Справа № 2а/0470/302/12
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2012-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/0470/302/12
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді -
при секретарі судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
Державна податкова інспекція у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська 04 січня 2012 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 щодо стягнення податкового боргу у сумі 3716,87 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що за ФОП ОСОБА_3 виникла податкова заборгованість, яка добровільно не сплачується, а тому підлягає примусовому стягненню.
Сторони у судове засідання не з’явились повідомлялись належним чином, тому у відповідності до ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (ст. 128 КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Представник позивача в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.
Відповідачу ухвала про відкриття провадження в адміністративній справі та судовий виклик надсилались на адресу, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, рекомендованими поштовими відправленнями, але повернуті на адресу суду у зв’язку із закінченням терміну зберігання.
Згідно частини 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України визначено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких підстав суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи.
Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) зареєстрований Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради у якості фізичної особи-підприємця, що підтверджується Довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців /а.с. 4-5/.
ФОП ОСОБА_3 взятий на облік у Державній податковій інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, що підтверджується Довідкою про взяття на облік платника податків від 28.10.2011 року /а.с. 3/.
Відносно ФОП ОСОБА_3 Державною податковою інспекцією у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська винесено податкову вимогу форми «Ф» від 20 лютого 2011 року № 301 на суму 2597,12 грн. /а.с. 6/.
У податковому розрахунку збору за забруднення навколишнього природного середовища за 2010 рік ФОП ОСОБА_3 визначив суму зобов’язання у розмірі 5076,99 грн. /а.с. 9/.
Так, з 01 січня 2011 року набув чинності Податковий Кодекс України, який встановлює перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Податкового кодексу України, з 01.01.2011 року Закон України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Закон України «Про систему оподаткування» та Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» втрачають чинність.
Проте, у зв’язку з тим, що правовідносини, щодо наслідків несплати податків юридичної особи виникли до набрання чинності Податкового Кодексу України, суд приходить до висновку, що в даному випадку слід застосовувати саме норми Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Закону України «Про систему оподаткування» та Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про систему оподаткування» платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).
Відповідно до ст. 9 Закону платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни, у зв'язку з чим повинні подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).
Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування» встановлено, що податок на додану вартість, акцизний збір, податок на прибуток підприємств та податок на доходи фізичних осіб належать до загальнодержавних і справляються на всій території України.
Згідно п. 6.1 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. №2181-III, визначено, що у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).
Відповідно підпункту 16.1.1 пункту 16.1 ст. 16 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. №2181-III, після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Пунктом 6.2 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. №2181-III визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.
Відповідно п. 20.1 ст. 20 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР визначено, що відповідальність за правильність нарахування, своєчасність сплати податку та дотримання податкового законодавства несе платник податку у порядку та розмірах, визначених законом.
Пунктом 13 Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 1999 р. № 303 (який втратив чинність на підставі Постанови КМ №1236 від 27.12.2010 року, проте його норми підлягають застосуванню оскільки були чинними на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що платники несуть відповідальність за правильність обчислення та своєчасну сплату збору згідно із законодавством. Не внесені своєчасно кошти збору стягуються з платників у встановленому законодавством порядку. Сплата збору не звільняє юридичних і фізичних осіб від відшкодування збитків, завданих порушенням природоохоронного законодавства.
Згідно п. 95.1 та 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Виходячи зі змісту положень Закону України «Про державну податкову службу в Україні», завданням та функцією органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів).
З огляду на викладене, а також зважаю на те, що доказів сплати заборгованості, відповідачем до суду надано не було, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави податковий борг у сумі 3716,87 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4-12, 41, 94, 128, 158-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості – задовольнити у повному обсязі.
Судові витрати по справі не стягуються.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.