Справа № 2-а-1775/2010
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа №2-а-1775/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року, Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

при секретарі - Калініченко ДО.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мМиргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Полтавської роти ДПС (для обслуговування доріг державного значення) п/п ГУМВС України в Полтавській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

28 жовтня 2010 року ОСОБА_3 звернувся до Миргородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС Полтавської роти дорожньо-патрульної служби для ОДДЗ п/п ГУМВС України в Полтавській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови ВІ № 130217 від 25.10.2010 року по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що вказаного в постанові адміністративного правопорушення він не вчиняв, отже вказана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_3 під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив що 25 жовтня 2010 року він рухався на своєму автомобілі НОМЕР_1 по автодорозі Київ - Харків і на 292 км. був зупинений відповідачем, яким йому було вмінено у вину порушення вимог п.п.11.2, 11.5 Правил дорожнього руху, тобто що він рухався по дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку без будь-якої потреби в крайній лівій смузі при вільній правій смузі. Він факту скоєння ним правопорушення не визнав, тому що рухався у крайній лівій смузі в звязку з випередженням автопоїзду з полупричепом, який рухався по крайній правій смузі з невеликою швидкістю, ще один такий автопоїзд рухався по цій же смузі попереду, крім того, на цій смузі були невеликі ями, саме з цих причин він рухався у крайній лівій смузі. Але інспектором, незважаючи на його пояснення, було складено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому другого екземпляру протоколу йому не було вручено, а було вручено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою накладено на нього штраф у сумі 425 грн. Вважав, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною, тому що він не скоював адміністративного правопорушення.

Відповідач - інспектор ДПС Полтавської роти дорожньо-патрульної служби для ОДДЗ п/п ГУМВС України в Полтавській області прапорщик міліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.24). У направленому до суду запереченні на позов просив у задоволенні позовних вимог відмовити, тому що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення і постанова у справі винесена у відповідності з вимогами законодавства.

Згідно ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що 25 жовтня 2010 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВІЇ № 052118 та винесено постанову ВІ № 130217 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. на позивача ОСОБА_3 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, внаслідок порушення вимог п. 11.2 та 11.5 ПДР України (а.с. 2).

У відповідності з п.З ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів внутрішніх справ розглядають справи про адміністративні правопорушення і накладають адміністративні стягнення працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ст. 7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Згідно ст.245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення. Ст.246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні

вопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про ііністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. У довідності з ст.279 КУпАП, якою встановлений порядок розгляду справи про адміністративне івопорушення, під час розгляду оголошується протокол про адміністративне правопорушення, луховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні ні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи сутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, з мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про .міністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної дповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних зиладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і нозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що госуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а акож іншими документами. Жодного з вищевказаних доказів, які б підтверджували факт вчинення озивачем адміністративного правопорушення, на момент винесення постанови про накладення дміністративного стягнення не існувало, в т.ч. і протоколу про адміністративне правопорушення, що іідтверджується тим, що згадана постанова вказана в протоколі як додаток до нього, тобто вже існувала іід час його складення. Розгляд справи без складання протоколу про адміністративне правопорушення можливий тільки у випадках, передбачених ст.258 КУпАП, до яких випадок, що є предметом судового розгляду, не належить, оскільки ст.122 КУпАП в ч.І ст.258 цього Кодексу не зазначена, і за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису правопорушення не фіксувалося.

Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були порушені вимоги ст.254 КУпАП про вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, другого екземпляру протоколу та до нього не долучені матеріали, на яких зафіксовані показання технічних засобів фіксування правопорушення, а отже відсутні докази правильності внесених до протоколу даних про обставини руху автомобіля під керуванням ОСОБА_3

У відповідності з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі, на момент винесення постанови про накладення адміністративного стягнення не існувало, не надано їх відповідачем і під час розгляду справи судом, тому суд приймає до уваги пояснення позивача про обставини виїзду та руху позивача по крайній лівій смузі на 292 км. автодороги Київ-Харків, які також підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_4, згідно яких у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що постанова ВІ № 130217 від 25.10.2010 року про накладення на позивача ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. винесена за відсутності доказів події правопорушення та без урахування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідка. Належних доказів правомірності свого рішення відповідач під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, не надав. Отже суд вважає за необхідне скасувати вказану постанову.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 128, 158, 159, 160, 161,162, 163,171-2 КАС України, ст.ст. 7, 222, 245,

246, 247, 251, 254, 258, 268, 279 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову ВІ № 130217 від 25 жовтня 2010 року по справі проадміністративне правопорушення, винесену ІДПС Полтавської роти ДПС прапорщикомміліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: