Справа № 826/6785/15
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6785/15 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

08 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом арбітражного керуючого ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправним і скасування акту та рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Арбітражний керуючий ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1), Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - відповідач-2) про:

- визнання протиправним та скасування акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 05.03.2015 р. №14/15;

- визнання протиправним та скасування рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією) від 26.03.2015 р., оформленого протоколом № 28/03/15 в частині, що стосується позивача.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 травня 2015 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст.41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанова суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 24.10.2014 р. Господарським судом Київської області у справі №БЗ/128-11 було постановлено ухвалу про банкрутство ТОВ «Автодом», якою зокрема арбітражного керуючого ОСОБА_2 було усунуто від виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Автодом», ліквідатором ТОВ «Автодом» призначено Ющенко В.М. та зобов'язано арбітражного керуючого ОСОБА_2 передати новому ліквідатору ТОВ «Автодом» - Ющенко В.М. усі документи, печатки, штампи та матеріальні цінності ТОВ «Автодом».

Зазначена ухвала була залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27 січня 2015 року.

20.11.2014 р. арбітражний керуючий Ющенко В.М. звернулась до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України зі скаргою вих. №67 на дії арбітражного керуючого ОСОБА_2, в якій між іншим зазначила про невиконання арбітражним керуючим ОСОБА_2 ухвали Господарського суду Київської області від 24 жовтня 2014 року, про ймовірність незаконного використання ним документів, печаток, штампів та матеріальних цінностей ТОВ «Автодом» і про позбавлення її можливості виконувати обов'язки та реалізувати права, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», на підставі чого просила контролюючий орган визнати необхідність додаткового контролю за діяльністю арбітражного керуючого ОСОБА_2, здійснити відповідну позапланову перевірку стосовно його діяльності, зупинити його діяльність, визнати його дії дисциплінарним проступком і накласти дисциплінарне стягнення.

02.12.2014 р. у зв'язку з надходженням зазначеної скарги Міністерство юстиції України надало доручення Головному територіальному управлінню юстиції у Київській області провести перевірку діяльності позивача з питань, викладених у скарзі арбітражного керуючого Ющенко В.М. від 20.11.2014 №67.

Головним управлінням юстиції у Київській області було видано посвідчення на проведення відповідної позапланової перевірки від 09.02.2015 р. №12/6/15 та повідомлення про її проведення від 09.02.2015 №09/15, які разом з копією скарги та повідомленням про необхідність надання письмових пояснень з приводу питань, порушених у скарзі, були направлені позивачу.

Листом від 17.02.2015 р. позивач надав ГУЮ у Київській області письмові пояснення від 16.02.2015 вих. №01, копію ухвали Господарського суду Київської області від 24 жовтня 2014 р. у справі №БЗ/128-11, копію його апеляційної скарги на зазначене судове рішення, копію листа арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 11.11.2014 р. до арбітражного керуючого Ющенко В.М., копію постанови Київського апеляційного господарського суду від 27 січня 2015 року у справі №БЗ/128-11, копію листа арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 02.02.2015 р. вих. №01 до арбітражного керуючого Ющенко В.М., копію опису вкладення з фіскальним чеком від 15.02.2015 р.

Далі, Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2, за результатами якої складено довідку від 24.02.2015 р. №08/15 та акт перевірки від 05.03.2015 р. №14/15.

У вказаному акті перевірки відповідачем-2 зафіксовано наступні порушення законодавства, вчинені позивачем: невиконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 24 жовтня 2014 року у справі №БЗ/128-11 про банкрутство ТОВ «Автодом» в частині передачі ліквідатору ТОВ «Автодом» Ющенко В.М. бухгалтерської та іншої документації, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банкрута у встановлений Законом строк, що є грубим порушенням абз.1 ч.2 ст.25, ч.6 ст.3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності Боржника або визнання його банкрутом» в редакції №784-ХІУ від 30.06.1999 р., ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, ст.ст.4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України.

26.03.2015 р. Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією) (далі - Комісія) було проведення засідання, на якому Комісія, зокрема вирішила питання щодо необхідності застосування до позивача дисциплінарних стягнень у вигляді попередження та позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого і внесення відповідного подання до Міністерства юстиції України про застосування до ОСОБА_2 таких стягнень, що відображено у відповідному протоколі №28/03/15.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 05.03.2015 р. №14/15 і рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією) від 26.03.2015 р., оформленого протоколом № 28/03/15 в частині, що стосується позивача.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та здійснивши системний аналіз чинного законодавства, погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 30.06.1999 р. №784-ХІV (далі - Закон №784-ХІV), Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 р. №1284/5 (далі - Порядок №1284/5), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.5 ст.124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За змістом п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, у тому числі, обов'язковість рішень суду.

Згідно зі ст.ст.4-5 ГПК України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України.

Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду є обов'язковими на всій території України.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 3.03.2012 р. №6 надано роз'яснення, відповідно до яких, ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом.

