Справа № 826/6729/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 серпня 2015 року № 826/6729/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Богородчанському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про зупинення видаткових операцій.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Державної податкової інспекції у Богородчанському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області (далі по тексту також - позивач) з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (надалі також - відповідач), в якому просила:

- зупинити видаткові операції Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (, провулок Несторівський, 3-5 м. Київ, 04053) на рахунках у банківських установах, що обслуговують платника до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або складення акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що відповідач усупереч приписів чинного законодавства перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень та має перед бюджетом узгоджену суму податкової заборгованості.

Через канцелярію суду надійшло клопотання про слухання справи за його відсутності.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з мотивів відсутності у позивача (його посадових та службових осіб) повноважень податкового керуючого, а відтак - відсутність підстав для опису майна відповідача. Крім того, представник відповідача зазначив, що станом на дату розгляду справи діє ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.03.2015 р. №826/4288/15, якою позивачу заборонено вчиняти дії, пов'язані з виконанням функцій податкового керуючого.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду про наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» є суб'єктом господарювання та перебуває на обліку в ДПІ у Богородчанському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області як платник окремих податків.

Як зазначав позивач, станом на 09.04.2015р. додатковий борг ПАТ «Укрнафта» перед бюджетом становить 58 282 238,12 грн., який виник в результаті несплати самостійно задекларованих сум по платежу «рентна плата».

Фактичні обставини справи свідчать, що ДПІ у Богородчанському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області направлено податкову вимогу від 02.10.14 № 507-25 на суму 13152305, 51 грн. та рішення про опис майна у податкову заставу від 02.10.2014 року №2.

В подальшому, 11.03.2015р. податковим керуючим Гладун Т.С. здійснено вихід за юридичною адресою підприємства для проведення опису майна у податкову заставу.

Як зазначав позивач, у наданні документів, необхідних для проведення опису майна, податковому керуючому було відмовлено, про що складено акт про відмову платника податків від опису майна у податку заставу від 11.03.2015р. № 1 а також акт про перешкоджання платників податків виконанню повноважень податковим керуючим від 11.03.2015 №2, що у свою чергу свідчить про наявність правових підстав для зупинення видаткових операцій платника податків.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VІ регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 20.1.15. п.20.1. ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків) у разі недопущення посадових осіб органів державної податкової служби до обстеження територій та приміщень, визначених у підпункті 20.1.11 цієї статті, а у відповідності до пп. 20.1.16 п.20.1 зазначеної статті органи державної податкової служби також мають право звертатися до суду і у разі якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Згідно п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України зазначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, що відповідно до п.89.3 ст. 89 вказаного Кодексу оформлюється актом опису.

Відповідно до п. 91.3 ст. 91 Податкового кодексу України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном.

П. 89.4. ст. 89 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Як вже було судом встановлено, 11.03.2015 року Гладун Т.С. було складено Акт №1 від 11.03.2015р. про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим, оскільки як зазначав позивача, відповідачем було відмовлено податковому керуючому в наданні активів для опису в податкову заставу.

Одночасно Гладун Т.С. було складено і Акт № 1 від 11.03.2015 р. відмови платника податків від опису у податкову заставу. Акт складено у зв'язку начебто відмовою ПАТ «Укрнафта» у здійсненні податковим керуючим опису майна за наявності на те законних підстав.

В аспекті викладеного, у ході судового розгляду справи, встановлено наступне.

Гладун Т.С. був призначений податковим керуючим наказом Долинської ОДПІ від 02.02.2015 р. № 39.

Відповідно до п. 91.1. ст. 91 ПК України керівник контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов'язки, визначені цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи, платником плати за користування надрами для видобування корисних копалин є Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» - юридична особа, зареєстрована у м. Києві, пров. Несторівський, 3-5. Такий платник плати за користування надрами перебуває на податковому обліку у Міжрегіональному головному управлінні Міндоходів (ДФС) - Центральному офісі з обслуговування великих платників (далі - Центральний офіс).

Відповідно ж до статті 19 Конституції України орган державної влади, його посадові та службові особи, можуть діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що на дату намагання позивачем здійснити опис майна відповідача у податкову заставу саме у зв'язку з існуванням у відповідача податкового боргу з плати за користування надрами, як і на дату складення актів, які на переконання позивача, є підставою для звернення з адміністративним позовом, набрала законної сили постанова Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/14102/14, якою суд визнав протиправним та скасував наказ територіального органу ДФС про призначення ПАТ «Укрнафта» як платнику плати за користування надрами податкового керуючого.

Так, в межах розгляду справи № 826/14102/14 встановлено, що зважаючи на те, що платником плати за користування надрами є юридична особа - ПАТ «Укрнафта», яка перебуває на обліку у Центральному офісі, суд встановив також і те, що право на призначення податкового керуючого/податкових керуючих відповідачу у зв'язку з виникненням податкового боргу саме з плати за користування надрами належить до повноважень виключно Міжрегіонального головного управління Міндоходів (ДФС) - Центральному офісі з обслуговування великих платників. Саме такими податковими керуючими і можуть вчинятися дії, спрямовані на стягнення боргу відповідача з плати за користування надрами.

Постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.11.2014 р. залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2015 р. №826/14102/14, а також ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.04.2015 р. № К/800/6122/15.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 72 КАСУ обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на вищевикладене обумовлюється висновок проте, що оскільки в адміністративній справі № 826/14102/14 судом встановлено ту обставину, що з метою стягнення податкового боргу з плати за користування надрами із ПАТ «Укрнафта» податкового керуючого відповідачу уповноважений призначати лише орган податкової реєстрації відповідача як платника плати за користування надрами, а саме - Центральний офіс, такі обставини не підлягають доведенню та встановленню у даній справі.

Крім того, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.03.2015 р. у справі №826/4288/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" з позовом до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, заборонено територіальним органам Міністерства доходів і зборів та/або територіальним органам Державної фіскальної служби, їх посадовим та службовим особам, крім Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників, приймати рішення про призначення податкових керуючих, вчиняти дії, спрямовані на виконання уже прийнятих рішень про призначення податкових керуючих, а також вчиняти будь-які інші дії, спрямовані на виконання повноважень податкового керуючого.

Зазначена ухвала набрала законної сили з 24.03.2015 року і підлягала негайному виконанню на підставі ч.5 ст.118 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на наведене, суд звертає увагу на те, що необхідною умовою для звернення податкового органу до суду в порядку п. 89.4 Податкового кодексу України є недопущення податкового керуючого для здійснення опису майна у податкову заставу та/або неподання документів, необхідних для такого опису та складання податковим керуючим акта відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, та враховуючи, що судом встановлено наявність заборони вчиняти дії, спрямовані на виконання повноважень податкового керуючого щодо ПАТ «Укрнафта» як платника плати за користування надрами, а також відсутність повноважень податкового керуючого Гладун Т.С. щодо ПАТ «Укрнафта» (з огляду на скасування у судовому порядку наказу про його призначення), суд, з урахуванням наведеного в сукупності, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи позивача, викладені в обґрунтування підстав для зупинення видаткових операцій ПАТ «Укрнафта» спростовані матеріалами справи та імперативними приписами чинного податкового законодавства.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А.Качур