Справа № 802/1040/13-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/1040/13-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 вересня 2015 р. Справа № 802/1040/13-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника позивача: Заверухи В.О.,

представника відповідача: Неліпи П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області до Служби автомобільних доріг у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову, на стороні відповідача - Вінницький відділ комплексного проектування Державного підприємства Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор", Дочірнє підприємство "Вінницький облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України", Юзьков Олег Анатолійович, Лендя Дмитро Миколайович, Коцюбко Микола Васильович, Тюлєнєв Микола Петрович, Дідик Роман Миколайович про зобов'язання вчинити певні дії про зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

В березні 2013 року Державна фінансова інспекція в Хмельницькій області (далі – ДФІ в Хмільницький області) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просить зобов'язати Службу автомобільних доріг у Вінницькій області (далі – САД у Вінницькій області) виконати п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 15 вимоги "Про усунення виявлених плановою ревізією порушень законодавства з фінансових питань" від 12.12.2012 року №22-05-03-14/4921.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання пункту 2.10 Плану контрольно-ревізійної роботи на ІІІ квартал 2012 року, посадовими особами інспекції проведено ревізію фінансово-господарської діяльності САД у Вінницькій області за період з 01.08.2011 року по 01.08.2012 року, якою встановлено ряд порушень норм чинного законодавства, викладених в акті ревізії № 06-15/24 від 02.11.2012 року. За наслідками проведеної ревізії відповідачу направлено лист-вимогу від 12.12.2012 року № 22-05-03-14/4921 про усунення виявлених ревізією порушень в термін до 12.01.2013 року. Однак, на даний час відповідачем не виконано пункти 2-9 та 15 листа-вимоги від 12.12.2012 року.

Посилаючись на те, що відповідачем проігноровано вказані вимоги, порушення фінансового законодавства усунуто не у повному обсязі, ДФІ у Хмельницькій області звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Представником позивача в ході судового розгляду справи неодноразово зменшувались позовні вимоги. Разом з тим, ним було подано заяву про відкликання позовної заяви в частині пунктів 4, 5, 7 (в частині повернення безоплатно переданих у користування ДП "Вінницький облавтодор" автомобілів або оформити на них відповідний договір оренди) та 15.

Таким чином, позовні вимоги позивача викладені в наступній редакції:

"Зобов'язати Службу автомобільних доріг у Вінницькій області виконати п.п. 2, 3, 6, 7 в частині: «- стягнути з осіб, винних у безоплатній передачі автомобілів, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 133-136 КЗпП», 8 та 9 вимоги Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області «Про усунення виявлених плановою ревізією порушень законодавства з фінансових питань» від 12.12.2012 року №22-05-03-14/4921.

Ухвалою суду від 10 лютого 2014 року у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову, на стороні відповідача, залучено - Вінницький відділ комплексного проектування Державного підприємства Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор", Дочірнє підприємство "Вінницький облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України", Юзькова Олега Анатолійовича, Лендю Дмитра Миколайовича, Коцюбка Миколу Васильовича, Тюлєнєва Миколу Петровича та Дідика Романа Миколайовича. (том 1 а.с. 171, 172).

Представник позивача в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, з підстав викладених в змісті позовної заяви та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Суть заперечення зводилась до того, що виконання вимоги фінансової інспекції є економічно недоцільним, у зв’язку з чим, просив суд відмовити у задоволенні даного адміністративного позову. В матеріалах справи містяться письмові заперечення на адміністративний позов (том 1 а.с.114-119).

Представники третіх осіб та треті особи в судове засідання не з`явились, з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи повідомленні завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Окремо слід зазначити, що судом неодноразово зупинялось провадження у даній справі на до набрання законної сили рішенням Вінницького окружного адміністративного суду по справі № 2а/0270/5929/12 та до вирішення Вищим адміністративним судом України справи № 2а/0270/5929/12.

У зв’язку із усуненням обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, провадження у справі поновлювалось.

Дослідивши матеріали у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що адміністративний позов слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України “Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні” здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Пунктом 1 Положення про Державну фінансову інспекцію, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення), основними завданнями Держфінінспекції України є реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю, а також внесення пропозицій щодо її формування.

В силу ч. 2 ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2.10 Плану контрольно-ревізійної роботи на ІІІ квартал 2012 року, на підставі направлень на проведення ревізії виданих начальником ДФІ у Вінницькій області, посадовими особами інспекції проведено ревізії фінансово-господарської діяльності Служби автомобільних доріг у Вінницькій області за період з 01.08.2011р. по 01.08.2012р.

За результатами ревізії складено акт від 02.11.2012р. № 06-15/24, яким зафіксовано порушення фінансової дисципліни.

На підставі висновків акту ревізії, позивачем була сформована вимога про усунення порушень, виявлених ревізією від 12.12.2012 року № 22-05-03-14/4921, зокрема:

1) ревізією встановлено, що в порушення ст. 98 Кодексу законів про працю України № 357/96- ВР від 10.09.1996 р., п. 2.6. Колективного договору Служби автомобільних доріг у Вінницькій області на 2011-2012 роки, водіям легкових автомобілів незаконно нараховано та виплачено заробітну плату за роботу з ненормованим робочим днем на суму 21,6 тис. грн. та, відповідно, зайво перераховано до державних цільових фондів нарахувань на заробітну плату на суму 7, 9 тис. грн., у зв'язку з чим зобов'язано відповідача:

- провести претензійно-позовну роботу з водіями, щодо повернення зайво виплачених коштів на загальну суму 21,6 тис. грн. та провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних цільових фондів та повернути зайво сплачені кошти в сумі 7,9 тис. грн. (зарахувати в рахунок майбутніх платежів);

- іншому випадку стягнути з осіб, винних у зайвих грошових виплатах кошти у сумі 21,6 грн. у порядку та розмірах встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП.

2) ревізію встановлено, що в порушення п. 2.6. Колективного договору Служби автомобільних доріг у Вінницькій області на 2011-2012 роки, Дідику P.M. незаконно нараховано та виплачено заробітну плату за виконання трудових обов'язків механіка на суму 7,4 тис. грн. та відповідно зайво перераховано до державних цільових фондів нарахувань на заробітну плату на суму 2,7 тис. грн., у зв'язку з чим зобов'язано відповідача:

- провести претензійно-позовну роботу з Дідиком P.M. щодо повернення зайво виплачених коштів на загальну суму 7,4 тис. грн. та провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних цільових фондів та повернути зайво сплачені кошти в сумі 2,7 тис. грн. (зарахувати в рахунок майбутніх платежів);

- в іншому випадку стягнути з осіб, винних у зайвих грошових виплатах кошти у сумі 7,4 грн. у порядку та розмірах встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП.

3) ревізією встановлено, що в порушення Додатку З ДБН Д. 1.1-7-2000, та зважаючи на Примітки до Додатку 2 ДБН Д. 1.1-7-2000, а також вимог таблиці 2 ВБН Д.2.1-218-048- 2002, Службою автомобільних доріг у Вінницькій області проведено оплату завищеної вартості проектно-вишукувальних робіт Вінницькому ВКП ДП «Укрдіпродор» на загальну суму 8,2 тис. грн., у зв'язку з чим зобов'язано відповідача:

- відобразити в обліку дебіторську заборгованість по розрахунках з Вінницьким ВКП ДП «Укрдіпродор» за не виконані роботи (різницю у вартості виконаних робіт) в сумі 8,2 тис. грн. Стягнути з Вінницького ВКП ДП «Укрдіпродор» кошти в сумі 8,2 тис. грн., в тому числі, шляхом проведення претензійно-позовної роботи з Вінницьким ВКП ДП «Укрдіпродор» щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів або виконання відповідного обсягу робіт на загальну суму 8,2 тис. грн.;

- іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст. ст. 130-136 КЗпП.

4) ревізією встановлено, що Службою автомобільних доріг у Вінницькій області, всупереч ст. 16 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 p. № 2289-IV, п. 5.2 Положення про Службу необґрунтовано укладено з ДП «Вінницький облавтодор» додаткову угоду № 2 від 01.06.2012 р. до договору від 20.02.2012 р. № 06/02 (на закупівлю товарів, робіт або послуг за державні кошти на виконання послуг з експлуатаційного утримання та поточного (планово-попереджувального) ремонту автомобільних доріг загального користування на території Вінницької області), згідно якої передано дочірньому підприємству в строкове безоплатне користування два легкових автомобілів марки Hyundai Tucson реєстраційні номери АВ3358ВМ та АВ3357ВМ, у зв'язку з чим зобов'язано відповідача:

- стягнути з осіб, винних у безоплатній передачі автомобілів, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст. ст. 133-136 КЗпП.

5) ревізією встановлено, що станом на 31.07.2012 р. по Службі рахується дебіторська заборгованість ТзОВ «Промреєстр» в сумі 18,6 тис. грн., претензійно-позовна робота щодо стягнення якої з березня 2009 року не проводилась, у зв'язку з чим зобов'язано відповідача:

- провести звірку з дебітором ТзОВ «Промреєстр» та в разі визнання ним заборгованості звернутися до суду. В іншому випадку списати заборгованість в установленому порядку.

