Справа № 810/1540/15
Суддя: Романчук О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1540/15 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І. Суддя-доповідач: Романчук О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

08 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Романчук О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Пилипенко О.Є.,

при секретарі Артюхіній М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агро-Трейд» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу про сплату боргу (недоїмки), -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агро-Трейд» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області та, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.02.2015 року №; визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 17.04.2015 року №15; визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.10.2014 року №Ф-603.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агро-Трейд» (, місцезнаходження: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 5) зареєстроване в якості юридичної особи 22.04.2008, перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 14.08.2014 року по 16.10.2014 року посадовими особами ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області проведено планову виїзну перевірку ТОВ «ТД «Агро-Трейд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки складено Акт від 23.10.2014 року №546/10-13-22-01-121/32837481, в якому зафіксовано, зокрема, порушення ТОВ «ТД «Агро-Трейд» вимог податкового законодавства, а саме:

- п. 168.1 ст. 168, п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 177.6, п. 177.8 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку з доходів фізичних осіб в сумі 4505,17 грн.;

- п. 1 ч. 1 ст. 7, п. 1, п. 2, п. 5 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого встановлено заниження єдиного внеску в сумі 12272,10 грн.

За результатами перевірки відповідачем прийняті наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 04.12.2014 року №, згідно з яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п, в сумі 4505,17 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1126,29 грн.;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.12.2014 №33, згідно з яким до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 6136,06 грн.

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.10.2014 року №Ф-603, згідно з якою позивачу нараховано єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 12272,10 грн.

Вказані податкове повідомлення-рішення від 04.12.2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій від 04.12.2014 року були оскаржені позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням ГУ ДФС у Київській області про результати розгляду скарги від 18.02.2015 року №509/10/10-36-10-01-04 скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.12.2014 року № в частині основного платежу на суму 2955,00 грн. та на 738,75 грн. в сумі штрафних санкцій.

На підставі вказаного рішення ГУ ДФС у Київській області від 18.02.2015 року ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 18.02.2015 року №, згідно з яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п, в сумі 1550,17 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 387,54 грн.

Рішенням ГУ ДФС у Київській області про результати розгляду скарги від 01.04.2015 року №993/10/10-36-10-01-04 скасовано рішення від 04.12.2014 року №33 в частині заниження податку на доходи фізичних осіб в сумі 2955,00 грн.

На підставі вказаного рішення ГУ ДФС у Київській області від 01.04.2015 року ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області прийнято нове рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 17.04.2015 року №15, згідно з яким до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 4222,67 грн.

Вважаючи вказані податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимогу про сплату боргу (недоїмки) неправомірними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи колегія суддів виходить з наступного.

Згідно договору ТОВ «ТД «Агро-Трейд» здійснювало перевезення працівників до місця роботи.

Даною послугою міг скористатися кожен працівник підприємства. Однак, персоніфікованого обліку осіб, що перевозилися, ТОВ «ТД «Агро-Трейд» не веде.

У відповідності з п.п.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:

б) вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств.

Додатково до винятків, передбачених підпунктом «а» цього підпункту, не вважаються додатковим благом платника податку доходи, одержані у формі та розмірах, що підлягають включенню роботодавцем до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг згідно із розділом III цього Кодексу, а також кошти, вартість послуг, проживання, проїзду, харчування, спортивного одягу, аксесуарів, взуття та інвентарю, колясок для інвалідів, у тому числі які призначені для участі інвалідів в фізкультурно-реабілітаційних та спортивних заходах, лікарських та медико-відновлюваних засобів та інших доходів, наданих (виплачених) платнику податку - учаснику спортивних (крім професійного спорту), фізкультурно-оздоровчих заходів, заходів з фізкультурно-оздоровчої діяльності та фізкультурно-спортивної реабілітації, що фінансуються з бюджету та/або бюджетними організаціями, іншими неприбутковими організаціями, внесеними до Реєстру неприбуткових організацій та установ на дату надання таких коштів;

в) вартості послуг домашнього обслуговуючого персоналу, безоплатно отриманих платником податку, включаючи працю підпорядкованих осіб, а також осіб, що перебувають на військовій службі чи є заарештованими або ув'язненими.

