Справа № 320/6925/15-а
Суддя: КучеренкоН Н. В.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 07.09.2015
Справа № 320/6925/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„07" вересня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Кучеренко Н.В.

при секретарі - Левандовській О.М.

інспектора ДПС роти з ОСП № 4 ДПС ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області - Федоренка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора ДПС роти з ОСП № 4 ДПС ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області старшого прапорщика міліції Федоренка Дмитра Олександровича на постанову по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ПС2 № 277809 від 25 липня 2015 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 850 грн., оскільки інспектором не зазначено доказів на підтвердження його винуватотсті.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовну заяву в повному обсязі, просив її задовольнити.

Відповідач - інспектор ДПС роти з ОСП № 4 ДПС ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області старший прапорщик міліції Федоренко Д.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, що ним було складено протокол, яким було зафіксовано правопорушення, скоєне ОСОБА_3 Зазначає, що він діяв в межах наданих йому повноважень та у відповідності до вимог діючого законодавства, та обставини, якими обґрунтовує позивач свій позов спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Суд, ураховуючи доводи позивача, що викладені в позові, пояснення відповідача, дослідивши інші матеріали справи, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ст. 13 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний спосіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

У відповідності зі ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Постановою інспектора ДПС взводу з ОСП № 4 ДПС ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області старшим прапорщиком міліції Федоренком Дмитра Олександровича серії ПС2 №277809 в справі про адміністративне правопорушення від 25 липня 2015 року на позивача ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 25 липня 2015 року о 06 годині 00 хвилин по вул. Дорожній в с. Костянтинівка Мелітопольського району Запорізької області, керуючи автомобілем БМВ-316, порушив правила обгону, скоїв обгін на пішоходному переході, чим порущив вимоги п.п. 14.6 ПДР України.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 14.6 ПДР України обгін заборонено а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об'їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-19 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Оскільки ст. 222 КУпАП встановлено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП органами внутрішніх справ (міліція), то і протоколи про правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази по своєму внутрішньому переконанню на підставі всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин по справі.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою для винесення вказаної постанови є протокол про адміністратвине правопорушення серії АП1 495873, пояснення свідка ОСОБА_4

Порушення ПДР України позивачем зафіксовано в присутності свідка, який своїм підписом підтвердив факт порушення та надав письмові пояснення, які було долучено до матеріалів справи. Крім того, вказаний свідок засвідчив про наявність дорожніх знаків "Пішохідний перехід" на даному відрізку дороги.

Крім того, врахувавши всі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення позивачу було призначене мінімальне адміністративне стягнення, передбачене ст. 123 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Жодного доказу на підтвердження не дотримання інспектором ДПС роти з ОСП № 4 ДПС ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області старшого прапорщика міліції Федоренка Дмитра Олександровича вимог ст. ст. 245, 276, 280 КУпАП позивачем надано не було.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена - до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення.

Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимог та вважає за необхідне відмовити у позові повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 18, 19, 69-71, 162, 163, 171-2, Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 122 ч. 2, 222, 254, 255, 256, 280, 288, 289, 293 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У позові ОСОБА_3 до інспектора ДПС роти з ОСП № 4 ДПС ДАІ ГУМВС України в Запорізькій області старшого прапорщика міліції Федоренка Дмитра Олександровича на постанову по справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Кучеренко