Справа № 706/686/12,2ар/302/1/15
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 р. Справа № 876/6514/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Качмара В.Я., Гінди О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу головного управління міграційної служби України в Закарпатській області на ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.05.2015 року у справі за заявою головного управління міграційної служби України в Закарпатській області про роз'яснення постанови Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.04.2012 року, -

ВСТАНОВИЛА :

Оскаржуваною ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.05.2015 року роз'яснено, що законність прибуття в Україну гр. Російської Федерації ОСОБА_3 в 2006 році і перебування в Україні у зв'язку з возз'єднанням сім'ї (одруженням і народженням дітей в Україні) встановлена постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.04.2012 р., яка набрала законної сили і підлягає виконанню з урахуванням ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06.12.2012 р., яка набрала законної сили.

У поданій апеляційній скарзі головне управління міграційної служби України в Закарпатській області просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нову, якою визначити порядок та спосіб виконання постанови Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.04.2012 року у справі № 706/686/12, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, посилається на те, що на виконання цієї постанови орган міграційної служби продовжив строк перебування ОСОБА_3 до 12.10.2013 р. Однак надалі вона не зверталась із заявою про надання дозволу на імміграцію. Натомість п. 10 Порядку, затв. пост. КМУ від 26.12.2002 р. № 2983 і ч. 15 ст. 4 закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачають, що заяви про надання дозволу на імміграцію подаються до територіальних підрозділів за місцем проживання особами, які тимчасово перебувають в Україні на законних підставах, тобто на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України. 06.05.2015 р. ОСОБА_3 звернулась в орган міграційної служби і подала перелік документів без документу про законність перебування на території України. У зв'язку з цим орган міграційної служби просив роз'яснити, в який спосіб має виконати рішення суду з огляду на те, що ст. 19 ч. 2 Конституцією України визначено, що державний орган влади і його посадові особи діють лише на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Роз'яснюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що законність прибуття в Україну з Росії Розелайнен С.В. і законність перебування в Україні з 2006 р. до винесення постанови і ухвали суду на виконання цієї постанови та вказаних вище ухвал не потребує доказуванню при виконанні рішення суду чи в судових засіданнях з цього приводу. Ст. 255 КАС України встановлено наслідки набрання законної сили судовим рішенням, а саме : - постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України; - обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що ст. 170 ч. 1 і ч. 2 КАС України передбачено : - якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення , не змінюючи при цьому його змісту; - подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк , протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.04.2012 р., ухвалою цього ж суду від 26.02.2013 р. про роз'яснення вказаної постанови щодо порядку і способу виконання встановлено, що ОСОБА_3 , як іноземець прибула на територію України з Росії легально (тобто законно) у 2006 році з метою спільного шлюбного проживання з гр.. України ОСОБА_3 , з яким в Україні зареєстрували шлюб у 2011 році на законних підставах і порядку. З часу прибуття в Україну постійно проживає за легальною зареєстрованою адресою з чоловіком і трьома неповнолітніми дітьми 2006, 2007 і 2011р.н., які народились від указаного шлюбі в Україні.

Ст. 72 ч. 1 КАС України передбачено обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, законність прибуття в Україну з Росії Розелайнен С.В. і законність перебування в Україні з 2006 р. до винесення постанови і ухвали суду на виконання цієї постанови та вказаних вище ухвал не потребує доказуванню при виконанні рішення суду чи в судових засіданнях з цього приводу. Ст. 255 КАС України встановлено наслідки набрання законної сили судовим рішенням, а саме : - постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України; - обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу головного управління міграційної служби України в Закарпатській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.05.2015 року у справі № 706/686/12 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар