Справа № 2-а-1831/10
Суддя: Демочко Т. Є.
Дата ухвалення: 2010-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Володарський районний суд Донецької області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2010 року Володарський районний суд Донецької області у складі судді Демочко Т.Є., розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду смт.Володарське справу адміністративного судочинства за позовом:
Управління праці та соціального захисту населення
Володарської районної державної адміністрації про
визнання незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Володарського райдержадміністрації та зобов’язанні нарахування та сплати недоплаченої щорічної разової допомоги до 5 травня як учаснику війни, -
Позивач звернувся з зазначеним позовом, в якому зазначає, що має статус участника війни, відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”( в редакції від 04.07.2002, яка набрала чинності 31.07.2002р) та перебуває на обліку у відповідача. Відповідно до ст.14 Закону № 3551-ХІІ позивач має право на отримання щорічної одноразвої грошової допомоги до 5 травня в розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком, але ж ця допомога йому у 2010 році була виплачена не в повному обсязі в розмірі 120 гривень, що не відповідає вимогам Закону, при тому що мінімальна пенсія за віком в квітні 2010 році складала 706 грнивень. При зверненні до відповідача для проведення перерахунку і сплаті недоплаченої допомоги позивачу було відмовлено, а тому просить суд зробити перерахунок разової допомоги та стягнути з відповідача недоплачену суму.
Сторони в судове засідання не з’явились, але залишили суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, що дає суду право відповідно до ст.122 ч.4 КАС України розглядати справу в порядку письмового провадження.
Представник відповідача у судове засідання не з’явився, однак надав письмові заперечення, посилаючись на те, що позивачу сплачено у квітні 2010 року виплачено відповідно до Постанови КМУ від 07.04.2010 №299 «Про розміри разової грошової допомоги , що виплачується у 2010 року відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та „Про жертви нацистських переслідувань” у розмірі 120 грн. Т.б. позивач отримував щорічну разову грошову допомогу до Дня Перемоги за 2010 рік своєчасно, згідно діючого законодавства та в межах фінансового забезпечення. Просить у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Дослідивши наявні в справі докази, судом встановлено на підставі посвідчення відповідного зразка , і сторонами це не оспорюється, що позивач дійсно з 22 квітня 1996 року має статус участника війни і перебуває на обліку в УПСЗН Володарської РДА.
Відповідно до ст.14 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції від 04.07.2002, яка набрала чинності 31.07.2002р), встановлено розміри виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни до 5 травня: учасникам війни, в розмірі три мінімальні пенсії за віком та відповідно до ст. 171 цього закону обов»язок здійснення виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня покладено на органи праці та соціального захисту населення, а тому УПСЗН Володарської райдержадміністрації є належним відповідачем у справі.
В 2010 році зміни до ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” не вносились, обмежень для застосування цієї статті законодавчо не встановлено, а тому в 2010 році підлягає виплаті грошова допомога в розмірах, передбачених Законом “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту «(в редакції в редакції від 04.07.2002, яка набрала чинності 31.07.2002р ).
Із дослідженних доказів судом встановлено, що згідно довідки УПСЗН і письмових заперечень позивач отримав грошову допомогу до 5 травня: в квітні 2010 року у розмірі 120 гривень.
Враховуючи, що на момент проведення виплати – в квітні 2010 року обмежень щодо застосування ст.14 Закону “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”не було, грошова допомога позивачу підлягає виплаті в розмірі, встановленному цим Законом, а саме в розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком. Мінімальна пенсія за віком станом на 01 квітня 2010 року – 706 гривень.
При тому що у 2010 році виплата була проведена позивачу в менших розмірі, ніж встановлено законом, суд вбачає що право позивача в частині проведення цих виплат було порушене, а тому позовні вимоги за 2010 рік підлягають задоволенню, у зв»язку з чим слід стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену щорічну одноразову грошову допомогу в розмірі 3-х мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше сплачених сум.
При визначенні розміру допомоги до 5 травня суд вважає за можливе за аналогією закону застосування розміру мінімальної пенсії за віком, установленого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” за нормою якої мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок – 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, тому що іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, а відсутність такого правового акту не є підставою для відмови в реалізації позивачем законного права на отримання щорічної одноразової грошової допомоги підвищення пенсії ,виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 14 Закону України “ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України “Про прожитковий мінімум” прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.
Суд, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними (урядовими) нормативними актами, які встановлюють відмінні від законів розміри грошової виплати,не приймає до уваги доводи відповідача про законність проведення виплат у 2010 році в межах бюджетних призначень на підставі Постанови КМ України та від 18.03.2009 року №211 « Про розміри разової грошової допомоги що виплачується у 2010 році відповідно до Законів України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та « Про жертви нацистських переслідувань», тому що ст.14 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ( в редакції від 04.07.2002, яка набрала чинності 31.07.2002) є чинною, а тому підлягає застосуванню Закон .
Керуючись ст.ст.2,3,11,17,18,99,100,122,159-163 КАС України, ст.14 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту » ”( в редакції від 04.07.2002, яка набрала чинності 31.07.2002р) Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, суд, -
п о с т а н о в и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Володарської райдержадміністрації Донецької області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 , як учаснику війни щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту”.
Зобов’язати Управління праці та соціального захисту населення Володарської райдержадміністрації Донецької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2010 рік відповідно до ст.14 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ( в редакції від 04.07.2002, яка набрала чинності 31.07.2002р.) у розмірі 3 (трьох) мінімальних пенсій за віком як учаснику війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування ,з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та раніше сплачених сум за вказаний період.
В решті позовних вимог відмовити.
Повний текст постанови виготовлений 03.11.2010 року.
Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення через Володарський районний суд до Донецького апеляційного адміністративного суду. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, або у письмовому провадженні то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.