Справа № 826/12319/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., при секретарі судових засідань Савченко А.А., за участю представників позивача та відповідачів 2, 3, без участі представника відповідача-1, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Манохіної Валентини Іванівни до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В., публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 31 липня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Справу призначено до розгляду у судовому засіданні 06 липня 2015 року.

Однак, ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Федорчука А.Б. від 20 липня 2015 року задоволено письмову заяву про самовідвід та справу передано для визначення іншого складу суду Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) згідно з вимогами ст.ст. 32 та 15-1 КАС України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для подальшого розгляду та вирішення справи 24 липня 2015 року визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишина В.М.

До суду 27 липня 2015 року через канцелярію від представника позивача надійшло письмове клопотання про вжиття усіх необхідних заходів щодо невідкладного розгляду та вирішення справи у найкоротший строк.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишина В.М. від 27 липня 2015 року справу прийнято до провадження, задоволено заявлене представником позивача клопотання про невідкладний розгляд та вирішення справи, справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

До суду 06 та 08 липня 2015 року через канцелярію від позивача надійшли письмові заяви про зміну/уточнення позовних вимог, а саме про:

- визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду щодо не включення інформації про позивача до списку вкладників, які отримують кошти у межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду (додаток №3 до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року №14 (далі - Положення №14);

- визнання незаконними дій посадових осіб Фонду, а саме уповноваженої особи Фонду та директора-розпорядника Фонду, у зв’язку з відмовою у розгляді ними відповідних запитів позивача на інформацію всупереч їх обов’язків, визначених п. 1 ч. 3 ст. 10, ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації";

- зобов’язання уповноваженої особи Фонду включити позивача до списку вкладників, які отримують кошти у межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду (додаток №3 до Положення №14);

- зобов’язання уповноваженої особи подати Фонду, разом із обґрунтуванням, заявку на отримання цільової позики для здійснення позивачу виплат згідно з додатком 1 до Положення №14;

- зобов’язання уповноваженої особи подати Фонду передати інформацію про зміни до списку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду з метою забезпечення виплати позивачу коштів, що знаходяться на рахунках у банку;

- зобов’язання виконавчої дирекції Фонду прийняти рішення про надання цільової позики банку з метою забезпечення виплат позивачу грошових коштів, що знаходяться на рахунках позивача, відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (п. 16 ч. 5 ст. 12 Закону);

- зобов’язання відповідача-2 як банка-партнера виплатити позивачу належні кошти.

Вказані заяви судом, згідно з ч. 1 ст. 137 КАС України, прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

У ході судового розгляду справи представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що не включення позивача до списку вкладників, які отримують кошти у межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду, є незаконним, оскільки кошти позивача, які знаходяться на рахунку у банку, не підпадають під обмеження, встановлені нормами Закону, у той час як інших обмежень чинним законодавством не встановлено. Дії щодо тимчасового блокування коштів на рахунку позивача на період проведення додаткової перевірки до закінчення дії тимчасової адміністрації у банку прямо суперечать ч. 1 ст. 36 Закону. Запити позивача безпідставно не розглянуті, відповіді на них позивачу не надані.

Представники відповідачів 2, 3 не визнали позов та просили відмовити у його задоволенні повністю.

Відповідач-1 (його представник) у судове засідання 31 липня 2015 року не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач-1 повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшла.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до АТ "Ощадбанк", як банка-партнера АТ "Дельта Банк", із письмовою заявою від 12 червня 2015 року про виплату їй грошових коштів за договором у повному обсязі. Вказану заяву прийнято та зареєстровано в АТ "Ощадбанк" 15 червня 2015 року.