В абз.1 ч.2 ст.25 Закону №784-ХІV закріплено, що протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.

Пунктами 2.1, 2.6 Порядку №1284/5 передбачено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення додаткового контролю.

Позапланова перевірка здійснюється органом контролю за наявності згоди Мін'юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п'ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

У разі надходження на адресу територіального органу з питань банкрутства звернення від фізичної чи юридичної особи про невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган з питань банкрутства надсилає відповідне звернення до Мін'юсту для вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки.

Мін'юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, у разі якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або зобов'язує територіальний орган з питань банкрутства провести позапланову перевірку.

Згідно з п.п.2.7, 2.13, 2.15 Порядку №1284/5, орган контролю проводить перевірки за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку планової перевірки та не пізніше ніж за п'ять днів до дня початку позапланової перевірки з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку. При обчисленні зазначених строків при повідомленні арбітражного керуючого про проведення перевірки повинен враховуватись час на перебіг поштової кореспонденції, установлений законодавством.

На підставі доручення на проведення перевірки оформлюються посвідчення на проведення перевірки (додаток 2) та повідомлення про проведення перевірки (додаток 3), які підписуються керівником структурного підрозділу Мін'юсту або структурного підрозділу територіального органу з питань банкрутства, відповідального за забезпечення реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства.

Повідомлення про проведення позапланової перевірки разом з копією документа (заяви, скарги), який став підставою для її проведення, вручається особисто арбітражному керуючому або за його дорученням представнику, що посвідчується його особистим підписом, а у разі неможливості такого вручення у строки, визначені у пункті 2.7 цього розділу, надсилається арбітражному керуючому рекомендованим листом за рахунок коштів органу контролю на поштову адресу місцезнаходження контори (офісу) арбітражного керуючого. У разі надсилання повідомлення про проведення перевірки рекомендованим листом додатково таке повідомлення може бути надіслане факсимільним зв'язком та електронною поштою за реквізитами, які подаються арбітражним керуючим у документах обов'язкової звітності.

У п.п.5.1, 6.1 Порядку №1284/5 закріплено, що в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку (додаток 5) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

Арбітражний керуючий має право протягом п'яти робочих днів після складення Довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії.

Відповідно до п.п.6.11, 7.1, 7.2, 7.6.2 Порядку №1284/5, у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання.

У цьому випадку орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту, який забезпечує організацію роботи Дисциплінарної комісії (далі - структурний підрозділ), щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута) є підставою для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

Протягом п'яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом від органу контролю пропозиції структурний підрозділ готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - Подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома.

Подання повинно містити висновок структурного підрозділу щодо відповідності висновків акта перевірки законодавству з питань банкрутства. До подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками.

На арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

Згідно зі ст.107 Закону №784-ХІV, арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.

Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Отже, законодавством регламентовано чіткий та послідовний порядок проведення контролюючими органами перевірки діяльності арбітражного керуючого, результати якої оформлюються актом перевірки і на підставі цього акту, у разі виявлення порушень законодавства, контролюючий орган вносить подання до відповідного структурного підрозділу Мінюсту про накладання на арбітражного керуючого відповідного дисциплінарного стягнення.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що перевірка діяльності позивача була призначена відповідачем-1 у зв'язку зі скаргою арбітражного керуючого Ющенко В.М. та проведена відповідачем-2 за дорученням Мінюсту, на підставі посвідчення про проведення такої перевірки, після повідомлення позивача про її проведення та отримання від нього відповідних письмових пояснень, тобто у відповідності з вимогами Порядку №1284/5.

При цьому, колегія суддів зазначає, що обставини, установлені відповідачем-2 у ході такої перевірки, на виконання вимог п.6.11 Порядку №1284/5, були відображені в акті від 05.03.2015 р. №14/15, який оскаржується позивачем в межах даної адміністративної справи.

Разом з тим, акт перевірки є формою фіксації обставин, установлених контролюючим органом, має лише доказове значення та не являється рішенням суб'єкту влади, яке підлягає оскарженню до суду адміністративної юрисдикції, у відповідності до ст.ст.2, 3, 17 КАС України.

Крім того, позивачем також було заявлено позовну вимогу про визнання протиправним і скасування рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією) від 26.03.2015 р., яке оформлене протоколом №28/03/15.

Однак, судова колегія звертає увагу на те, що зазначений протокол є процесуальним документом, в якому відображено процедуру проведення засідання Комісії 26.03.2015 р. та результати розгляду питань, що були поставлені на порядок денний. Так, зокрема Комісією було вирішено питання щодо застосування до позивача дисциплінарних стягнень у вигляді попередження і позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та внесення відповідних подань до Мінюсту для застосування до нього таких стягнень.

Тож, зазначений протокол, так саме як і акт перевірки, не є рішенням суб'єкту влади, а лише відображає факт виконання Комісією одного з етапів застосування до арбітражного керуючого заходів дисциплінарного стягнення, як того вимагає ст.107 Закону №784-ХІV.

Більш того, колегія суддів встановила, що 23.06.2015 р. Міністерством юстиції України було прийнято наказ №1042/5, яким на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією) від 26.03.2015 р. №293 та з урахуванням протоколу Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією) від 26.03.2015 р. №28/03/15 анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 19.03.2013 р. №602, видане ОСОБА_2, однак, такий наказ позивачем у межах даного адміністративного позову оскаржено не було, а отже, він не є предметом судового розгляду у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Доводи апелянта про те, що у повідомленні про проведення позапланової невиїзної перевірки, яке було направлено йому відповідачем-2, зазначено ухвалу Господарського суду Київської області від 24 листопада 2014 року у справі №БЗ/128-11 про банкрутство ТОВ «Автодом», яка ніколи судом не приймалась, колегія суддів вважає такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки як вбачається з матеріалів справи зазначена ухвала була постановлена судом 24 жовтня 2014 року, а отже, відповідачем-2 було допущено описку, що не є достатньою і необхідною правовою підставою для задоволення даного адміністративного позову.

Посилання апелянта на те, що до складання відповідачем-2 оскаржуваного акту перевірки ним в добровільному порядку були усунуті допущені порушення вимог законодавства, зокрема передано арбітражному керуючому Ющенко В.М. всю документацію та печатку ТОВ «Автодом», є голослівними і не підтверджуються належними і допустимими у розумінні ст.70 КАС України доказами, а рішення суду, у відповідності до змісту ст.159 КАС України, у жодному разі не може ґрунтуватися на припущеннях.

Більш того, судова колегія відзначає, що ухвала суду, якою позивача зобов'язано передати зазначені документи і печатку товариства, була постановлена 24 жовтня 2014 року, а її виконання за твердженням апелянта відбулось лише 15.02.2015 р., тобто більше, ніж через 3 місяці, що суперечить абз.1 ч.2 ст.25 Закону №784-ХІV.

Доводи апелянта про те, що постановою Вищого господарського суду України від 30 квітня 2015 року було скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 24 жовтня 2014 року, зокрема в частині зобов'язання арбітражного керуючого ОСОБА_2 передати ліквідатору ТОВ «Автодом» Ющенко В.М. документи, печатки, штампи та матеріальні цінності підприємства, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки на момент проведення відповідачем-2 перевірки діяльності позивача та складання оскаржуваного ним акту перевірки від 05.03.2015 р. №14/15 зазначене рішення судом касаційної інстанції прийнято не було.

Крім того, з резолютивної частини вказаної постанови Вищого господарського суду України вбачається, що судом касаційної інстанції не було ухвалено остаточного кінцевого рішення у цій справі в частині зобов'язання арбітражного керуючого ОСОБА_2 передати ліквідатору ТОВ «Автодом» Ющенко В.М. документи, печатки, штампи та матеріальні цінності підприємства, а лише скасовані рішення судів попередніх інстанцій і направлено справу в цій частині на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Стосовно посилань апелянта на те, що Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією та ліквідаторів) є дорадчим органом Мінюсту та не уповноважена приймати рішення про накладення дисциплінарних стягнень, колегія суддів зазначає, що як було наголошено вище, вказаної Комісією, як дорадчим органом Мінюсту, як раз таки і було вирішено питання про необхідність застосування до позивача відповідних заходів дисциплінарного стягнення та внесення відповідного подання до Мінюсту, а протокол від 26.03.2015 р. №28/03/15, який апелянт оскаржує в межах даної адміністративної справи, таким рішенням не є.

Доводи апелянта про те, що Комісією було пропущено строки накладення дисциплінарного стягнення, колегія суддів вважає такими, що з урахуванням приписів ст.107 Закону №784-ХІV (регламентує двомісячний строк накладення дисциплінарного стягнення з дня виявлення правопорушення) не вказують на наявність достатніх і необхідних правових підстав для скасування оскаржуваного апелянтом акту перевірки та протоколу Комісії, який він помилково вважає рішенням суб'єкту влади. При цьому, колегія суддів відзначає, що факт правопорушення був виявлений відповідачем-2 05.03.2015 р. та зафіксований в акті перевірки №14/15, протокол Комісії №28/03/15 датований 26.03.2015 р., а 23.06.2015 р. Міністерством юстиції України було прийнято наказ №1042/5, яким на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією) від 26.03.2015 р. №293 та з урахуванням вказаного протоколу від 26.03.2015 р. №28/03/15 анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 19.03.2013 р. №602, видане ОСОБА_2, однак такий наказ позивачем не оскаржується і не є предметом судового розгляду у цій справі.

Таким чином, дослідивши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, зокрема щодо неврахування Комісією тяжкості вчиненого апелянтом правопорушення, колегія суддів вважає їх не обґрунтованими, безпідставними і такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З огляду на це, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ганечко О.М.