Справа № 812/533/15
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

812/533/15

10.3.2

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2015 року

Сєвєродонецьк

Справа № 812/533/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді А.Г.Секірської,

суддів – С.В.Борзаниці,

С.М.Чиркіна,

за участю секретаря – О.А.Олійник,

сторін:

позивача – В.А.Павленка,

представника позивача – А.А.Євсюкова, довіреність від 15.06.2015,

представника відповідача – не прибув,

представника третьої особи – Ю.В.Місюк, довіреність від 21.07.2015 № 25-С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Сєвєродонецька адміністративну справу за позовом Павленка Володимира Анатолійовича до Міністерства соціальної політики України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – Луганська обласна військово – цивільна адміністрація, про скасування рішення, оформленого протоколом від 16.10.2014 № 79, щодо визнання безпідставною видачі посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1), -

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Павленка Володимира Анатолійовича до Міністерства соціальної політики України, в якій позивач просить суд скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України, зазначене в протоколі від 16.10.2014 № 79, щодо визнання безпідставною видачі Павленку Володимиру Анатолійовичу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1).

На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено наступне.

Павленко В.А. є інвалідом 2 групи, приймав участь у заходах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 19 грудня 1986 року по 03 березня 1987 року, отримав статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Факт підроблення та використання вказаної довідки не перевірявся жодним з компетентних органів, у зв’язку з чим її не можна вважати підробленою і, як наслідок, немає підстав для визнання безпідставною видачу посвідчення «Учасника наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 2-А (л) № 178982, а інформація архіву щодо видачі довідки на іншу особу є необґрунтованою, оскільки така довідка видана архівом на ім’я позивача. Використання завідомо підробленого документа є злочином, передбаченим статтями 358, 366 Кримінального кодексу України, отже вина позивача має бути встановлена обвинувальним вироком суду.

Крім того, комісією не враховано факт подання інших документів, передбачених пунктом 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51, на підставі яких видача посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» мала бути здійсненою у законному порядку.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав письмові заперечення від 23.07.2015 (а.с.72-75), в яких послався на те, що частиною 1 статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Тобто для надання статусу учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, документами має бути підтверджено участь у ліквідації наслідків саме у зоні відчуження.

Тому третя особа вважає, що факт виконання робіт позивачем у зоні відчуження не підтверджений. Рішення Комісії про визнання безпідставною видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 16.10.2014, оформлене протоколом № 79, є обґрунтованим, оскільки встановлена відсутність документів, які б у безумовному порядку підтверджували факт виконання Павленком В.А. робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження.

Крім того, відносно Павленка В.А. неодноразово вирішувалось питання щодо вилучення посвідчення. Так, відповідно до витягу з протоколу від 12.07.1999 № 45 засідання Луганської обласної тимчасової комісії по перевірці правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» визнано видачу посвідчення Павленку В.А. безпідставною у зв’язку з тим, що додатково представлені документи, а саме – довідка військової частини від 03.03.1987 № 2484/27 не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 і не дає права для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

На підставі викладеного, представник третьої особи просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Питання визначення статусу осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульовано Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі – Закон № 796-ХІІ) та Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 (далі – Порядок № 51).

Відповідно до статті 9 Закону №796-ХІІ особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України (ст.10 Закону №796-ХІІ).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.14 Закону 796-ХІІ до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.

Згідно з ч.2 ст.65 Закону №796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом (ч.3 ст.65 Закону №796-ХІІ).

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.ч.4,5 ст.65 Закону №796-ХІІ).

Відповідно до п.2 Порядку №51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Згідно з п.10 Порядку №51 видача посвідчень провадиться:

народним депутатам України, відповідальним працівникам Секретаріату Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Конституційного Суду України, Верховного Суду України, Вищого арбітражного суду України, Прокуратури України, Кабінету Міністрів України, а також керівникам центральних органів виконавчої влади, Фонду державного майна України, Антимонопольного комітету України, головам обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, працівникам підприємств і організацій, розташованих у зоні відчуження, - Мінпраці;

іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Відповідно до абзацу 3 п.12 Порядку №51 спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню (абзац 5 п.12 Порядку №51).

Обласна комісія з видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та розгляду спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і встановлення факту участі громадян у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуваннях ядерної зброї на засіданні 24.02.2011 переглянула справу та надала статус ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, категорії 2-А (л), що підтверджується витягом з протоколу від 24.02.2011 №2 (а.с.164).

Позивачем пройдено обстеження на визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, результат обстеження виявив 75% втрати працездатності, та обстеження медико-соціальною експертною комісією, висновком якої підтверджується отримання інвалідності внаслідок виконання військового обов’язку позивачем, що підтверджується довідкою МОЗ України від 10.04.2013 серія 10ААВ №220554 та довідкою МОЗ України від 10.04.2013 серія 10ААА №403128 (а.с.24).

Відповідно до п.4.2 Положення №187 Комісія зобов’язана при визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС керуватися критеріями, визначеними Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51.

Рішення Комісії приймаються колегіально і є обов’язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видане безпідставно (п.5.1 Положення № 187).

Рішення Комісії оформлюються протоколом, що підписується головою та секретарем Комісії (п.5.3 Положення №187).

Згідно з п.5.4 Положення №187 Комісія розглядає спірні питання громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Рішення Комісії може бути оскаржено в установленому законодавством порядку (п.5.5 Положення №187).

У разі встановлення Комісією факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії воно на підставі рішення Комісії підлягає вилученню (п.5.6 Положення № 187).

Листом від 05.01.2015 за вих.№9 Управління соціального захисту населення Троїцької районної державної адміністрації Луганської області до відома В.А.Павленка доведено витяг з протоколу від 16.10.2014 №79 і повідомлено, що згідно рішення Комісії видачу посвідчення «учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» визнано безпідставним, посвідчення підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування (а.с.37).

Оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України, зазначене в протоколі від 16.10.2014 № 79, щодо визнання безпідставною видачі Павленку Володимиру Анатолійовичу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1), з огляду на наступне.

Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами (ч.1 ст.15 Закону №796-ХІІ).

Таким чином, для надання особі статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, повинна бути документально підтверджена участь цієї особи у ліквідації наслідків аварії саме у зоні відчуження.

Відповідно до п.п. а) п.10 Порядку №51 посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" затверджено Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до якого с. Оране Іванківського району Київської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, а не зони відчуження, тобто для надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивачеві необхідно підтвердити факт виконання ним робіт у зоні відчуження.

Факт видачі даної довідки підтверджений Галузевим державним архівом Міністерства оборони України (а.с.116).

Судом установлено, що серед переліку осіб в зазначених наказах відсутній Павленко Володимир Анатолійович, а є Павленко Юрій Миколайович (а.с.119-136), тобто дні виконання позивачем робіт у зоні відчуження наказами не підтверджуються.

На виконання ухвали суду від 29.07.2015 Білокуракинсько-Троїцький об’єднаний районний військовий комісаріат Луганської області надав витяг з журналу обліку ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС Троїцького РВК інв. №572, п/н 37, в якому міститься посилання на посвідчення А178982 (а.с.111-112), яке вилучалося на підставі протоколу засідання Луганської обласної тимчасової комісії по перевірці правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» від 12.07.1999 №45 (а.с.141) та копію облікової картки до військового квитка НУ №7322867, у якому зазначено, що В.А.Павленко приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 19.12.1986 по 03.03.1987 (а.с.110).

Оригінал військового квитка та посвідчення серії ААБ №014101 позивачем та його представником суду не надано, з посиланням на те, що документи здано до Обласної комісії з видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та розгляду спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і встановлення факту участі громадян у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуваннях ядерної зброї, і на теперішній час позивачеві не повернуто. Доказів на підтвердження факту передачі оригіналів цих документів Обласній комісії суду не надано. Представник третьої особи пояснив, що зазначені документи у Луганській обласній військово-цивільній адміністрації відсутні.

Інших доказів, які б підтверджували виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме у зоні відчуження, суду не надано.

Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, що діяла на момент звернення позивача до суду з даним позовом, від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Довідкою МСЕК Міністерства охорони здоров’я України серії 10ААВ №403128 підтверджується, що позивачу В.А.Павленку з 10.04.2013 безстроково встановлено ІІ групу інвалідності (а.с.24).

При зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 73,08 грн., що підтверджується квитанцією від 02.06.2015 №61 (а.с.2).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, він має право звернутися з заявою про повернення помилково сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 88, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Павленка Володимира Анатолійовича до Міністерства соціальної політики України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – Луганська обласна військово – цивільна адміністрація, про скасування рішення, оформленого протоколом від 16.10.2014 № 79, щодо визнання безпідставною видачі посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1) відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 08 вересня 2015 року.

Головуючий суддя

А.Г. Секірська

Суддя

Суддя

С.В. Борзаниця

С.М. Чиркін