Справа № 2а-3096/08/0770
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2011 р. Справа № 28623/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Носа С.П., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Курдоби Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 березня 2009 року у справі за адміністративним позовом Управління праці і соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації (далі- УПСЗН Ужгородської РДА) до Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області (далі- КРУ в Закарпатській області), третьої особи без самостійних вимог начальника управління праці і соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації про визнання частково протиправною вимоги Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу у місті Чопі та Ужгородському районі ,-

В С Т А Н О В И Л А:

10.11.2008 року УПСЗН Ужгородської РДА звернулося до суду з позовом до КРУ в Закарпатській області, третьої особи без самостійних вимог начальника УПСЗН Ужгородської РДА про визнання протиправним та скасування абзацу першого пункту першого вимоги Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу у місті Чопі та Ужгородському районі від 29 жовтня 2008 року №14-13/555 про забезпечення відшкодування виявлених ревізією фінансових порушень, а саме незаконних витрат внаслідок включення до оплати авто перевізниками - приватними підприємцями тарифу з урахуванням податку на додану вартість в сумі 155730 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що за наслідками ревізії КРУ в Закарпатській області було направлено їм вимогу від 29 жовтня 2008 року, зі змісту якої вбачається, що відповідач має забезпечити відшкодування виявлених фінансових порушень, саме незаконних витрат внаслідок включення до оплати авто перевізниками - приватними підприємцями тарифу з урахуванням податку на додану вартість. Така вимога, на їхню думку, не відповідає чинному законодавству, оскільки стаття 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобовязані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону. Таким чином, даний Закон визначає обовязок органів державної влади та місцевого самоврядування здійснювати компенсацію за пільгові перевезення громадян відповідно до регульованих тарифів на перевезення. Відповідними розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації такі тарифи були затверджені для усіх субєктів господарювання, незалежно від форми оподаткування, про що зазначено також у відповідному розясненні управління Закарпатської ОДА, а також листі податкової адміністрації.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 березня 2009 року позовні вимоги УПСЗН Ужгородської РДА задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Об'єднаного контрольно-ревізійного відділу у місті Чопі та Ужгородському районі КРУ в Закарпатській області від 29 жовтня 2008 року №14-13/555 в частині абзацу першого пункту першого про забезпечення посадовою особою УПСЗН Ужгородської РДА про відшкодування виявлених ревізією фінансових порушень, а саме незаконних витрат внаслідок включення до оплати авто перевізниками-приватними підприємцями тарифу з урахуванням податку на додану вартість в сумі 155730 гривень.

Відповідач КРУ в Закарпатській області постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати.

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що вимога органу державної контрольно-ревізійної служби висунута керівнику в частині абз.1 п.1 від 29.10.2008 року № 14-13/555 щодо забезпечення відшкодування виявлених ревізією фінансових порушень, а саме незаконних витрат ( а не нецільових, як зазначено в (рішенні) внаслідок включення до оплати авто перевізниками - приватними підприємцями тарифу з урахування податку на додану вартість в сумі 155,73 тис. грн. Таке трактування є помилковим, що призвело до неправильного з'ясування обставин та вирішення справи. В акті ревізії від 14.10.2008 року № 14 задокументовано факт зайвого витрачання бюджетних коштів УПСЗН Ужгородської РДА на оплату компенсації збитків за перевезення пільгових категорій пасажирів, внаслідок включення до вартості послуг приватними підприємцями (перевізниками) - фізичними особами, які перебувають на спрощеній системі оподаткування (не є платниками ПДВ), податку на додану вартість на загальну суму 155733,07 грн. Даний факт порушення, а саме незаконних витрат внаслідок включення до оплати авто перевізника приватними підприємствами тарифу з урахування податку на додану вартість в сумі 155 733,07 грн. на думку відповідача є очевидним та законно обґрунтованим та підтвердженим.

У ході апеляційного розгляду представник апелянта ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу, надала пояснення та просить її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 надав пояснення та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що КРУ у Закарпатській області було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності УПСЗН Ужгородської РДА за 2006-2007 роки та завершений звітний період 2008 року. За результатами ревізії було складено відповідний Акт № 14 від 14.10.2008 року.

На підставі даного Акту начальником КРУ у Закарпатській області 29.10.2008 року начальнику УПСЗН Ужгородської РДА було предявлено вимогу, згідно якої зобовязує забезпечити відшкодування виявлених ревізією фінансових порушень, а саме незаконних витрат внаслідок включення до оплати автоперевізниками-приватними підприємцями тарифу з урахуванням ПДВ в сумі 155730 гривень.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані забезпечувати укладання договору на автобусних маршрутах загального користування із автомобільним перевізником - переможцем конкурсу на міських, приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), чи надання дозволу на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути), та забезпечувати контроль за виконанням ним умов договору чи дозволу; забезпечувати безпечне і якісне обслуговування пасажирів на автобусних маршрутах загального користування; забезпечувати компенсацію втрат автомобільному перевізнику внаслідок перевезення пільгових категорій пасажирів та регулювання тарифів.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Відповідно до п. 2.7 Методичних рекомендацій визначення рівня тарифів на послуги пасажирського автотранспорту загального користування», затверджених наказом Міністерства транспорту України № 461 від 25.06.2003 року вказано, що до складу витрат для визначення рівня тарифів не включається: страховий платіж з пасажира за страхування від нещасних випадків на транспорті, авто станційний збір з пасажира, податок на додану вартість.

Закон України «Про податок на додану вартість» визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Відповідно п. 1.3 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість» платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Відповідно ст.2 Закону України «Про податок на додану вартість» платником податку є будь-яка особа, яка здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку; підлягає обов'язковій реєстрації як платник цього податку; імпортує товари (супутні послуги) в обсягах, що підлягають оподаткуванню цим податком згідно з нормами цієї статті. Будь-яка особа, яка за своїм добровільним рішенням зареєструвалася платником податку.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, оскільки авто перевізники не є платниками податку на додану вартість відповідно до статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість», а тому їм безпідставно за пільгове перевезення пасажирів було перераховано ПДВ.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області задовольнити, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 березня 2009 року у справі 2а-3096/08 скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 08.02.2011 року.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді С.П.Нос

ОСОБА_3