Під терміном «послуги домашнього обслуговуючого персоналу» розуміються послуги з побутового обслуговування фізичної особи, членів її сім'ї або від імені чи за їх дорученням будь-якої третьої особи, включаючи ремонт або спорудження об'єктів рухомого чи нерухомого майна, що належить таким особам або використовується ними;

г) суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов'язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом;

ґ) суми безповоротної фінансової допомоги (крім суми процентів умовно нарахованих на таку допомогу);

д) суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації;

е) вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Податок на доходи фізичних осіб утримується із вартості додаткового блага, отриманого конкретним працівником, а не керівником підприємства.

Однак, як вірно зазначає суд першої інстанції в акті перевірки не наведено жодного доказу на підтвердження того, що директор користувався таким транспортом та не наведено жодного доказу на підтвердження того, хто саме користування послугами перевезення до місця роботи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача від 18.02.2015 року №.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Так, в акті перевірки зазначається, що перевіркою порядку обчислення і сплати єдиного внеску ТОВ «ТД «Агро-Трейд» за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року встановлено порушення порядку обчислення і сплати єдиного внеску, а саме підприємством не утримано та не перераховано до бюджету єдиного внеску внаслідок порушень викладених в п.п.3.1 п. 3 акта перевірки на загальну суму 30 034,50 грн., чим порушено ч. 1 п. 1 ст. 7, п. 1, п. 2, п. 5 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого підприємством занижено єдиний внесок.

Такі висновки податкового органу були зроблені у зв'язку з тим, що ТОВ «ТД «Агро-Трейд» не утримало та не перерахувало єдиний соціальний внесок із додаткового блага ОСОБА_4 та із доходу, отриманого СГД-ФО ОСОБА_5, СГД-ФО ОСОБА_3

Згідно ч.1 п.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати - це:

- Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

- Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

- Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до п. 7 розділу II Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 22.12.2010 №1170, не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на витрати на перевезення працівників до місця роботи як власним, так і орендованим транспортом (крім оплати праці водіїв).

Пунктом 3.21 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5, витрати на перевезення працівників до місця роботи як власним, так і орендованим транспортом (крім оплати праці водіїв) не відносяться до фонду оплати праці.

Таким чином, витрати пов'язані із перевезенням працівників не відносяться до фонду оплати праці та на них не нараховується єдиний соціальний внесок.

Крім того, згідно п. 177.8 ст. 177 Податкового кодексу України під час нарахування (виплати) фізичній особі-підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб'єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується у разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Документом, що підтверджує державну реєстрацію, є виписка з Єдиного державного реєстру (п. 4 ст. 43 Закону про держреєстрацію).

У відповідності до п.297.1 ст. 297 Податкового кодексу України платники єдиного податку звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з низки податків і зборів, зокрема з ПДФО в частині доходів (об'єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності фізичної особи та оподатковані відповідно до норм глави першої розділу XIV Податкового кодексу України.

Згідно ст.299 Податкового кодексу України статус суб'єкта, який застосовує спрощену систему оподаткування, підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку.

Судом встановлено, що позивачем під час перевірки податковому органу було надано копії документів, які підтверджують реєстрацію ФОП ОСОБА_3 платником податку на загальній системі оподаткування та реєстрацію ФОП ОСОБА_5 платником єдиного податку.

Таким чином, висновки податкового органу про заниження єдиного соціального внеску є безпідставними та необґрунтованими, а тому оскаржувані вимога про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначені в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 09.09.2015 року.

Головуючий суддя: О.М. Романчук

Судді: Я.Б. Глущенко

О.Є.Пилипенко

Головуючий суддя Романчук О.М.

Судді: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.