Справа № 2а-46/09/0308
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2012-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2012 р. Справа № 75958/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Носа С.П., Шавеля Р.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання рішення нечинним та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

27.06.2008 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання рішення №23/98 від 06.02.2008 року нечинним та зобовязання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 28.08.2007 року придбав кіоск з торговим майданчиком площею 1,5 кв.м. для проведення підприємницької діяльності, який знаходиться по вул. Рівненській, 48-в у м. Луцьку. Зазначає, що з метою отримання земельної ділянки для обслуговування торгового майданчика в оренду та укладення відповідного договору звернулась з заявою до відповідача. Рішенням №23/98 від 06.02.2008 року «Про відмову у наданні земельної ділянки на умовах оренди ОСОБА_1 для обслуговування майданчика для торгівлі пиво-безалкогольними напоями на вул. Рівненській» їй було відмовлено у наданні в оренду земельної ділянки площею 0,0010 га, яка знаходиться по вул. Рівненській, 48-в у м. Луцьку.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2009 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на те, що в разі відчуження будівлі або споруди розміщеній на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача автоматично переходить і право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Зазначає, що вона уклавши договір купівлі-продажу кіоску з торговим майданчиком від 28.08.2007 року фактично стала землекористувачем тієї земельної ділянки, що необхідна для обслуговування кіоску з торговим майданчиком площею 1,5 кв.м. для проведення підприємницької діяльності.

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди землі від 26.10.2005 року укладений між Луцькою міською радою та ОСОБА_2 в установленому законом порядку розірвано не було та останній являється орендарем спірної земельної ділянки, а тому Луцька міська рада правомірно відмовила ОСОБА_1 в оренді земельної ділянки площею 0,0010 га, яка знаходиться по вул. Рівненській, 48-в у м. Луцьку.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що згідно договору купівлі-продажу від 28.08.2007 року позивач придбала кіоск з торговим майданчиком площею 1,5 кв.м. для проведення підприємницької діяльності, який знаходиться по вул. Рівненській, 48-в у м. Луцьку.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 29.10.2007 р. вбачається, що ОСОБА_1 являється власником кіоску з торговим майданчиком, який знаходиться по вул. Рівненській, 48-в у м. Луцьку.

З метою отримання земельної ділянки для обслуговування торгового майданчика в оренду та укладення відповідного договору, ОСОБА_1 звернулась з заявою до Луцької міської ради.

Рішенням Луцької міської ради від 06.02.2008 р. за № 23/98 «Про відмову у наданні земельної ділянки на умовах оренди ОСОБА_1 для обслуговування майданчика для торгівлі пиво-безалкогольними напоями на вул. Рівненській», позивачу відмовлено у наданні в оренду земельної ділянки площею 0,0010 га, яка знаходиться по вул. Рівненській, 48-в у м. Луцьку.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України , цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної ОСОБА_3 і ОСОБА_3 міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки орган місцевого самоврядування Луцька міська рада, являється власником земельної ділянки, що знаходиться в м.Луцьку на вул..Рівненській, 48-в, а тому його дії спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися землею.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2009 року у справі №2а-46/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді С.П. Нос

ОСОБА_3