Справа № 826/2370/15
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2370/15 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М.. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія «Партнер» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія «Партнер» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія «Партнер» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо невизнання як податкової звітності податкової декларації позивача з податку на додану вартість за грудень 2014 року;

- зобов'язання відповідача визнати податкову декларацію позивача з податку на додану вартість за грудень 2014 року такою, що подана товариством у день її фактичного отримання відповідачем - 20.01.2015 р. із відображенням цих даних в особовій картці платника податків.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2015 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Будівельно-фінансова компанія «Партнер» є платником податку на додану вартість (далі - ПДВ) та перебуває на податковому обліку ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

15.07.2014 р. між позивачем і відповідачем було укладено договір №1 про визнання електронних документів.

20.01.2015 р. позивач засобами електронного зв'язку направив відповідачу декларацію з додатками № 1 (розрахунок коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ (Д1), № 5 (розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), № 8 (заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (Д8) та з реєстром виданих і отриманих податкових накладних, що підтверджується квитанціями №2 про доставку декларації та повідомленням-розпискою про вручення відправлення спецзв'язку.

22.01.2015 р. відповідач листом №944/2654-15-01-10 повідомив позивача про те, що за результатами проведеного камерального аналізу податкової звітності встановлено, що податкову звітність заповнено з порушенням вимог Наказу Міністерства Фінансів України від 23.09.2014 р. № 966 «Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», у зв'язку з чим зазначену вище податкову звітність товариства не було визнано податковим органом та запропоновано позивачу подати нову податкову звітність, заповнену у відповідності з нормами чинного законодавства.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що декларація, яка була подана позивачем податковому органу 20.01.2015 р., заповнена з порушенням норм законодавства, а саме в ній неправильно зазначено найменування контролюючого податкового органу, якому вона адресується, що є підставою для її неприйняття контролюючим органом.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та здійснивши системний аналіз чинного законодавства, не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 р. №233 (далі - Інструкція №233) та Постановою Кабінету Міністрів України 06.08.2014р. №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» (далі - Постанова №311).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 48.3 ст. 48, п. 49.8, п. 49.11 ст. 49 ПК України закріплено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п. 48.3 та п.48.4 ст. 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Згідно з п.п. 7.5, 7.6 розділу 3 Інструкції № 233, підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС

Якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Постановою №311 передбачено утворення як юридичних осіб публічного права територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком, згідно з додатком 1, а також реорганізовано територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2. Зокрема, реорганізовано Державну податкову інспекцію в Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві та утворено Державну податкову інспекцію в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Отже, законодавством визначено перелік реквізитів декларації, які повинні заповнюватися платниками податків при поданні податкової звітності до відповідного контролюючого податкового органу, одним з яких є найменування цього органу. При цьому, обов'язку платника податків щодо заповнення цих реквізитів кореспондує зобов'язання податкового органу письмово повідомити його про недоліки поданої декларації у разі їх наявності.

Виходячи з цього, колегія суддів встановила, що станом на дату направлення позивачем відповідачу спірної податкової декларації, тобто 20.01.2015 р., контролюючий податковий орган - адресат мав повну назву «Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві», а позивачем у поданій ним податковій декларації було зазначено «ДПІ в Оболонському районі м. Києва», тобто неповністю вказано найменування відповідача.

Разом з тим, жодною нормою чинного законодавства не визначено такої підстави для неприйняття податковим органом податкової декларації платника податків як зазначення у ній неповного найменування адресата.

Більш того, судова колегія звертає увагу на те, що в листі від 22.01.2015 р. №944/2654-15-01-10 відповідач, всупереч вимогам п. 49.11 ст. 49 ПК України, не зазначив, яку саме помилку було допущено товариством при поданні спірної декларації та що саме декларанту слід усунути, а надав лише формальну відписку про невідповідність поданої декларації вимогам чинного законодавства, зазначивши посилання на загальні нормативно правові акти.

Таким чином, формальний та поверхневий підхід відповідача до виконання покладених на нього обов'язків призвів до затягування процедури визначення податкових зобов'язань платника податків та сплати коштів за ними до Державного бюджету України.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо невизнання як податкової звітності податкової декларації позивача з податку на додану вартість за грудень 2014 року та зобов'язання відповідача визнати податкову декларацію позивача з податку на додану вартість за грудень 2014 року такою, що подана товариством у день її фактичного отримання відповідачем - 20.01.2015 р. із відображенням цих даних в особовій картці платника податків, а отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія «Партнер» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2015 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія «Партнер» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо невизнання як податкової звітності податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія «Партнер» з податку на додану вартість за грудень 2014 року.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві визнати податкову декларацію товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія «Партнер» з податку на додану вартість за грудень 2014 року такою, що подана товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-фінансова компанія «Партнер» у день її фактичного отримання Державною податковою інспекцією в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - 20.01.2015 р. із відображенням цих даних в особовій картці платника податків.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 08.09.2015 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ганечко О.М.

Оксененко О.М.