Справа № 2а/1570/10268/2011
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2012-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Білостоцького О.В., суддів Танцюри К.О., Андрухіва В.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції, Державної податкової адміністрації України про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії та зобовязання утриматися від вчинення антиконституційних дій, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції (далі Ізмаїльська ОДПІ), Державної податкової адміністрації України (далі ДПА України) (з урахуванням уточненого адміністративного позову від 29.11.2006 року) про визнання неправомірними дій Ізмаїльської ОДПІ в частині відмови здійснювати податковий облік позивача згідно Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів»із змінами, внесеними Законом України № 1003-ХІV від 16.07.1999 року за раніше встановленими формами обліку без застосування індивідуального ідентифікаційного номеру, виключити індивідуальний номер та всю інформацію про позивача з інформаційного фонду Державного реєстру та Державного реєстру, проставити в паспорті відмітку про право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру; зобов`язання утриматися від вчинення антиконституційних дій службовими особами Ізмаїльської ОДПІ щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про позивача; зобов`язання Ізмаїльської ОДПІ виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер і загальні відомості про позивача; зобов`язання ДПА України виключити індивідуальний ідентифікаційний номер, всю інформацію про позивача з Державного реєстру фізичних осіб платників податків і інших обов`язкових платежів та повідомити позивача у встановлені терміни письмовою відповіддю про виключення всієї інформації про позивача з Державного реєстру, включаючи прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер і все пов`язане з ним; зобов`язання Ізмаїльської ОДПІ зробити в паспорті ОСОБА_1 на сторінці 7 або 8 або 9 відмітку наступного змісту: «має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера», завірити її підписом відповідальної особи і гербовою печаткою Ізмаїльської ОДПІ і зберегти за позивачем раніше встановлену форму обліку платника податків і інших обов`язкових платежів без застосування індивідуального ідентифікаційного номера.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є віруючою православною християнкою і примусове присвоєння їй індивідуального ідентифікаційного коду є порушенням її конституційних прав.

Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 15.12.2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі.

30 травня 2007 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Ізмаїльської ОДПІ було задоволено частково, постанову Кілійського районного суду Одеської області від 15.12.2006 року змінено, а саме: виключено з резолютивної частини постанови вказівку про зобовязання Ізмаїльської ОДПІ проставити в паспорті ОСОБА_1 на одній із сторінок відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного коду наступного змісту: «має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера», завірити її підписом відповідальної особи і гербовою печаткою Ізмаїльської ОДПІ, в іншій частині постанову залишено в силі.

24 вересня 2009 року ухвалою Вищого адміністративного суду України ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30.05.2007 року та постанову Кілійського районного суду Одеської області від 15.12.2006 року було скасовано, а справу було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

19 травня 2010 року ухвалою Кілійського районного суду Одеської області зазначену справу було направлено до Одеського окружного адміністративного суду для розгляду за предметною підсудністю.

Позивач до судового засідання не зявилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, у якому також позивач зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник Ізмаїльської ОДПІ до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без участі Ізмаїльської ОДПІ. Проти позовних вимог позивача відповідач заперечує та вважає їх безпідставними.

Відповідач ДПА України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, заперечень на адміністративний позов не подав, про причини неявки до суду не повідомив.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 27.01.2006 року звернулась до Кілійського відділення Ізмаїльської ОДПІ із заявою, в якій зазначила, що виходячи зі своїх релігійних переконань вирішила відмовитись від ідентифікаційного номеру та просила зберегти за нею раніше встановлені форми обліку (шляхом документообігу) платника податків та інших обов`язкових платежів, без застосування індивідуального ідентифікаційного номера; поставити в її паспорті відповідну відмітку про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера, а також надалі без її відома та письмової згоди не заносити на електронні носії до інформаційного фонду Державного реєстру та Державного реєстру ніякі загальні відомості про неї. Також зазначила, що Наказ ДПА України і МВС України № 602/1226 від 19.10.2004 року «Про затвердження порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи-платника податків та інших обов`язкових платежів», на її думку, є незаконним, так як згідно нього ідентифікаційний номер змінюється на інший номер, цифрове позначення яке береться за паспортом, чим порушуються її конституційні права, оскільки облік повинен здійснюватися за прізвищем, імям, по-батькові (а.с. 14-15).