Листом АТ "Ощадбанк" від 22 червня 2015 року №213/04-21/1 позивача повідомлено, що із 11 червня по 02 вересня 2015 року включно АТ "Ощадбанк" здійснює виплати сум відшкодувань вкладникам АТ "Дельта Банк" за договорами, строк дії яких закінчився до 03 березня 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати проводяться через внутрішньобанківську платіжну систему АТ "Ощадбанк". Під час тимчасової адміністрації виплати коштів здійснюються за рахунок самого неплатоспроможного банку за договором з АТ "Дельта Банк" на підставі реєстрів вкладників.

Виплати відшкодувань вкладникам здійснюються у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше 200000,00 грн.

АТ "Ощадбанк" перевірено реєстри, які надійшли від АТ "Дельта Банк". Реєстри із зазначенням у них позивача до АТ "Ощадбанк" не надходили.

У зв’язку з вище викладеним, позивач звернулася до Фонду із письмовим запитом на інформацію від 12 червня 2015 року щодо надання інформації про те, чому інформація про позивача відсутня у відповідну реєстрі для виплати відшкодувань. Вказаний запит прийнято та зареєстровано у Фонді 12 червня 2015 року.

16 червня 2015 року позивач надіслала електронний лист АТ "Дельта Банк", у якому містилося прохання включити позивача до переліку/реєстру, згідно з якими банки-партнери здійснюють виплати відшкодувань вкладникам АТ "Дельта Банк".

У відповідь на вказане звернення на електронну пошту позивача АТ "Дельта Банк" надіслано електронний лист, яким позивача повідомлено, що кошти, які знаходяться на депозитних/карткових рахунках, можуть бути тимчасово заблоковані на період проведення додаткової перевірки до закінчення дії тимчасової адміністрації у банку (02 вересня 2015 року, оскільки, відповідно до ст. 37 Закону, уповноважена особа Фонду має право обмежувати і припиняти здійснення банком операцій. У разі прийняття рішення про зняття тимчасового блокування таких рахунків, про такий факт і порядок виплат є можливість уточнити інформацію, звернувшись до банку після закінчення дії тимчасової адміністрації.

19 червня 2015 року позивач звернулася до уповноваженої особи Фонду із письмовим запитом на інформацію, у якому зазначила, що на її заяву, зареєстровану 16 червня 2015 року, повідомлено, що кошти, які знаходяться на депозитних/карткових рахунках, можуть бути тимчасово заблоковані на період проведення додаткової перевірки до закінчення дії тимчасової адміністрації у банку (02 вересня 2015 року), оскільки, відповідно до ст. 37 Закону, уповноважена особа Фонду має право обмежувати і припиняти здійснення банком операцій. У зв’язку з вище викладеним, позивач просила надати інформацію, зокрема, щодо наявності/відсутності її у переліку вкладників, кошти яких підлягають відшкодуванню Фондом, а також зазначити підстави відсутності інформації про позивача у такому переліку.

Листом тимчасової адміністрації АТ "Дельта Банк" від 23 червня 2015 року №05-3015000 позивача повідомлено, що постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 АТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 виконавчою дирекцією Фонду 02 березня 2015 року прийнято рішення №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", яким із 03 березня 2015 року в АТ "Дельта Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію.

Тобто, починаючи із 03 березня 2015 року АТ "Дельта Банк" здійснює свою діяльність на підставі Закону.

У зв’язку з вище викладеним, за рахунками, відкритими на ім’я позивача, операції щодо виплат тимчасово обмежені на час дії тимчасової адміністрації.

22 червня 2015 року представник позивача повторно звернувся до АТ "Ощадбанк" із письмовою заявою про виплату позивачу грошових коштів за договором у повному обсязі. Вказану заяву прийнято та зареєстровано в АТ "Ощадбанк" 22 червня 2015 року.

Тобто, як вбачається з вище викладеного та підтверджується матеріалами справи, Фондом, всупереч нормам чинного законодавства, не надано позивачу відповіді на її відповідні письмові запити.

Крім того, у ході розгляду справи судом з’ясовано, що позивача до списку вкладників, які отримують кошти у межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду, не включено.

У контексті вище викладеного суд зазначає наступне.

Так, згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 2, ч.ч. 1, 4 ст. 26, п. 1 ч. 5, п. 1, абзацами 9, 10 ч. 6 ст. 36 Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення); 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення); 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до ст. 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах; 11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Зобов'язання банку, передбачені п.п. 1-1 - 4 ч. 6 цієї статті, виконуються банком у межах його фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду.

З метою забезпечення виконання зобов'язань банку, передбачених п. 1 ч. 6 цієї статті, Фонд має право надати банку цільову позику. Виплати за такими зобов'язаннями за рахунок цільової позики Фонду мають розпочатися не пізніше першого місяця з дати запровадження у неплатоспроможному банку тимчасової адміністрації, а для системно важливих банків - не пізніше двох місяців.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Положення №14, з метою забезпечення виконання зобов'язань банку з виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників Фонд має право надати неплатоспроможному банку цільову позику. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, у національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.

Отже, як вбачається з аналізу вище викладених норм, обмеження на задоволення вимог вкладників не поширюються на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників, виплати за якими здійснюються у межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. При цьому, з метою забезпечення виконання зазначених зобов'язань банку Фонд має право надати банку цільову позику, виплати за якою мають розпочатись не пізніше першого місяця з дати запровадження у неплатоспроможному банку тимчасової адміністрації.

Згідно з п.п. 9, 10, 11 розділу ІІ Положення №14, цільова позика перераховується Фондом неплатоспроможному банку окремими траншами на підставі укладеного між Фондом та банком договору цільової позики. Для отримання чергового траншу цільової позики уповноважена особа Фонду надає до Фонду заявку на отримання траншу. До заявки на отримання траншу додається список вкладників (у межах Списку), які отримують кошти за рахунок цього траншу, а також його розрахунок.

Список (списки) формується(ються) відповідно до базової структури Правил у розрізі рахунків вкладника з визначенням належних розрахункових сум, в електронному вигляді - за структурою інформаційного рядка файла "Список", визначеною у додатку 4 до цього Положення.

Список складається з інформації, що введена в базу даних про вкладників відповідно до укладених з банком договорів банківського вкладу (депозиту) та банківського рахунку.

До Списку не включається інформація про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону.

Список подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом. У супровідному листі зазначаються кількість інформаційних рядків та підсумкові значення сум.

Список на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та засвідчується підписами уповноваженої особи Фонду, головного бухгалтера банку та відбитком печатки банку (за наявності), на електронних носіях - на CD-дисках у csv-файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Список в електронному вигляді може бути переданий до Фонду засобами електронної пошти Національного банку України.

Фонд завантажує поданий уповноваженою особою Фонду Список до програмно-апаратного комплексу Фонду та здійснює його перевірку в частині: наявності всіх необхідних для проведення ідентифікації реквізитів вкладника; коректності реквізитів вкладника; значення загального розміру розрахункових сум за всіма рахунками одного вкладника, що не повинно перевищувати суму граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Тобто, у разі необхідності отримання цільової позики уповноважена особа Фонду подає Фонду разом із обґрунтуванням заявку на отримання цільової позики для здійснення виплат вкладникам, до якої додається, зокрема, список вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду, згідно з додатком 3 до Положення №14, який формується з інформації, яка введена в базу даних банку про вкладників відповідно до укладених з банком договорів банківського вкладу (депозиту) та банківського рахунку. Для отримання чергового траншу цільової позики уповноважена особа Фонду надає до Фонду заявку на отримання траншу, до якої, у тому числі, додається список вкладників (у межах Списку), які отримують кошти за рахунок цього траншу. При цьому, можливість не включення інформації про вкладника до списку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду, передбачена тільки щодо інформації про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону.

Як уже зазначено вище, постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" та рішенням виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" АТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду.

Відповідно до договору цільової позики від 25 червня 2015 року №32, укладеного між Фондом та АТ "Дельта Банк", АТ "Дельта Банк" надано цільову позику для виплати коштів вкладникам.