У разі відмови ТзОВ «Промреєстр» від визнання боргу - відшкодувати збитки за рахунок осіб, винних у не проведенні претензійно-позовної роботи, у порядку та розмірі встановленому ст. ст. 130-136 КЗпП.

6) ревізією встановлено, що Службою в порушення п. 7 П(С)БО 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 р. № 92, пп.12, п.3 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 р. № 561, завищено в обліку первісну вартість основних засобів, введених в експлуатацію за рахунок бюджетних асигнувань, на суму ПДВ 8465,2 тис. грн., яка не відображена зменшенням цільового фінансування, що призвело до завищення вартості активів, у зв'язку з чим зобов'язано відповідача:

- відкоригувати в обліку вартість основних засобів шляхом віднесення суми ПДВ з вартості основних засобів на зменшенням цільового фінансування.

Виявлені в ході ревізії порушення в строк до 12.01.2013р. усунуті відповідачем не були, а тому позивач звернувся до суду з позовом про зобов’язання до їх виконання.

Вирішуючи позов по суті суд виходив з наступного.

Що стосується пп. 2, 3, 6, 7, 9 вимоги позивача, суд встановив наступне.

В провадження Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 2а/0270/5929/12 за позовом Служби автомобільних доріг у Вінницькій області до Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області, Державної фінансової інспекції у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору: приватне акціонерне товариство "Вінницьке містобудівельне управління № 4", Вінницький відділ комплексного проектування об'єктів Державного підприємства Український державний інститут з проектування об'єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор", за участю прокурора Вінницької області, про визнання протиправними та скасування пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9 та 14 листа-вимоги "Про усунення порушень виявлених ревізією" від 12.12.2012р. № 22-05-03-14/4921.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 28.05.2015р. по справі № 2а/0270/5929/12 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано пункти 9 та 14 вимоги Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області № 22-05-03-14/4921 від 12.12.2012 року "Про усунення порушень виявлених ревізією". У задоволенні решти позовних вимог, а саме визнання протиправними та скасування пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7 листа-вимоги "Про усунення порушень виявлених ревізією" від 12.12.2012р. № 22-05-03-14/4921 – відмовлено.

Рішення по адміністративній справі №2а/0270/5929/12 набрало законної сили 06.07.2015р., що підтверджується матеріалами справи.

В силу частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватись в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

За таких обставин, виходячи з вищезазначеного, судом встановлено, що стосовно пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9 листа-вимоги "Про усунення порушень виявлених ревізією" від 12.12.2012р. № 22-05-03-14/4921, які слугували підставою для звернення Державної фінансової інспекції у Хмельницькій області з даним адміністративним позовом до суду, судовим рішенням по адміністративній справі №2а/0270/5929/12, що набрало законної сили, встановлені обставини, які в розумінні ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 255 КАС України, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. Відтак, позовна вимога в частині пункту 9 листа-вимоги "Про усунення порушень виявлених ревізією" від 12.12.2012р. № 22-05-03-14/4921 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, позовні вимоги в частині пп. 2, 3, 6, 7 в частині: «- стягнути з осіб, винних у безоплатній передачі автомобілів, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 133-136 КЗпП» вимоги Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області «Про усунення виявлених плановою ревізією порушень законодавства з фінансових питань» від 12.12.2012 року №22-05-03-14/4921 суд визнає обґрунтованими, та такими, що відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, приходить до висновку про доцільність їх задоволення.

Що стосується п. 8 вимоги позивача, то в ході розгляду справи судом встановлено та визнається представниками сторін, що даний пункт вимоги відповідачем було виконано в повному обсязі.

Частиною третьою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватись перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

За відсутності заперечень представників сторін та за відсутності у суду сумнівів щодо достовірності того, що відповідачем у повному обсязі виконано п. 8 вимоги Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області «Про усунення виявлених плановою ревізією порушень законодавства з фінансових питань» від 12.12.2012 року №22-05-03-14/4921 - позов в цій частині не підлягає задоволенню.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, враховуючи досліджені обставини адміністративної справ, норми діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позов Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Службу автомобільних доріг у Вінницькій області виконати п.п. 2, 3, 6 та 7 в частині: «- стягнути з осіб, винних у безоплатній передачі автомобілів, шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 133-136 КЗпП» Вимоги Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області «Про усунення виявлених плановою ревізією порушень законодавства з фінансових питань» від 12.12.2012 року №22-05-03-14/4921.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович