Справа № 802/1289/15-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1289/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

03 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Залімського І. Г. Білоуса О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватне підприємство "Онікс-В" про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до приватного підприємства "Онікс-В" про стягнення заборгованості.

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 24 червня 2015 року відмовив позивачу у задоволенні позову.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апелянт у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Представником відповідача подана заява про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 196, п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів визнала за можливе здійснювати апеляційний розгляд за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції- без змін виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 16.02.2015 року ПП "Онікс-В" подано до Фонду звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік, згідно з яким середньооблікова кількість штатних працівників становить 10 осіб, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 0 осіб. Крім того, кількість інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", самостійно розрахована відповідачем становить 1 особа (а.с.4).

У зв'язку з не виконанням нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в кількості однієї особи, відповідачем визначена сума адміністративно-господарських санкції у розмірі 50 % середньомісячної заробітної плати штатного працівника на підприємстві за одне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом у розмірі - 12265,00 грн.

Крім того, за порушення термінів сплати зазначених санкцій ПП "Онікс-В" зобов'язане сплатити пеню у розмірі 269,94 грн., яка розрахована починаючи з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій, тобто з 16.04.2015 року по 07.05.2015 року (день звернення до суду з цим позовом) (а.с.23).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що підстави для застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" до відповідача відсутні. Як наслідок, відсутні підстави для стягнення з відповідача пені за порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій, застосованих згідно Порядку "Сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 70 від 31.01.2007 року.

Колегія суддів погоджується із даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Водночас статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, а якщо працює від 8 до 15 осіб - в розмірі половини середньої річної заробітної плати.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 50 Закону України "Про зайнятість населення", роботодавці зобов'язані своєчасно та в повному обсязі подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії). Причому, згідно пункту 2.1 Порядку надання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 року № 316 (далі - Наказ № 316), інформація за даною формою подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Отже, згідно діючих положень Наказу № 316 звітність за формою № 3-ПН роботодавці подають до центрів зайнятості за наявності попиту на робочу силу (вакансії), лише у разі наявності на підприємстві чи в організації вільних робочих місць. При цьому періодичності подачі такої звітності не встановлено, оскільки вона подається не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ПП "Онікс-В" перебуває на обліку у Фонді як підприємство, яке у своїй діяльності використовує найману працю. При цьому у відповідача в 2014 році середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу становила 10 осіб, серед яких за даними звіту немає працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність.

З відповіді Ленінського районного центру зайнятості м. Вінниці вих. №01-31/663 від 21.04.2015 року на запит відповідача слідує, що ПП "Онікс-В" подано 12 звітів за формою 3-ПН "Звіт про наявність вакансій" для працевлаштування інвалідів в паперовому варіанті, з січня по грудень 2014 року (а.с.8).

В матеріали справи позивачем надано корінець направлення Ленінським районним центром зайнятості м. Вінниці на працевлаштування в ПП "Онікс-В" лише одного інваліда у 2014 року - ОСОБА_2, якому було відмовлено у працевлаштуванні за станом здоров'я, а саме невідповідності стану здоров'я особи, якій встановлено групу інвалідності заявленій вакансії ювелір-монтувальник. В свою чергу, ювелір-монтувальник працює з колючим та ріжучим інструментом, а відповідно особи, які страждають на епілепсію і їм встановлено інвалідність згідно рекомендацій МСЕК не можуть обіймати дану посаду (а.с.9).

В листі Ленінського районного центру зайнятості м. Вінниці від 21.04.2015 року № 01-31/663 повідомлено Фонд соціального захисту інвалідів про відмову ПП "Онікс-В" у працевлаштуванні інвалідам ОСОБА_3 від 23.04.2014 року, ОСОБА_4 від 21.03.2015 року та ОСОБА_5 від 27.11.2014 року, однак не надано жодних даних, які підтверджують направлення на працевлаштування (копій корінців направлення на працевлаштування), відмову відповідача, копій довідок і рекомендацій МСЕК (а.с.7)

Крім того, в матеріалах справи міститься лист Ленінського РЦЗ м. Вінниці від 23.06.2015 року №01-31/1014, яким повідомлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не перебували на обліку в даному РЦЗ, оскільки перебувають на обліку в Лівобережному МЦЗ м. Вінниці.

З листа Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці №04-24/1558 від 26.05.2015 року слідує, що особи направленні на працевлаштування до ПП "Онікс-В", а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є особами з інвалідністю (а.с.98).

Також судом першої інстанції допитаний в якості свідкаОСОБА_3 який вказав, що дійсно йому було видано направлення на працевлаштування до ПП "Онікс-В" за професією ювелір-монтувальник, однак за відсутності у останнього професійної освіти йому було відмовлено. В той час, як відповідач в звіті форми 3-ПН "Звіт про наявність вакансій" вказував в розділі "вимоги до кандидата", освітній рівень - професійно-технічний. З огляду на що, центру зайнятості достеменно було відомо про невідповідність рівня освіти ОСОБА_3 заявленим критеріям пошуку ПП "Онікс-В".

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачем виконані вимоги постанови Кабінету Міністрів України №70 від 31.01.2007 року "Про реалізацію статей 19 та 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" щодо подання у встановленому порядку інформації про зайнятість і працевлаштування інвалідів до центру зайнятості.

В той же час, доказів того, що підприємство несвоєчасно надавало державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, або несвоєчасно звітувало Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у встановленому порядку позивачем суду не надано.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що відповідачем повністю виконано вимоги чинного законодавства, при цьому ним вжито всіх необхідних заходів для недопущення господарських правопорушень. Зокрема, протягом 2014 року, починаючи з січня місяця, відповідач відкрив вакансію для працевлаштування інвалідів, про що повідомив Ленінський РЦЗ м. Вінниці шляхом подання звітів форми № 3-ПН, та підтверджував цю вакансію до кінця року, на яку інвалід працевлаштований не був з причин, які не залежали від відповідача.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Кузьмишин Віталій Миколайович

Судді Залімський Ігор Геннадійович

Білоус Олег Валерійович