015 про призначенні їй пенсії за вислугу років а, тому вона не мала підстав для перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітна та отримування грошової допомоги по безробіттю, починаючи із дати призначення пенсії 11.12.2014 року.
Наказом Полільнянського районного центру зайнятості від 16 червня 2015 року на підставі акту № 15 від 12.06.2015 було зобов'язано ОСОБА_1 повернути отримані кошти за період з 11.12.2014 по 26.02.2015 у сумі 5 047,72 грн. нараховані як допомога по безробіттю. З відповідним листом № 272 від 18.06.2015 позивач з вернувся із відповідною вимогою про повернення коштів (а.с. 9-11)
Під час перебування на обліку в Коростенському міському центрі зайнятості відповідачу за період з 11.12.2014 по 26.02.2015 виплачено матеріальне забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю у сумі 5 047,72 грн (а.с. 12).
Відповідно до пункту 2 частини 1, пункту 4 частини 2 статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні мають право зокрема на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону. Зареєстровані безробітні зобов'язані зокрема інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.
Згідно з частиною 3 статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
В свою чергу відповідно до пункту 1 частини 1 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
У статті 1 вказаного Закону надано визначення термінів, що вживаються у ньому.
Так, відповідно до пункту 2 названої статті Закону, безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Згідно пункту 8 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення", зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи.
Пункт 13 статті 1 даного Закону, визначає осіб працездатного віку, як осіб віком від 16 років, які не досягли встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку.
Статтею 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що допомога по безробіттю є одним з видів забезпечення за цим Законом.
Як передбачено частиною 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до частини 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.00 №307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.12.00 за №915/5136 (надалі - Порядок №307).
Згідно з пунктами 1.2, 1.3 розділу 1 Порядку №307 допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітними підприємницької діяльності надається застрахованим та незастрахованим особам, визнаним у встановленому порядку безробітними. Допомога по безробіттю призначається центрами зайнятості, на які покладено функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем перебування безробітного на обліку і виплачується в установленому порядку через банківські установи.
Пунктом 6.14 розділу 6 Порядку №307 передбачено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.
Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю, якщо він не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати та допустив зловживання покладених на нього Законом обов'язків.
Однак, ОСОБА_1 були подані всі відомості про обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю та не було допущено зловживання покладених на неї Законом обов'язків при отриманні допомоги по безробіттю.
Таким чином, позивачем не доведено умисне невиконання відповідачем своїх обов'язків та зловживання ними. А відповідно до частини першої ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, вимог якої позивачем не виконано.
В зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що стягнення з відповідача виплачених йому позивачем коштів є протиправним, а тому у позові про стягнення коштів слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 128, 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Керуючись Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", ст. ст.158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України. суд,
У задоволенні позову відмовити.
Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Суддя В.А. Липа