Справа № 2а-6013/11/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2012-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2012 р. Справа № 130907/11

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Носа С.П., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Курдоби Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2011 року за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Львівській області, державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Прокуратура Львівської області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

26.05.2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання протиправним та скасування наказу від 24.03.2011 року №228 і/п, визнання протиправними дій щодо проведення перевірки, винесення припису від 28.03.2011 року №56 та визначення розміру збитків, визнання протиправними дії державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області щодо проведення перевірки та складення акта перевірки №56 від 24.03.2011 року та визначення розміру збитків ОСОБА_3В у сумі 123206,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при проведенні перевірки відповідачами жодних обстежень, замірів чи будь-яких інших досліджень колодязя не проводились, відтак не було встановлено глибини колодязя, його потужності а також факту видобування корисних копалин, а лише встановлено факт використання води. Вказує, що факт порушення ним вимог статей 16,19,21 Кодексу України про надра та статей 44,48,93 Водного кодексу України спростовується положеннями ч.1 ст.23 Кодексу України про надра та наявністю договірних відносин між ним та ФГ «ОМО», якому видано 11.03.2011 року дозвіл на спеціальне водокористування, згідно якого глибина залягання використовуваних вод згідно цього дозволу становить 20 м. Вважає, що самовільним використанням ним води з колодязя без належного отримання дозволу не було спричинено державі забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2011 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції у Львівській області від 24.03.2011 року №228 і/п. Визнано протиправними дії Державної екологічної інспекції у Львівській області щодо винесення припису від 28.03.2011 року №56 та визначення розміру збитків. Визнано протиправними дії державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо складення акта перевірки №56 від 24.03.2011 року та визначення розміру збитків ОСОБА_3 В іншій частині в позові відмовлено.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі покликається на те, що 24.03.2011 року на вимогу прокуратури Городоцького району проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства №56 від 24.03.2011 року. За результатами перевірки було встановлено, що основним видом діяльності позивача є вирощування свиней, для здійснення виробничої діяльності використовується вода з колодязя, який знаходиться на відстані приблизно 20 м. від господарства, а метою водопостачання є напування свиней. Вказує, що жодної документації на момент перевірки не представлено, а саме відсутній дозвіл на спеціальне водокористування та відсутній паспорт криниці, а позивачем за своїм підписом видано довідку про те, що для напування свиней використано воду з криниці. Зазначає, що в акті перевірки було вказано, що при обстеженні криниці встановлено, що у ній знаходиться насос «Водолей» БЦПЄ-05» продуктивністю 1,8 м3/год., номінальна потужність 380 ОСОБА_4 чином, розрахунок збитків проведено за методикою розрахунків розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджена Міністерством охорони навколишнього природного середовища №389 від 20.07.2009 року. Вважає, що відсутність дозволу у позивача спричинило ненадходження коштів у державний бюджет у звязку із самовільним водокористуванням.

У ході апеляційного розгляду представник апелянта ОСОБА_5 надала пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Прокурор Ольшанська Н.М. у ході апеляційного розгляду підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні перевірки відповідачами не досліджувалось питання, чи колодязь, з якого позивач використовує воду є глибиною більше 20м, відповідачем не доведено порушення позивачем статей 44,48,49,93 Водного кодексу України, статей 16,19,21 Кодексу України про надра, відтак підстав для здійснення розрахунку розміру відшкодування збитків немає.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 24.03.2011 року державними інспекторами Козловським В.В. та Стасюкевичем Ю.В. проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Фізичною особою ОСОБА_1 у с. Грімне Городоцького району Львівської області, за результатами якої складено акт №56.

Вказану перевірку відповідачі проводили на підставі вимоги прокурора Городоцького району Львівської області від 21.03.2011 року №53-823 вих.П та наказ 24.03.2011 року №228 -і/п.

