Справа № 22а-893/2010
Суддя: Собіна І. М.
Дата ухвалення: 2010-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22а-893 Головуючий суддя у 1-ій інстанції - ОСОБА_1
Категорія: 57 Суддя - доповідач - Собіна І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого-судді Собіни І.М.

Суддів: Пашкевича О.Є., Василевича В.С.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області на постанову Березнівського районного суду від 11 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення певних дій,

встановила:

Постановою Березнівського районного суду від 11 грудня 2009 року визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_3 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни» за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області нарахувати і виплатити ОСОБА_3 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року таз 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Вказану постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач - управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області, представник якого в поданій апеляційній скарзі покликається на те, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, Законом України «Про соціальний захист дітей війни» не передбачено, яким чином обчислювати підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної допомоги, що виплачується замість пенсії, у 30% мінімальної пенсії за віком.

Крім того, вказаним законом передбачено, що фінансування виплат по цьому закону проводиться із Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду.

Просив постанову Березнівського районного суду від 11 грудня 2009 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга, не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачка ОСОБА_3, яка народилася 25 листопада 1928 року, є дитиною війни, що підтверджується відповідною відміткою в її пенсійному посвідченні та паспортом позивачки.

У звязку з цим, місцевий суд прийшов до правомірного висновку про те, що позивачка ОСОБА_3 має право на пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 6 цього Закону України дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, відповідно до положень вказаного закону пенсія позивачки повинна виплачуватись із збільшенням її на 30% мінімальної пенсії за віком.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Саме тому, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що пункт 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» втратив свою чинність з 9 липня 2007 року, тобто з часу ухвалення рішення Конституційного Суду України № 6-рп 2007 від 09.07.2007 р. про його неконституційність.

Тому, місцевий суд правильно встановив, що ОСОБА_3Л, будучи дитиною війни, має право з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. на підвищення розміру пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. положення пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. визнанні такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними.

Місцевим судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3 Ф,Л. у періоди з 9 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року не отримував або отримував не в повному обсязі підвищення до пенсії, що мало становити 30% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», хоча мав на це право.

Тому, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про те, що позивачка ОСОБА_3 має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, що діяла в період до внесення змін п.п. 2 п. 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. № 107-VI також в період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14 для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком застосовується прожитковий мінімум.

Місцевий суд, у зв'язку з цим, правомірно роз'яснив, що величиною мінімальної пенсії за віком, від якої має обчислюватися 30 відсоткове підвищення до пенсії дітям війни, є встановлений законом прожитковий мінімум.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з п. 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1261 від 24.10.2007 р., до основних завдань Пенсійного фонду України віднесено, зокрема, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Відповідно до п. 8 цієї Постанови Кабінету Міністрів України до джерел формування коштів Пенсійного фонду України відносяться також кошти Державного бюджету України та державних цільових фондів, що перераховуються до Фонду у випадках, передбачених законодавством. Згідно з Указом Президента України № 121/2001 від 01.03.2001 р. Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління соціальною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших соціальних виплат, які згідно з законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Враховуючи вищесказане, суд першої інстанції зробив правомірний висновок про те, що саме органами Пенсійного фонду України позивачці мало виплачуватися підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», бо відповідно до цього Закону дітям війни виплачується підвищення саме до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив обставини справи та прийняв законну постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права, яка ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не спростовують висновків місцевого суду, а тому, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області відхилити, а постанову Березнівського районного суду від 11 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців, починаючи з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Собіна І.М.

Судді: Пашкевич О.О.

ОСОБА_4