Справа № 2а-2343/11/0541
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - < Суддя першої інстанції >
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2011 року справа №2а-2343/11/0541 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Губської Л.В.

суддів Арабей Т. Г. , Чебанова О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради на постанову Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2011 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської про визнання дій протиправними, стягнення недоотриманих сум одноразової щорічної грошової допомоги до 5 травня, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення про визнання дій протиправними, стягнення недоотриманих суми одноразової щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік.

Постановою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2011 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої дії вважає правомірними, оскільки в своїй роботі керується нормами діючого законодавства і, зокрема, постановами КМУ.

Відповідно до ч.8 ст. 183-2 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням, та відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання щорічної грошової допомоги до 9 травня (яка повинна виплачуватися до 5 травня) в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Фактично позивач отримав від відповідача до 5 травня у 2011 р. 630 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст.12 цього Закону щорічно до 5 травня учасникам бойових виплачується разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Абзацом 1 ст. 17 цього Закону встановлено, що фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Згідно абз. 1 ст. 17-1 щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач є органом владних повноважень, на якого чинним законодавством покладений обовязок по здійсненню виплат, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в тому числі разової грошової допомоги.

Згідно з підпунктом 2 «б» пункту 20 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007, № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» частину п'яту статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викласти в такій редакції: «Щорічно до 5 травня членам сімей померлих інвалідів війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Однак. рішенням Конституційного Суду України у справі № 10-рп від 22.05.2008 року положення пункту 20 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007, № 107-VI визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Стаття 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

У 2011 році Закон України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закон України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» не зупинялися та не змінювалися, тому позивач має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

Апелянт посилається на те, що з метою реалізації цього права Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до законів України ««Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», відповідно до якої і здійснено виплату.

Разом з тим, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, при вирішенні даного спору необхідно дотримуватись вимог саме Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не постанови КМУ.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування постановленого по справі судового рішення відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 183-2, 184, 195, 197, 198 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради на постанову Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2011 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської про визнання дій протиправними, стягнення недоотриманих сум одноразової щорічної грошової допомоги до 5 травня, - залишити без задоволення, постанову суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду постанови, ухваленої в скороченому провадженні, набирає законної сили з моменту постановлення і подальшому оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.В. Губська

ОСОБА_3

ОСОБА_4