Як вбачається з акта перевірки, за результатами проведення встановлено, що основним видом діяльності позивача є вирощування свиней; для здійснення виробничої діяльності ним використовується вода з колодязя, який знаходиться на відстані близько 20 м від господарства; мета водопостачання - для напування свиней; жодної документації на момент проведення перевірки не представлено, відсутній дозвіл на спеціальне водокористування, відсутній паспорт криниці. ОСОБА_4 в акті вказано, що в криниці знаходиться насос «Водолей» БЦПЗ-0,5 продуктивністю 1,8 м куб./год., номінальна потужність 380 Вт. Відтак, перевіркою встановлено порушення позивачем статей 44,48,49,93 Водного кодексу України, статей 16,19,21 Кодексу України про надра.

На підставі акта перевірки від 24.03.2011 року Державною екологічною інспекцією винесено припис від 28.03.2011 року №56 та встановлено збитки заподіяних державі в сумі 123206,74 гривень за самовільно видобуті 3592,95 тис. метрів кубічних підземних вод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прокуратуру», прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів Кабінетом Міністрів України міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, ОСОБА_6 міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими ОСОБА_6, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, громадськими організаціями, масовими рухами, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про прокуратуру», предметом не

додержанням і застосуванням законів є: відповідність актів, які видаються

органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами.

Конституції України та чинним законам; додержання законів про недоторканість

особи, соціально-економічні, політичні, особисті права і свободи громадян, захист їх чесності і гідності, якщо законом не передбачений інший порядок захисту цих прав; додержання законів, що стосуються економічних, міжнаціональних відносин, охорони навколишнього середовища, митниці та зовнішньоекономічної діяльності. Перевірка виконання проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної

ініціативи прокурора. 1

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про прокуратуру», вимоги прокурора які відповідають чинному законодавству, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки. Невиконання без поважних законних вимог прокурора тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів і його органів на місцях належать: державний контроль за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони республіки, дотриманням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об'єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі, а також за додержанням норм екологічної безпеки.

Статтею 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачені підстави для здійснення позапланових заходів контролю суб'єктів господарювання, зокрема: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю); звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства (позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення); неподання у встановлений термін суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання. Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_6 України.

Відповідно до статті 23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів і прісні підземні води до 20 метрів та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Відповідно до статті 46 Водного кодексу України, водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Відповідно до статті 47 Водного кодексу України, загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об'єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об'єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів.

Відповідно до статті 48 Водного кодексу України, спеціальне водокористування -це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано доказів того, що при проведенні перевірки позивачем встановлено забір ним води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні обєкти. Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, відповідачами при проведенні перевірки не проводилось досліджень, вимірів. Єдиним фактом, що встановлений при перевірці це використання води з колодязя для здійснення виробничої діяльності. Як вбачається з Акта перевірки факту забору води з водних об'єктів із застосуванням технічних пристроїв та скидання забруднюючих речовин не встановлено. Стосовно тверджень представника відповідача про встановлення факту наявності в колодязі насосу, то такі не беруться судом до уваги, оскільки не встановлено факту користування цим насосом з метою забору води, не вказано, чи вказаний насос є у справному стані.

Відповідно до п.9.1. «Про затвердження Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення закон про охорону та раціональне використання водних ресурсів, розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів» відповідно до Наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20.07.2009 року, без дозволу на спеціальне водокористування та порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування здійснюється за виключенням випадків водокористування прісних підземних вод глибиною більше 20 м.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивачем використовується шахтний колодязь № 2-ШК діаметром 1 м та глибиною 6 метрів.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки дозвіл на спеціальне використання води для фермерського господарства «ОМО» (орендодавця ФОП ОСОБА_1М.) глибина шахтного колодязя становить 6 метрів, продуктивність 1 куб. м/год., який погоджений з органами геодезії, що згідно ч.1 ст.23 Кодексу України про надра не перевищує допустимих норм.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2011 року у справі №2а-6013/11 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 31.01.2012 року.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді С.П. Нос

ОСОБА_6