Справа № 2а-1670/506/11
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2a-1670/506/11

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 року

м. Полтава

Справа № 2a-1670/506/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді – Головка А.Б.,

при секретарі – Вовченко Т.П.,

за участю:

представника відповідача - Байрак С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації до відділу державної виконавчої служби Машівського районного управління юстиції, третя особа - Даніленко Анастасія Григорівна, про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2011 року Управління праці та соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Машівського районного управління юстиції про скасування постанови про накладення штрафу від 30.12.2010 року ВП № 14765769.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 30.12.2010 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Машівського районного управління юстиції винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. на виконуючого обов'язки начальника Управління праці та соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації за невиконання без поважних причин рішення Машівського районного суду Полтавської області від 17.03.2009 року по справі № 2-а-193/09, на підставі виконавчого листа № 2-а-193/09, виданого Машівським районним судом Полтавської області 02.04.2009 року. Вважає, що вказана постанова про накладання штрафу є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки рішення суду не виконане з незалежних від неї причин. Вважає, що виконання судового рішення може бути проведено тільки за рахунок коштів, які будуть додатково виділені Міністерством фінансів України для Міністерства праці та соціальної політики України на виконання судових рішень.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У своїх письмових запереченнях проти позову, відповідач посилався на судові рішення Європейського Суду з прав людини у справах проти України, у яких Європейський Суд з прав людини висловив позицію, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. З посиланням на ці рішення відповідач зробив висновок, що причина невиконання судового рішення є неповажною.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2011 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Даніленко Анастасію Григорівну.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Машівського районного суду Полтавської області від 17.03.2009 року Управління праці та соціального захисту населення Машівської РДА зобов'язано провести перерахунок та виплатити Даніленко Анастасії Григорівні грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року з урахуванням сум, що отримані нею згідно статті 56 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" .

02.04.2009 року Машівським районним судом Полтавської області видано Даніленко Анастасії Григорівні виконавчий лист № 2-а-193/09.

Преамбулою Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

На виконання вказаної норми Закону 11.09.2009 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Машівського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Машівського районного суду Полтавської області та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 18.09.2009 року.

Актом державного виконавця від 13.12.2010 року підтверджується, що позивачем у зазначений строк для добровільного виконання судове рішення не виконано.

Позивач посилається на відсутність відповідного фінансування як на поважну причину невиконання судового рішення.

Дане твердження позивача судом оцінюється критично зважаючи на те, що відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України. Аналогічне правило міститься і в частині 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Системний аналіз наведених положень норм права дає підстави для висновку, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов‘язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов‘язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відсутність відповідного фінансування не може бути визнана поважною причиною невиконання судового рішення з огляду на те, що за своїм характером є або бездіяльністю, або юридично неспроможною дією і не вказує на належне ставлення боржника до процесу організації виконання судового рішення. При цьому суд бере до уваги, що судовим рішенням на позивача було покладено обов'язок здійснити дії по нарахуванню та виплаті грошових коштів. Судом не встановлено наявності доказів, які б вказували на існування будь-яких перешкод у здійсненні позивачем нарахування належної суми.

Відсутність же грошових коштів для їх виплати може бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення на підставі статті 33 Закону України "Про виконавче провадження", проте не є підставою для ухилення від виконання судового рішення.

Позивачем не надано суду доказів виконання постанови Машівського районного суду Полтавської області або поважних причин її невиконання.

Згідно із частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Зміст дій, які повинен вчиняти державний виконавець з приводу примусового виконання судових рішень, передбачений зокрема статтею 87 зазначеного Закону.

Статтею 87 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Постанова державного виконавця про накладення штрафу може бути оскаржена до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або до суду в 10-денний строк.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі. При подальшому невиконанні рішення боржником державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону.

На виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження" 14 грудня 2010 року державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Машівського РУЮ виніс постанову про накладення на посадову особу УПСЗН Машівської РДА штрафу за невиконання рішення Машівського районного суду Полтавської області у розмірі 170 грн.

Судом встановлено, що станом на 30.12.2010 року судове рішення виконано не було, що підтверджується актом державного виконавця від 30.12.2010 року, копія якого наявна у матеріалах справи.

30.12.2010 року за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення Машівського районного суду Полтавської області постановою, винесеною державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Машівського РУЮ накладено штраф у розмірі 340 грн. на посадову особу Управління праці та соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, надаючи оцінку діям та рішенням суб’єкта владних повноважень, які є предметом оскарження, суд перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; добросовісно, розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у прийнятті рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження", позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Управління праці та соціального захисту населення Машівської районної державної адміністрації до відділу державної виконавчої служби Машівського районного управління юстиції, третя особа - Даніленко Анастасія Григорівна, про скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 01 лютого 2011 року.

Суддя А.Б. Головко