Факт наявності правових підстав для включення позивача до списку вкладників, які отримують кошти у межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду, згідно з додатком 3 до Положення №14, підтверджується наявними у матеріалах справи копіями заяв.

У ході розгляду справи судом з’ясовано, що за рахунками, відкритими на ім'я позивача у банку, операції щодо виплати тимчасово обмежені на час тимчасової адміністрації. Здійснюється перевірка операцій за рахунками, відкритими на ім'я позивача у банку.

Разом з тим, не зазначено причин обмеження операцій щодо виплати за договором на час тимчасової адміністрації та правових підстав для здійснення такого обмеження, окрім посилань на право уповноваженої особи Фонду обмежувати здійснення банком будь-яких операцій.

Однак, вказані посилання, за переконанням суду, є необґрунтованими, оскільки нормами Закону прямо передбачено можливість виплати під час тимчасової адміністрації коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку.

До того ж, обмеження уповноваженою особою Фонду здійснення банком операцій має бути зумовлено наявністю певних обставин, а не тільки наявністю права на здійснення відповідного обмеження.

У ході судового розгляду справи представниками відповідачів 2, 3 не надано доказів на підтвердження наявності обставин, які б зумовлювали відсутність правових підстав для включення позивача до списку вкладників, які отримують кошти у межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду, згідно з додатком 3 до Положення №14.

Судом, у свою чергу, не встановлено наявність підстав для віднесення позивача до вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону, або інших підстав, які б зумовлювали неможливість включення позивача до списку вкладників, які отримують кошти у межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду, згідно з додатком 3 до Положення №14 .

Отже, підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду щодо не включення інформації про позивача до списку вкладників, які отримують кошти у межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду, та зобов'язання уповноваженої особи Фонду включити позивача до вказаного списку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Положення №14, протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики, щодо: зменшення (збільшення) кількості; зміни розміру сум; зміни особи вкладника (на підставі свідоцтва про право на спадщину тощо); змін реквізитів вкладників.

Зміни надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Враховуючи вище викладене та зважаючи, що у суду відсутні підстави для висновку про наявність правових підстав для не включення позивача до списку вкладників, які отримують кошти у межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду, суд прийшов до висновку про наявність підстав для зобов'язання уповноваженої особи Фонду передати інформацію про зміни до списку вкладників, які отримують кошти у межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду, з метою забезпечення виплати позивачу коштів, що знаходяться на рахунках у банку.

Однак, заявлені позивачем вимоги про зобов’язання виконавчої дирекції Фонду прийняти рішення про надання цільової позики банку з метою забезпечення виплат позивачу грошових коштів, що знаходяться на рахунках позивача, а також зобов’язання відповідача-2 як банка-партнера виплатити позивачу належні кошти, за переконанням суду, не підлягають задоволенню, оскільки відповідачами 2, 3 на час розгляду та вирішення справи по суті права та законні інтереси позивача в частині заявлених вимог не порушені.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов Манохіної Валентини Іванівни до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В., публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 11, 69-71, 86, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо не включення інформації про Манохіну Валентину Іванівну до списку вкладників, які отримують кошти у межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Визнати протиправними дії посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ненадання Манохіній Валентині Іванівні інформації на відповідні запити згідно з вимогами Закону України "Про доступ до публічної інформації".

4. Зобов’язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. вчинити дії, направлені на включення Манохіної Валентини Іванівни до списку вкладників, які отримують кошти у межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

5. Зобов’язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. вчинити дії, направлені на передачу інформації про зміни до списку вкладників, які отримують кошти у межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з метою виплати Манохіній Валентині Іванівні коштів, що знаходяться на рахунку публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

6. Позов в іншій частині залишити без задоволення.

Копії постанови у повному обсязі направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 10 серпня 2015 року