Справа № 806/2133/15
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

806/2133/15

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року Житомир справа № 806/2133/15

категорія 10.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Токаревої М.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут" до управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі Житомирської області третя особа: управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області про визнання протиправним та скасування розрахунку та зобов’язання вчинити дії,-

встановив:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Добробут" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України в Андрушівському районі Житомирської області про визнання протиправним та скасування Розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" призначених відповідно до пунктів "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з травня 2015 року щодо гр.Шило Л.О. В обґрунтування позову позивач зазначив, що його думку відсутні правові підстави для відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених громадянці Шило Л.О., оскільки пільгова пенсія призначена останній на підставі пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення», виплати яких, відповідно до вимог абзацу 5 частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" здійснюються до 01.01.2005 за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 01.01.2005 - за рахунок коштів Державного бюджету України.

Представник позивача просив справу розглянути у порядку письмового провадження.

Відповідач та третя особа направили на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників.

У відповідності до ч.6 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Добробут" було взято на облік платника єдиного внеску в управлінні пенсійного фонду України у Андрушівському районі Житомирської області.

Як вбачається із матеріалів справи, управлінням Пенсійного фонду України в Коростишівському районі було сформовано, а управлінням Пенсійного фонду України в Андрушівському районі направлено позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з травня 2015 року, відповідно до яких місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсії громадянці Шило Л.О. складає 698,57 грн .

У зв’язку з тим, що товариство не погоджувалось з розрахунком щодо громадянки Шило Л.О. у відповідності до Постанови Правління ПФ України від 19.12.2003 N 21-2 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20 січня 2004 р. за N 81/8680 « Про затвердження Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ним було подано заяву про перегляд Розрахунку.

25.05.15 управлінням Пенсійного фонду України в Андрушівському районі за №1607/03 було відмовлено в перегляді Розрахунку.

У зв'язку з незгодою визначеним розрахунками сум відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій гр. Шило Л.О., позивач звернувся до суду.

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі - Закон України № 1058-IV) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним у попередньому абзаці, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 зазначеного пункту Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 % з наступним збільшенням її щороку на 10 % до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-"е" та "ж" статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 1 та № 2 покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е"та "ж" статті 13 Закону № 1788-XII, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Таким чином, станом на дату розгляду справи по суті, покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону № 1788-XII здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно пункту "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788, Постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.1992 № 244 "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей" жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства, а також ті обставини, що пенсія громадянці Шило Л.О. була призначена на пільгових умовах відповідно пункту "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та після 1 січня 2005 року, покриття витрат на виплату та доставку пенсій має проводитись за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення громадянкою Шило Л.О. пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Суд зазначає, що приписи абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV імперативно встановлюють правила поведінки для учасників таких відносин та поширюють свою дію на усіх осіб, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону № 1788-XII незалежно від того, на якій системі оподаткування перебуває той чи інший суб'єкт господарювання.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, викладені у запереченні на позов, відносно того, що позивач не є платником фіксованого сільськогосподарського податку, а тому має відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки, з моменту набрання чинності Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", а саме з 01.01.2015 фіксований сільськогосподарський податок виключено з переліку загальнодержавних податків та зборів.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України не надав суду належних та допустимих в розумінні ст. 70 КАС України доказів правомірності та обґрунтованості мотивів, котрі покладені в основу спірних діянь.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та їх слід задовольнити.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Розрахунок управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з травня 2015 року для СТОВ "Добробут" на доставку пенсії гр.Шило Людмилі Олександрівни.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева