Справа № 2-а-109/10
Суддя: Грищенко М. В.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-109/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2010 року смт.Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Грищенко М. В. ,

розглянувши у скороченому провадженні в смт.Брусилів справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі про визнання бездіяльності протиправною, стягнення недоотриманого підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2010 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить визнати протиправною бездіяльність відповідача по не проведенню нарахування та виплати протягом періоду з 01.11.2009 року по 01.11.2010 року підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст.б Закону України Про соціальний захист дітей війни і стягнути з відповідача за період з 01.11.2009 року по 01.11.2010 року заборгованість по виплаті пенсії як дитині війни в сумі 2028 гривень. Позов мотивований тим, що вона має право на підвищення до пенсії як дитина війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, але таке право було неправомірно обмежене відповідачем. Підвищення до пенсії виплачувалось в розмірі меншому, ніж передбачено, що призвело до порушення її прав.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позов подано до суду в листопаді 2010 року. Ухвалою від 13.12.2010 року позов в частині вимог за період з 1 листопада 2009 року по 30 квітня 2010 року залишено без розгляду.

Відповідач у встановлений строк надіслав до суду заперечення, в яких зазначив, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війни, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Кошти Персійного фонду України не включаються до Державного бюджету України. З метою визначення порядку обчислення підвищення до пенсії дітям війни Кабінетом міністрів України було прийнято постанову від 28.02.2008 року № 530, якою надано право на призначення та виплату пенсій та підвищень в розмірах, встановлених Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». Пунктом 8 даної постанови підвищення дітям війни виплачується з 22.05.2008 року- 48,10грн., з 01.07.2008 року - 48,20грн., з 01.10.2008 року - 49,80грн. Також відповідач не погоджується з вимогою провести перерахунок з 1 січня 2005 року, мотивуючи тим, що відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Виплата пенсій мала щомісячний характер, тому про порушення свого прав яке позивач вважає порушеним, він міг дізнатися при виплаті пенсії за відповідний перш Незнання закону не є поважною причиною пропуску такого строку.

Дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Позивачка ОСОБА_1 має статус дитини війни та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Брусилівському районі, де отримує підвищенні до пенсії як дитина війни згідно з постановою КМ України від 28.02.2008 року № 530 в таких розмірах : з 1 квітня 2008 року - 48,10 грн., з 1 липня 2008 року - 48,20 грн., з 1 жовтня 2008 року - 49,80 грн.

Статтею б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» дію ст. 6 Закону ' України «Про соціальний захист дітей війни» було обмежено. Пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищувались в меншому, ніж визначено Законом розмірі.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» були визнані неконституційними таким чином виплата підвищень дітям війни в повному обсязі відновлюється з моменту визнання вищевказаних положень неконституційними.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік* в 2010 році прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, становить з 1 січня 2010 року - 695грн., з 1 квітня 2010 року - 706грн., з 1 липня 2010 року - 709грн., з грудня 2010 року - 734грн. Розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами КМ України.

Постановою КМ України № 530 від 28.05.08 визначено конкретні розміри підвищення до пенсії, які є значно меншими встановленого законом розміру.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно- правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин, коли підзаконний нормативний акт суперечить Закону, обмежуючи права громадян, визначені останнім, застосування зазначеної постанови неможливе.

Суд, виходячи із загальних засад приорітету законів над підзаконними актами, вважає, що при розрахунку підвищення до пенсії як дитині війни, засотуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімільний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону №1058-ІУ, на думку суду , не є перешкодою для застосування зазначеної величини ( мінімального розміру пенсії за віком ) для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Законом України Про соціальний захист дітей війни не передбачено механізм проведення доплат до пенсії, проте відповідно до ст.58 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Згідно з Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п 2.1. Положення основними завданнями Управління є: забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, отже, є відповідачем у справах щодо виплати пенсій, доплат до них.

Оскільки згідно Положення відповідач повинен здійснювати перерахунок пенсій, то розмір не донарахованих коштів повинен визначатися відповідачем, а не судом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач при здійсненні нарахувань та виплат коштів, передбачених ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», діяв всупереч Закону, тому його дії слід визнати протиправними.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни не можуть бути взяті до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов»язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядаються.

Суд враховує посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів Пенсійного фонду України і тому не ухвалює проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Позивачка ставить вимогу про стягнення з відповідача недоотриманого підвищення до пенсії, однак така вимога підлягає частковому задоволенню шляхом покладення на відповідача зобов»язання нарахувати і виплатити позивачеві щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 1 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року, оскільки саме такий спосіб захисту прав позивача, який суд вважає порушеними, відповідає принципам адміністративного судочинства. З огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов»язання вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини суд визнає такі дії або бездіяльність незаконними і зобов»язує відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно закону, не ухвалюючи рішення про стягнення конкретних сум.

Відповідно до абзацу дев»ятого ч. 1 ст.256 КАС України постанова суду підлягає негайному виконанню.

Судові витрати по справі слід прийняти на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 8-11, 17,18, 21, 71, 99, 100, 159-163, 183-2, 267 КАС України, ст.6 Закон України Про соціальний захист дітей війни, ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст.52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі в частині ненарахування та невиплаті ОСОБА_1 розміру підвищень до пенсії за статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 1 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року в розмірі меншому ніж 30 % мінімальної пенсії за віком протиправною.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі Житомирської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», яка визначається встановленим Законом України «Про Державний бюджеі України на 2010 рік» прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, за період з 1 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року з урахуванням фактично отриманих сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати прийняти на рахунок держави.

Постанову в частині зобов»язання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії звернути до негайного виконання.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Брусилівському районі подати звіт про негайне виконання судового рішення на протязі двох місяців з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає закрнної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Грищенко М. В.