Справа № 136/1243/15-а
Суддя: Мочульська Л. Т.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1243/15-а
ПОСТАНОВА
Іменем України
"18" серпня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Квашук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до т.в.о. військового комісара ЛИПОВЕЦЬКО-ПОГРЕБИЩЕНСЬКОГО ОБ`ЄДНАНОГО РАЙОННОГО ВІЙСЬКОВОГО КОМІСАРІАТУ майора ЧУБИ ВІКТОРА МИКОЛАЙОВИЧА про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд,
В С Т А Н О В И В :
20.07.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови № 12 в справі про адміністративне правопорушення від 09.07.2015 року. Позов обгрунтовано тим, що 09 липня 2015 року ТВО військового комісара майором ОСОБА_3 було винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення №12 стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень. За те, що 09.07.2015 року позивач відмовився отримувати повістку для відправки у військову частину, чим порушив вимоги ст.210- 1 ч.І КУпАП.Копію постанови ОСОБА_2 було вручено 09.07.2015 року.Позивач вважає постанову протиправною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки посадовою особою органу виконавчої влади було грубо порушено норми як процесуального так і матеріального права під час розгляду справи, винесенні оскаржуваного рішення: порушено його право на захист, яке гарантоване нормами Конституції України. КУпАП та Конвенції про захист прав та основоположних прав людини та громадянина, з наступних підстав. Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення, копія якого обов`язково вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності на виконання приписів ст.254 КУпАП. Крім цього, за нормами КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ще на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення наділена законодавцем певними
права та обов`язками, що визначені нормами КУпАП. зокрема:ст.256, 268 КУ пАП.Як убачається із змісту постанови від 09.07.2015 року вона винесена в день фіксування

правопорушення (09.07.2015 року) всупереч законодавчо визначеній процедурі порядку та строків розгляду справи. Стаття 210-1 КУпАП, за якою ОСОБА_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності не входить до переліку статей, що визначені у ст.258 КУпАП, за якою не складається протокол про адміністративне правопорушення. У той же час будь - якою посадовою особою військового комісаріата, у тому числі й майором ОСОБА_3 , протокол про адміністративне правопорушення взагалі не складався. Позивачеві не було роз`яснені його права, що визначені нормами Конституції України та передбачені статтею 268 цього Кодексу, розгляд справи взагалі не був проведений, лише винесено процесуальне рішення, яке він оскаржує, у зв`язку із чим його позбавлено було можливості надати пояснення з приводу пред`явленого йому обвинувачення за ч.1 ст.210-1 КУпАП, заявляти клопотання, подати характеризуючи дані, позбавлено позивача часу достатньо визначеного законодавцем для підготовки до захисту або ж скористатись правовою допомогою. Постанова ТВО військового комісара майора ОСОБА_3 не відповідає вимогам вказаної норми, а саме: у ній не зазначено час вчинення правопорушення: місце вчинення правопорушення; спосіб (яким чином та які умисні дії було вчинено особою щодо відмови (ухилення) від отримання повістки для відправки у військову частину; не зазначено яка особа конкретно відмовилась від отримання повістки у військову частину; не зазначено нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, зокрема норм спеціального Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", порушення якого тягне за собою відповідальність за ст.210-1 КУпАП.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник позов підтримали повністю, просили позовні вимоги задовольнити.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, - в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача суб"єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст. 128 КАС України, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні, у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст. 128 КАС України).

Тому, за даних обставин, так як немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, - суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, і вважає можливим розглянути та вирішити її на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи - вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, що згідно постанови №12 від 09.07.2015 року ТВО військового комісара Липовецько-Погребищенського об`єднаного районного військового комісаріату майора ОСОБА_3 , ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. (а.с. 9).
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач відмовився отримати повістку для відправки до військової частини, отже вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.210-1 КУпАП.
Стаття 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Як вбачається з вимог ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.
За змістом ст. 251 КУпАП доказом в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи. Такими доказами відповідно до вимог ст. 251 КпАП є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоком про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 23.07.2015 року відповідачеві суб`єктові владних повноважень, відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 111 КАС України, було надана можливість надати усі наявні у нього докази для підтвердження своїх заперечень проти позову, однак в строк установлений в ухвалі суду таких заперечень не надійшло, що дає підстави суду вважати, що у відповідача відсутні будь-які докази на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Окрім наведеного, слід зазначити, що розгляд справи на місці, без подання документів, які характеризують особу притягуваного, інших доказів по справі, - не тільки порушує права позивача, передбачені ст.268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано характер вчиненого правопорушення, особу притягуваного, матеріальний стан, ступінь його вини, не заслухані пояснення притягуваного по суті вчинення адміністративного правопорушення, не досліджені інші обставини, які слід враховувати при розгляді справи та призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 280 КУпАП. За таких умов права позивача при такому розгляді справи грубо порушено.

Посадовою особою, яка винесла постанову, докази було оцінено всупереч ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ст. 254 КУпАП у разі вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
В той же час, ст. 210-1 КУпАП, за якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності не входить до переліку статтей, що визначені ч. 1 ст. 258 КУпАП, щодо якої протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення. Суду не надано доказів, що будь-якою посадовою особою військового комісаріату, у тому числі й майором ОСОБА_3 , був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.
Правилами ст.283 КУпАП визначено вимоги щодо змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова ТВО військового комісара майора ОСОБА_3 не відповідає вимогам вказаної норми, а саме: у ній не зазначено місце вчинення правопорушення; спосіб (яким чином та які умисні дії було вчинено особою щодо відмови (ухилення) від отримання повістки для відправки у військову частину; не зазначено яка особа конкретно відмовилась від отримання повістки у військову частину; не зазначено нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, зокрема норм спеціального Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", порушення якого тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Вказане свідчить про: нехтування принципами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, встановлених ст.. 7 КУпАП (Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.); про порушення під час складання документів суворого обліку та розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 прав останнього, передбачених ст. 268 КУпАП; та самого процесуального порядку розгляду справи, що в кінцевому результаті призвело до винесення постанови про адміністративне правопорушення, яка не відповідає встановленим вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не обґрунтована відповідно до вимог КУпАП достатніми доказами вчинення ним правопорушення, а розгляд справи проведено з порушенням норм матеріально-процесуального характеру.

Тому, оцінивши докази, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, суд задовольняє позов ОСОБА_2 до ТОВ військового комісаріату майора Чуби В.М. про визнання протиправною та скасування постанови № 12 від 09.07.2015 року в справі про адміністративне правопорушення

На підставі викладеного та керуючись ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ст. 22, 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2, 3, 6, 9, 11, 18, 19, 69, 71, 158, 159, 160, 161 - 163 КАС України, ст. ст. 7, 9, 210-1, 235, 254, 257, 258, 268, 283, 287, 289, 291 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову №12 від 09.07.2015 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів.
Суддя:Л. Т. Мочульська