Справа № 2а/1770/1436/2011
Суддя: Махаринець Д. Є.
Дата ухвалення: 2011-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а/1770/1436/2011

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/1436/2011

18 квітня 2011 року

09год. 50хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д. Є. розглянувши адміністративну справу за позовом

Патій Ігор Васильович

до

Зорянський сільський голова Гуз Анатолій Тимофійович

про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач Патій Ігор Васильович звернувся до суду з позовом до відповідача Зорянський сільський голова Гуз Анатолій Тимофійович Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки.

Позивач подав клопотання у якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу без участі представника.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про визнання позову , просив суд розглянути справу без участі відповідача.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно і всебічно з’ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення . Суд виходив із наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 травня 2010 року Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області надала позивачу Патію Ігорю Васильовичу дозвіл за № 1262 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу земельну ділянку площею 0,065 гектара в с.Зоря Рівненського району. 02.06.2010 року позивач уклав Договір № 62 г на топографо-геодезичні по визначенню розташування, меж, площ, земельних ділянок з ПП «ІНТЕНСИВ-СЕРВІС». 31.08.2010 року за № 1390 Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області прийняла Рішення про затвердження проекту землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,065 га Патію І.В. для ведення особистого селянського господарства в с.Зоря, другим пунктом Рішення якого зазначено що дана земельна ділянка передається у власність Патія І.В. з подальшим видачею державного акту на його ім'я на право власності на землю.

14.02.2011 року позивач звернувся з письмовою заявою в Зорянську сільку раду з проханням надати письмову відповідь про причини не підписання державного акту на право власності на земельну ділянку.

Листом за підписом Зорянського сільського голови за № 256 зід 09.03.2011 року була надана відповідь, що причиною не підписання державного акту на право власності на земельну ділянку є те, що сільська рада помилково прийняла Рішення про надання земельної ділянки у власність, в зв'язку з тим, що раніше було прийнято Рішення включити ділянку до переліку, що підлягають продажу на аукціоні.

В судове засідання відповідач доказів наявності такого рішення не подав.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 6-10 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До заяви додаються матеріали, передбачені частиною п’ятою статті 151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства) . Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому статтею 151 цього Кодексу. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Згідно з п. 1.4 Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N 43 (надалі - Інструкція), Державний акт на право власності на земельну ділянку та державний акт на право постійного користування земельною ділянкою видається на підставі рішення Кабінету Міністрів України, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради. Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

Пунктом 2.14 цієї Інструкції передбачено, що державний акт на право власності на земельну ділянку складається у двох примірниках, підписується посадовими особами в такій послідовності: начальник державного органу земельних ресурсів, голова (керівник) органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади та особа, що здійснила реєстрацію акта.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»міський голова є головною посадовою особою територіальної громади міста. Міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

За таких обставин дії відповідача суд вважає незаконними, оскільки згідно пункту «б»частини 1 ст.121, частини 2 ст.118 Земельного Кодексу України громадяни мають право на безоплатну передачу у власність шляхом приватизації в межах норм встановлених цим Кодексом ( в даному випадку 0,065 га землі), рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з цих питань повинні бути прийняті у місячний строк з дня подання матеріалів.

Крім того, у відповідності з ч.2 ст.134 Земельного кодексу України - не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Положеннями ст.ст. 112, 136 КАС України визначено, що визнання позову відповідачем і прийняття його судом є підставою для прийняття постанови про задоволення позову.

Підстави для неприйняття судом визнання відповідачем позову відсутні, оскільки таке визнання не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, тому визнання позову відповідачем слід прийняти, а позов задовольнити.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Махаринець Д. Є.