Справа № 2а-232/09/0370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2012 р. Справа № 81271/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Гулида Р.М., Каралюса В.М.

при секретарі судового засідання: Курдоби Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2009 року за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Львова про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А:

10.07.2008 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час проведення виїзної планової перевірки він надав відповідачу усі необхідні пояснення з приводу існування розбіжностей між сумою задекларованого доходу в розмірі 2 613 048,00 грн. з врахуванням ПДВ та сумою поступлених коштів в розмірі 2 379 561,00 грн. Зазначає, що відображені в Акті № 571/35/17-2/НОМЕР_1 від 04.04.2008 p. твердження щодо ненадання до перевірки документів, які стосуються дебіторської та кредиторської заборгованості не відповідають дійсності, а сам факт такої відмови не зафіксований відповідачем відповідно до «Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», де передбачено, що письмові пояснення щодо ненадання документів та факт відмови має бути відображено в Акті. Вказує, що в оспорюваному Акті відсутній не лише перелік документів, а й письмові пояснення причин такої відмови, а отже, відповідач не провів дослідження первинної документації платника податку, що призвело до помилкового рішення про проведення готівкових операцій, яких він не здійснював протягом періоду, який перевірявся.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2009 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 12.06.2008 року за №/0/14075, прийняте Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Львова.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі покликається на те, що відповідно до вимог ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» № 13-92 від 01.01.2004 року оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Вказує, що якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву. Зазначає, що суму 233 487,00 грн., яка є різницею між валовим доходом та фактично оплаченими коштами, слід вважати виручкою в розумінні Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян». Вважає неспроможність позивача документально спростувати факт отримання готівкових коштів на суму 233 487,00 грн. тим, що позивач не веде обліку руху готівкових коштів.

У ході апеляційного розгляду представник позивача ОСОБА_2 надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,суд першої інстанції виходив з того, що жодних документів, які б підтверджували факт проведення позивачем готівкових операцій відповідачем суду не представлено, як і відсутні відображення у Акті пояснення щодо встановлених порушень та причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення. Таким чином, висновок податкового-ревізора інспектора щодо отримання позивачем виручки у готівковій формі, відображений в Акті № 571/35/17-2/НОМЕР_1 від 04.04.2008 р., грунтується на припущеннях податкового ревізора-інспектора і суперечить первинній документацій.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Закон України «Про державну податкову службу в Україні» визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» завданнями органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством. Метою здійснення даного контролю є забезпечення надходжень до дохідної частини державного бюджету, що в свою чергу забезпечить можливість держави виконувати покладені на неї завдання та функції.

Згідно ст.13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» зазначено, що посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності 27.02.2001 року. ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ОСОБА_1 взято на податковий облік 13 лютого 1997 року. Протягом 2006-2007 років ФОП ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування.

На підставі направлень від 12.03.2008 р. № 17-2/312 та від 26.03.2008 р. № 17-2/371, виданих ДШ у Шевченківському районі м. Львова, в період з 12.03.2008 р. до 01.04.2008 р. старшим державним податковим ревізором-інспектором, інспектором податкової служби II рангу відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Франківському районі м. Львова проводилась планова виїзна документальна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2005 до 31.12.2007 р.

За результатами перевірки складено Акт № 571/35/17-2/НОМЕР_1 від 04.04.2008 р., яким встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2006 р. до 31.12.2007 р. здійснювала діяльність на загальній системі оподаткування. У п.3.1.3. «Чистий доход» зазначеного Акту зазначено, що порушень перевіркою не виявлено. Не виявлено перевіркою і порушень щодо сплати податків та обов'язкових платежів до бюджету, що підтверджено представником відповідача. За 2006 рік позивачем подано декларацію про отримані доходи, відповідно до якої задекларовано валовий дохід у сумі 2 613 048,00 грн. з врахуванням ПДВ. Одночасно витрати, пов'язані з одержанням доходу становлять 2 583 140,00 грн., отже сума чистого доходу складає 29 908,00 грн. В акті перевірки зазначено, що на банківський рахунок платника у 2006 році поступили кошти за відпущений товар та нараховано відсотки по залишках коштів на розрахунковому рахунку в сумі 2 379 561,00 грн. з врахуванням ПДВ. Таким чином, різниця між задекларованим валовим доходом і сумою фактично отриманих коштів по безготівковому розрахунку склала 233 487,00 грн. На думку відповідача, даний факт є логічним підтвердженням проведення ФОП ОСОБА_1 готівкових розрахунків.

На підставі даного Акту ДПІ у Шевченківському районі міста Львова прийнято рішення від 12.06.2008 року за №/0/14075 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі …….

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб», у зв'язку з чим чинним залишився лише розділ IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.92 р. № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян» у частині оподаткування доходів фізичних осіб від заняття підприємницькою діяльністю, який застосовується з урахуванням положень пункту 9.12 статті 9 Закону та діє до набрання чинності спеціальним законом з питань оподаткування фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності (п. 22.10 ст. 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»).

Відповідно до підпункту 9.12.1. пункту 9.12. статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» оподаткування доходів, зокрема, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань з урахуванням норм цього пункту. До спеціального законодавства належить спеціальна система оподаткування, запроваджена Указом Президента України від 03.07.98 р. N 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», та звичайна (загальна) система оподаткування, чинна відповідно до розділу IV Декрету (13-92, крім фіксованого податку).

Згідно із ст.13 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1, у встановленому законом порядку подала належним чином заповнену декларацію про доходи і повністю виконала зобов'язання по сплаті податку на прибуток.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, про те,що податковим ревізором-інспектором вірно зроблено висновок, що кошти у сумі 233 487,00 грн. не поступали на банківські рахунки позивача протягом 2006 року. Проте, відповідно до поданих позивачем виписок з банку та актів-звірки з контрагентами підприємця, у 2007 році на банківські рахунки ФОП ОСОБА_1 контрагентами було перераховано грошові кошти в розмірі 233 487,00 грн. саме в рахунок погашення дебіторської заборгованості за проданий у 2006 році товар. Зважаючи на те, що планова виїзна перевірка позивача проводилась за період з 01.01.05р. до 31.12.2007р., податковий ревізор-інспектор, який проводив перевірку повинен був дослідити первинні документи і врахувати проведені платежі.

Відповідно до п.2.3.2. п.2.3. «Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженого Наказом № 327 від 10.08.2005р. ДПА України за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб суб'єкта господарювання щодо встановлених порушень. Крім того слід зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення. У разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів. При цьому до акта перевірки додаються пояснення посадових осіб або інших працівників суб'єкта господарювання (у межах їх компетенції), що перевіряється, щодо відсутності первинних та інших документів. У разі відмови посадових осіб суб'єкта господарювання надати перевіряю чим письмові пояснення щодо встановлених порушень та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, факти відмови відобразити в акті.

У ст.13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» зазначено, що посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Колегія суддів зазначає, що жодних документів, які б підтверджували факт проведення позивачем готівкових операцій відповідачем суду не представлено, як і відсутні відображення у Акті пояснення щодо встановлених порушень та причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення. Таким чином, висновок податкового-ревізора інспектора щодо отримання позивачем виручки у готівковій формі, відображений в Акті № 571/35/17-2/НОМЕР_1 від 04.04.2008 р., грунтується на припущеннях податкового ревізора-інспектора і суперечить первинній документацій.

У п.12 ст.9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зазначено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються, якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються (оптова торгівля тощо). За порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у відповідних розмірах (стаття 17). За період, що перевірявся ДПІ у Шевченківскому районі м. Львова позивач здійснював гуртову торгівлю, даний факт також встановлено в п.2.6. Акту перевірки.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не передбачено обов'язок суб'єктів підприємницької діяльності, які не здійснюють операції з розрахунків у готівковій формі, застосувати реєстратори розрахункових операцій, а отже відсутні підстави для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки прийняте рішення ДПІ у Шевченківскому районі м. Львова №/0/14075 від 12.06.2008 року відносно позивача ФОП ОСОБА_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій підлягає скасування, як незаконне.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2009 року у справі №2а-232/08 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 27.03.2012 року.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді Р.М.Гулид

ОСОБА_3