За результатами розгляду зазначеного звернення Кілійським відділенням Ізмаїльської ОДПІ листом від 14.02.2006 року № 565/29-00 ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів»до Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів вноситься інформація про осіб, які постійно проживають в Україні і про осіб, які не мають постійного місця проживання в Україні, але мають обєкти оподаткування або зобов'язані сплачувати податки в Україні. З метою виконання положень Закону та врегулювання питання щодо внесення відмітки до паспорта громадянина України фізичній особі, яка за релігійними або іншими переконаннями відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера, Державною податковою адміністрацією України разом з Міністерством внутрішніх справ України розроблено порядок внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи-платника податків та обовязкових інших платежів, затверджений спільним наказом Державної податкової адміністрації України і Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 року № 602/1226. Іншого порядку не передбачено чинним законодавством (а.с. 16).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників та інших обов`язкових платежів»№ 320/94-ВР від 22.12.1994 року (далі Закон України № 320/94-ВР), який діяв на час спірних правовідносин, для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов`язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Частиною 2 ст. 5 Закону України № 320/94-ВР визначено, що до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи. У частині 6 цієї статті встановлено, що зміни й уточнення щодо даних, занесених до Державного реєстру під час реєстрації, вносяться державними податковими інспекціями за місцем постійного проживання платників податків та інших обов`язкових платежів.

Наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2004 року за № 1345/9944, який діяв на час спірних правовідносин (далі Порядок № 602/1226) затверджено Порядок унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи-платника податків та інших обов`язкових платежів, який визначає процедуру внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомила про це державний орган податкової служби.

Відповідно до п.1.5 зазначеного Порядку особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від ідентифікаційного номера, у разі наявності в неї ідентифікаційного номера, повідомляє у формі заяви орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації. Форму заяви наведено в додатку 2 до Порядку.

Посадова особа органу державної податкової служби отримує заповнену заяву з додатком. У разі відсутності розбіжностей між даними заяви та пред`явленими документами приймає заяву, про що робить відповідний запис на заяві та формує особову справу. Після прийняття заяви орган державної податкової служби за місцем реєстрації особи проводить перевірку наявності інформації про особу в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів щодо достовірності поданих даних. У термін до 30 календарних днів з дня прийняття заяви орган державної податкової служби надає заявнику довідку, форму якої наведено в додатку 3 до Порядку, або відмовляє в наданні такої довідки із зазначенням причин відмови. Термін дії довідки 30 календарних днів (п. 3 Порядку № 602/1226).

Пунктом 4 Порядку № 602/1226 передбачено, що фізична особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номеру, подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за формою № В3 та паспорт громадянина України.

Відповідно до п.5 Порядку № 602/1226 посадова особа органу внутрішніх справ при зверненні громадянина за місцем його реєстрації щодо внесення відмітки до його паспорта, розглядає довідку форми № В3 щодо повноти і правильності її заповнення та відповідності пред`явленому паспорту, у разі відсутності невідповідностей вносить на 7-9 сторінку паспорта відповідну відмітку. Уразі невідповідності довідки за формою № В3 пред`явленому паспорту, посадова особа повертає паспорт та довідку за формою № В3 громадянину.

Статтею 8 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 року № 509-XII визначено, що Державна податкова адміністрація України серед інших своїх функцій організовує роботу державних податкових адміністрацій та податкових інспекцій, пов`язану із здійсненням контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою податків та зборів, обов`язкових платежів; обліком платників податків, інших платежів; видає у випадках, передбачених законом, нормативно-правові акти і методичні рекомендації з питань оподаткування, які підлягають обов`язковому опублікуванню.

Відповідно до п. 8 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого Указом Президента України від 17.10.2000 року № 1138/2000 (який діяв на час видання наказу № 602/1226) МВС України було наділено повноваженнями видавати на основі та на виконання актів законодавства накази, а також в разі потреби видавати разом з іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади спільні акти.

Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ встановлено, що записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюються паспортною службою.

Отже, чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством України, визначено органи внутрішніх справ, як державні органи, які мають вносити відповідні відмітки до паспортів громадян, що виявили бажання відмовитися від ідентифікаційного номера, за умови дотримання ними зазначеного вище Порядку. Тому твердження позивача про покладення зазначеного обов`язку на податковий орган не відповідає вимогам чинного законодавства України.

За таких підстав суд вважає необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам законодавства України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, доводи позивача щодо невідповідності Порядку № 602/1226 приписам Закону України № 320/94-ВР та неправомірності покладення на органи внутрішніх справ обов`язку внесення відмітки до паспорту громадянина, що виявив бажання відмовитись від ідентифікаційного коду.

Судом встановлено, що позивачем не було подано до органу державної податкової служби за своїм місцем реєстрації заяву по формі, наведеній в додатку 2 до Порядку № 602/1226, яким визначено механізм реалізації норми Закону № 320/94-ВР та визначено уповноважений на це орган, а отже у відповідачів були відсутні підстави для проведення дій по виключенню з Державного реєстру фізичних осіб платників податків і інших обов`язкових платежів відомостей про індивідуальний ідентифікаційний номер і загальні відомості про позивача.

Вимоги позивача щодо зобов`язання Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції утриматися від вчинення дій щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про позивача, як це передбачено ст. 32 Конституції України, є також необґрунтованими, оскільки доказів щодо неправомірного збирання, зберігання, використання та поширення відповідачем конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_1 позивачем до суду надано не було.

