Справа № 22-а-20339/11
Суддя: Соколан Н.О.
Дата ухвалення: 2011-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.3 (3) ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Соколан Н.О.

суддів: Митрофанової Л. В., Михайлів Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації про стягнення заборгованості по виплаті державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації (наділі УПСЗН) про визнання дій про визнання дій неправомірними та стягнення неотриманої державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку в меншому розмірі, ніж встановлено ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з квітня 2007 року по грудень 2007 року.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року незаконними.

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_2 недоплаченої державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в сумі 1926 грн. 59 коп.

В задоволенні решти вимог відмовлено

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН ставить питання про скасування рішення суду та закриття провадження по справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, проводив позивачу виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на рік й в розмірі, передбаченому ст. 56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», при цьому кошти на виплату допомоги у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років в нього відсутні й оскільки законодавчо це питання не врегульовано, то він не є належним відповідачем по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог за наявними у справі матеріалами колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПСЗН підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 у звязку з народженням доньки Ксенії, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на обліку в УПСЗН та отримувала щомісячно соціальну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як застрахована особа.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання протиправними дій УПСЗН щодо нарахування, призначення виплати щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 07.07.2007 року по 31.12.2007 року та зобовязуючи відповідача донарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоотриману нею у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в сумі 1926 грн. 59 коп., суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем за вказаний період здійснювалась виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в заниженому розмірі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем оскаржується встановлене судом право позивача на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» затверджено прожитковий мінімум на 2007 рік на дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць.

Однак, згідно з п. 7 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на 2007 рік дію ст.ст. 41 та 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

При цьому, абз. 3 ч.2 ст. 56 вказаного Закону встановлено розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на 2007р. й визначено, що її розмір дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р. визнано неконституційним п. 7 ст. 71 в частині зупинення на 2007 рік дії ст.ст. 41, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у звязку з чим було поновлено дію ст. 43 Закону виданоюУкраїни «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в редакції від 18.01.2001 року.

Згідно ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється: з квітня 2007 року -463 грн; з 01 жовтня 2007 року по 01.12.2007 року - у розмірі 470 грн.

Однак, УПСЗН, продовжуючи застосовувати приписи абз. 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», нараховувало та виплачувало позивачу ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а саме: липень 2007року-129.03грн; серпень 132,64 грн; вересень- 134,45 грн; жовтень 130,,64 грн., листопад 2007р. 140,05грн., грудень 2007р. в сумі 144.10 грн., що підтверджується довідкою УПСЗН (а.с. 6).

Приймаючи до уваги викладене, суд першої інстанції правильно визначив, що з урахуванням Рішення Конституційним Судом України від 09.07.2007 року, дій відповідача щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», слід визнати протиправними з 09.07.2007 року до кінця поточного року.

Посилання ж відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не може бути враховано колегією суддів як підстава для невиконання відповідачем своїх зобовязань, встановлених ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Крім того, питання фінансування видатків на реалізацію програми виплати такої допомоги не є предметом розгляду цього спору.

Спростовуються й доводи апеляційної скарги УПСЗН відносно того, що воно є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 32 від 16.01.2007 року, з квітня 2007 року допомога по догляду за дитиною застрахованим особам призначається і виплачується органами праці і соціального захисту населення за місцем проживання застрахованої особи. Отже, УПСЗН є належним відповідачем у справі.

Спростовуються матеріалами справи й висновками суду доводи апеляційної скарги відповідача щодо порушення судом першої інстанції вимог процесуального права в частині дослідження доказів щодо пропущення позивачем процесуального строку звернення до суду з позовом.

Отже, суд першої інстанції в межах позовних вимог прийняв правильне по суті рішення, що виключає підстави для його скасування.

Разом з тим, визначаючи конкретний розмір неотриманої позивачем державної соціальної допомоги по догляду за дитиною, суд першої інстанції допустив порушення правил застосування норм матеріального права, не врахувавши що, позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Нарахування державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є компетенцією відповідача і суд не може виконувати функції цього органу в частині нарахування конкретної суми такого підвищення.

З викладеного вбачається, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що суд повинен визнавати дії субєктів владних повноважень протиправними і зобов'язувати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Отже, враховуючи наявність порушення прав позивача, з огляду на те, що позивачем заявлені позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно, колегія суддів приходить до висновку про необхідність виключення з резолютивної частини ухваленої постанови конкретного розміру неотриманої державної соціальної допомоги по догляду за дитиною, яке повинен виплатити відповідач на користь позивача.

В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 липня 2010 року змінити, виключивши з її резолютивної частини розмір недоплаченої державної допомоги за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в сумі 1926 грн. 59 коп., яка підлягає виплаті праці та соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: