Справа № 814/2296/15
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

814/2296/15

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

01.09.2015 р. № 814/2296/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., пр. позивача Морозова О.О., пр. відповідача Гарбузенко Л.О. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Вознесенського коледжу Миколаївського національного аграрного університету про стягнення 53 549,15 грн.

Позивач обґрунтовує позов тим, що відповідач невірно визначив вартість навчання в частині визначення розміру зносу визначених основних засобів, що призвело до необґрунтованого завищення вартості навчання 30 осіб за ваучерами.

Відповідач заперечує проти позову, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки оплата за надані відповідачем послуги з навчання на підставі ваучера проводилась згідно кошторису, який додається до кожного договору з навчання. Розрахунок кошторису витрат на професійне навчання за ваучерами складено відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідив матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, суд дійшов висновку:

Відповідно до п.2 ст. 7 Закону України « Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» до видів соціальних послуг, які надає служба зайнятості відноситься надання ваучера для підтримання конкурентоспроможності деяких категорій громадян шляхом перепідготовки, спеціалізації, підвищення кваліфікації за професіями та спеціальностями для пріоритетних видів економічної діяльності відповідно до статті 30 Закону України "Про зайнятість населення", якою передбачено, що вартість ваучера встановлюється в межах вартості навчання, але не може перевищувати десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом. Оплата ваучера здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття виходячи з його фінансових можливостей. Порядок видачі державною службою зайнятості ваучерів затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 20.03.2013 року «Про затвердження Порядку видачі ваучерів для підтримання конкурентоспроможності осіб на ринку праці» передбачено, що (п.13) відповідальність за обґрунтованість вартості навчання і достовірність інформації про навчання особи, що подається центру зайнятості, покладається на навчальний заклад.

Позивач у 2013-2014 роках направив на навчання на підставі ваучерів за спеціальністю «Землевпорядкування» до Вознесенського коледжу 30 осіб, з яких 25 осіб у 2013 році, 5 осіб у 2014 році. Вартість навчання за розрахунками відповідача за весь період навчання 2 роки 10 місяців складав у 2013 році – 7800 грн., у 2014 році 9000 грн. Позивач перерахував відповідачу вартість навчання в сумі 195 000 грн. в 2013 році та 45 000 грн. у 2014 році.

Державна фінансова інспекція в акті від 10.04.2015 року зазначили, що в ході ревізії щодо використання коштів Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття встановлено, що відповідачем завищена вартість навчання внаслідок необґрунтованого включення до кошторису витрат на навчання суми амортизації у завищеному розмірі на загальну суму 53 549,15 грн., тому позивачем зайво перераховані кошти в сумі 53 549,15 грн., чим завдано збитки на вказану суму.

Позивач обґрунтовує позов п.13 Постанови Кабінету Міністрів України № 207 від 20.03.2013 року «Про затвердження Порядку видачі ваучерів для підтримання конкурентоспроможності осіб на ринку праці», але ця відповідальність відповідача можлива в разі надання центру зайнятості документів про вартість навчання, яка не відповідає кошторису або містить інші неправдиві дані.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що вартість навчання, яку оплатив центр зайнятості, була встановлена для всіх студентів. Позивач є суб’єктом владних повноважень та до адміністративного суду із позовною заявою може звертатись на виконання повноважень, які надані йому чинним законодавством. Законом України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ( ст.34) передбачені права та обов’язки позивача, яким не передбачено право на стягнення збитків. Збитки - це грошова оцінка (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди. Під шкодою розуміються втрати, яких зазнала потерпіла сторона у формі знищення або пошкодження майна внаслідок протиправної поведінки іншої особи. Шкода - це пряма дійсна шкода (реальна матеріальна шкода) або матеріальна шкода як сукупність реальної шкоди та упущеної вигоди чи шкода як сукупність матеріальної та моральної шкоди; порушення прав, свобод, законних інтересів суб'єктів права, а також створення ситуації, коли їх неможливо здійснити. Позивач вважає, що відповідач необґрунтовано включив до кошторису витрат на навчання суми амортизації у завищеному розмірі.

Але відповідно до п.6 ст.61 Закону України « Про освіту» зазначено, що розмір плати за весь строк навчання встановлюється навчальним закладом у грошовій одиниці України - гривні, з урахуванням офіційно визначеного рівня інфляції за попередній календарний рік.

Згідно з ч.6,7 ст.73 Закону України « Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги встановлюються у договорі (контракті), що укладається між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов’язання щодо її оплати.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 23.07.2010 року № 736/902/758» Про порядок надання платних освітніх послуг державними та комунальними навчальними закладами» п. 2.1. передбачено, що встановлення вартості платної освітньої послуги здійснюється на базі економічно обґрунтованих витрат, пов'язаних з її наданням.

Витрати на навчання всі зазначені у кошторисі. Договора про навчання були підписані сторонами та недійними або розірваними не були визнанні.

Таким чином, законом передбачено право навчального закладу встановлювати розмір плати за навчання.

Оскільки Законом України « Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не надано позивачу право на звернення до суду з позовом про стягнення збитків, не надано право змінювати суми оплати за навчання, яке оплачується відповідно до ст. 30 Закону України « Про зайнятість населення» , відповідачу відповідно до Законів України « Про освіту», Закону України « Про вищу освіту» та Наказу Міністерства освіти і науки України від 23.07.2010 року № 736/902/758 надано право встановлювати суму оплати за навчання самостійно, тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 07.09.2015р.