Справа № 2а-2276/10/2270/13
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2011 р. Справа № 29977/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Каралюса В.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Курдоби Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2010 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус Екстружен» до Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про визнання дій протиправними та скасування правового акту індивідуальної дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

24.03.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про визнання дій протиправними та скасування правового акту індивідуальної дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що до нього надійшло повідомлення відповідача від 25.02.2010 року за №04-37 про те, що відповідно до ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», виходячи з встановленого нормативу кількості фактично працюючих інвалідів йому необхідно перерахувати за незайняті робочі місця в 2009 році адміністративно-господарські санкції в розмірі 27324,221 грн. Вказує на те, що за даними балансу станом на 31.12.2009 року підприємство являється неприбутковим, а відповідно звільняється від сплати адміністративно-господарських санкцій за 2009 рік, а також за період 2009 року звернень щодо працевлаштування інвалідів до них не було, а отже і відповідальність за недотримання нормативів по працевлаштуванню інвалідів відсутня.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2010 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів щодо нарахування адміністративно-господарських санкцій Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіріус Екстружен» за незайняті місця інвалідів у 2009 році. Скасовано повідомлення Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів №04-37 від 25.02.2010 року.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі покликаються на те, що ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України» передбачає сплату адміністративно-господарських санкцій за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Позивач подав звіт про зайнятість інвалідів на підприємстві за 2009 рік, в якому вказано що середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу 95 (рядок 01 Звіт форми 10-ПІ), кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» становить 4 особи. При подачі звіту форми №10-ПІ позивач не подав жодних доказів, які б звільняли його від сплати адміністративно-господарських санкцій, тому програмним забезпеченням Єдиного інформаційного банку даних Фонду автоматично обчислюється сума адміністративно-господарських санкцій. Це стало підставою для надіслання на адресу позивача повідомлення інформаційно-претензійного характеру. Вважає, що його дії ґрунтуються на нормах Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, а лист під №04-37 від 25.02.2010 року із назвою повідомлення не є правовим актом індивідуальної дії, відповідно не є актом органу владних повноважень, який може бути скасований в силу норм Кодексу адміністративного судочинства України.

У ході апеляційного розгляду представник апелянта ОСОБА_1 надала пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача ОСОБА_2 у ході апеляційного розгляду надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно поданого позивачем до обласного відділення Фонду річного звіту форми № 10-ПІ, середньооблікова чисельність працівників у 2009 році складала 95 осіб. Відповідно до вимог ч.1 ст. 19 Закону норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників повинен складати 6 осіб, а фактично середньооблікова кількість працюючих інвалідів за звітний рік склала тільки 2 особи.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач проінформував органи соціального захисту інвалідів про кількість місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році шляхом подачі Хмельницькому обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, а також органи праці та соціального захисту населення та центр зайнятості про створені робочі місця для інвалідів шляхом направлення Звітів форми №3-ПН.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_3 «Сіріус Екстружен» відповідно до поданого звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік, виходячи із чисельності 95 працівників повинно було створити 6 робочих місць та працевлаштувати на них інвалідів, однак відповідачем не було працевлаштовано 2 інвалідів.

Згідно статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно статті 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» інвалід, який не досяг пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний. Рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки позивачем у 2009 році працевлаштовано 2 інвалідів із 6 та ним приймались всі можливі заходи для працевлештування інших інвалідів.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Хмельницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 травня 2010 року у справі 2а-2276/10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 12.07.2011 року.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді В.М.Каралюс

ОСОБА_4