Також, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо зобов`язання Ізмаїльської ОДПІ виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер і загальні відомості про ОСОБА_1, зобов`язання ДПА України виключити індивідуальний ідентифікаційний номер, всю інформацію про ОСОБА_1 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків і інших обов`язкових платежів та повідомити ОСОБА_1 у встановлені терміни письмовою відповіддю про виключення всієї інформації про ОСОБА_1 з Державного реєстру, включаючи прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер і все пов`язане з ним; зобов`язання Ізмаїльської ОДПІ зробити в паспорті ОСОБА_1 на сторінці 7 або 8 або 9 відмітку наступного змісту: «має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера», завірити її підписом відповідальної особи і гербовою печаткою Ізмаїльської ОДПІ і зберегти за позивачем раніше встановлену форму обліку платника податків і інших обов`язкових платежів без застосування індивідуального ідентифікаційного номера з огляду на наступне.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року № 2755-У1, у зв`язку з чим Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів»втратив чинність з 01 січня 2011 року.

Також, згідно з наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства внутрішніх справ України від 17 грудня 2010року № 955/628, який набрав чинності 21 січня 2011року, спільний Наказ Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004року № 602/1226 втратив чинність.

При цьому, відповідно до п.63.5, 63.6 ст.63 Податкового кодексу України всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються в органах державної податкової служби шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом. Облік платників податків в органах державної податкової служби ведеться за податковими номерами. Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом державної податкової служби. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом державної податкової служби.

Згідно п.п. 70.1, 70.2, пп.пп. 70.15.1, 70.15.2 п. 70.15 статті 70 Податкового кодексу України центральний орган державної податкової служби формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр). Облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. Фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт. Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до органу державної податкової служби за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - органу державної податкової служби за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта. Форма облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) і порядок їх подання встановлюються центральним органом державної податкової служби.

Зокрема, відносини, які виникають при реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, врегульовано Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України 17.12.2010 року № 954, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2010 року за № 1388/18683 (далі Положення № 954).

Відповідно до п.п. 1-11 розділу VIII цього Положення фізична особа, яка раніше не подавала Облікову картку і відомості про яку не включено до Державного реєстру та яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби Повідомлення за формою N 1П (додаток 7), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Облік фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та надали до органу державної податкової служби Повідомлення, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. Фізична особа подає Повідомлення до органу державної податкової служби за своїм місцем проживання. Для заповнення Повідомлення використовуються дані паспорта громадянина України та інших документів, які подаються у разі зміни паспортних даних. Приймання Повідомлень та перевірка їх на дотримання вимог щодо оформлення документів, які подаються для обліку фізичних осіб в окремому реєстрі Державного реєстру, здійснюється працівниками структурних підрозділів органів державної податкової служби, до функцій яких належить реєстрація фізичних осіб у Державному реєстрі. Взяття на облік фізичних осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється протягом десяти робочих днів від дня подання до органу державної податкової служби Повідомлення. У разі виявлення недостовірних даних або помилок у поданому Повідомленні фізичній особі може бути відмовлено у взятті на облік та/або внесенні відмітки до паспорта або продовжено строк взяття на облік. Про взяття на облік фізичної особи в окремому реєстрі Державного реєстру центральний орган державної податкової служби інформує орган державної податкової служби: за місцем обліку фізичної особи; за місцем проживання фізичної особи; за місцем отримання доходів чи місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування фізичної особи. За зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення для обліку її в окремому реєстрі Державного реєстру, орган державної податкової служби після отримання інформації з Державного реєстру про взяття такої особи на облік за прізвищем, ім'ям, по батькові, серією і номером паспорта вносить до паспорта громадянина України такої особи (сьома, восьма або дев'ята сторінка) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, форму якої наведено у додатку 8.. У разі якщо фізична особа подавала Облікову картку і відомості про неї включено до Державного реєстру, але яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, вона зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби Повідомлення за формою N 1П (додаток 7), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Облік таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється у порядку, визначеному цим Положенням. Підставою для виключення відомостей про фізичну особу з Державного реєстру є її облік в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. Повідомлення за формою N 1П реєструються в журналі за формою, наведеною в додатку 9.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначених норми законодавства в сукупності, судова колегія прийшла до висновку, що у органів державної податкової служби без дотримання позивачем встановленого законодавством порядку звернення до органів державної податкової служби щодо виключення з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків відомостей про позивача та внесення відмітки до її паспорту відсутнє право на вчинення відповідних дій, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням досліджених доказів суд дійшов висновку, що відповідачі Ізмаїльська ОДПІ та ДПА України діяли у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 122, 158-163, 167, 186, 254 КАС України , суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ізмаїльської обєднаної державної податкової інспекції, Державної податкової адміністрації України про визнання неправомірними дій, зобовязання вчинити певні дії та зобовязання утриматися від вчинення антиконституційних дій відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на постанову, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.

Суддя Танцюра К.О.

Суддя Андрухів В.В.

28 лютого 2012 року.

.