Справа № 2а-5026/09
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2012-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2012 р. Справа № 80137/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Гулида Р.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Курдоба Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі міста Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2009 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр реклами» до Державної податкової інспекції у Личаківському районі міста Львова про визнання нечинними податкові повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

05.08.2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання нечинними податкові повідомлення-рішення №/0/3402/23-2 від 04.02.2009 року, №/1/6383/23-2 від 13.03.2009 року, №/2/9126/23-2 від 10.04.2009 року, №/3/12875/23-2 від 21.05.2009 року, №/4/17942 від 29.07.2009 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у період з 13.01.2009 року по 19.01.2009 року відповідачем було проведено позапланову виїзну перевірку з питань взаємовідносин та взаєморозрахунків з ТзОВ «Профліга», за результатами якої складено акт від 22.01.2009 року №16/23-2/32712994. Вказує, що в ході проведення позапланової документальної перевірки встановлено, що ним включено до складу податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за березень, квітень, червень, серпень, вересень 2008 року податок на додану вартість в сумі 13580,67 грн. з вартості послуг з встановлення, поточного обслуговування та ремонту рекламної конструкції площею 153 кв.м. за адресою м. Львів, пл. Торгова,11, отриманих від ТОВ «Профліга». Вважає, що такі висновки відповідача є необґрунтованими та такими, що зроблені без належної доказовості.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2009 року адміністративний позов ТзОВ «Центр реклами» задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Личаківському районі міста Львова №/0/3402/23-2 від 04.02.2009 року, №/1/6383/23-2 від 13.03.2009 року, №/2/9126/23-2 від 10.04.2009 року, №/3/12875/23-2 від 21.05.2009 року, №/4/17942 від 29.07.2009 року.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі покликається на те, що на підставі направлення від 13.01.2009 року №31 ним проведено виїзну позапланову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.03.2008 року по 30.09.2008 року. За результатами перевірки складено акт від 22.01.2009 року №16/23-2/32712994, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Вказує, що перевіркою встановлено порушення вимог п. 1.7 ст. 1. п. 1.8 ст. 1, пп. 7.2.3 п. 7.2 ст.7, п.п. 7.3.1. п. 7.3 ст. 7, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 13581,00 грн. Зазначає, що на підставі п.п. 17.1.3 п.17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» було винесено податкове повідомлення - рішення від 04.02.2009 року №/0/3402/23-2, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 20372,00 грн., в тому числі за основним платежем - 13581,00 грн. та штрафні санкції в сумі 6791,00 грн.

У ході апеляційного розгляду представник апелянта ОСОБА_1 надала пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача ОСОБА_2 у ході апеляційного розгляду надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що сама по собі несплата податку продавцем (товару, послуг) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не є правильними і не відповідають вимогам матеріального права та дійсним обставинам справи.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що у період з 13.01.2009 р. по 19.01.2009 р. ДПІ у Личаківському районі м. Львова було проведено позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Центр реклами» () з питань взаємовідносин та взаєморозрахунків з ТзОВ «Профліга» () за результатами якої складено акт від 22.01.2009 року №16/23-2/32712994.

Перевіркою встановлено порушення вимог п. 1.7 ст. 1, п. 1.8 ст. 1, пп. 7.2.3 п. 7.2 ст.7, п.п. 7.3,1. п. 7.3 ст. 7, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 13581,00 грн.

На підставі п.п. 17.1.3 п.17.1. ст.17 Закону України «Про порядок погашення платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» ДПІ у Личаківському районі м. Львова винесено податкове повідомлення - рішення від 04.02.2009 року №/0/3402/23-2, яким до ТзОВ «Центр реклами» застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 20372,00 грн., в тому числі за основним платежем - 13581,00 грн., штрафні санкції - 6791,00 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, ТзОВ "Центр реклами" згідно закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" у порядку апеляційного узгодження нарахованого податкового зобов'язання було подано наступні скарги:

16.02.2009 року до ДПІ у Личаківському районі м. Львова - скаргу на податкове повідомлення рішення від 04.02.2009 року №/0/3402/23-2. Рішенням відповідача від 06.03.2009 року № 5839/25-0 оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

За результатами розгляду скарги товариству надіслано податкове повідомлення-рішення №/1/6383/23-2 від 13.03.2009 року.

13.03.2009 року до ДПІ у м. Львові - повторну скаргу на податкове повідомлення рішення від 04.02.2009 року №/0/3402/23-2. Рішенням ДП1 у м. Львові від 03.04.2009 року оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення. За результатами розгляду скарги товариству надіслано податкове повідомлення-рішення №/2/9126/23-2 від 10.04.2009 року.

13.04.2009 року до ДПА у Львівській області - повторну скаргу на податкове повідомлення рішення від 04.02.2009 року № /0/3402/23-2. Рішенням ДПА у Львівській області від 30.04.2009 року оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення. За результатами розгляду скарги товариству надіслано податкове повідомлення-рішення №/3/12875/23-2 від 21.05.2009 року.

14.05.2009 року до ДПА України - повторну скаргу на податкове повідомлення рішення від 4 лютого 2009 року № /0/3402/23-2. Рішенням від 15 липня 2009 року ДПА України вирішено залишити податкове повідомлення-рішення від 04.02.2009р. № /0/3402/23-2 - без змін, а скаргу - без задоволення. За результатами розгляду скарги товариству надіслано податкове повідомлення-рішення №/4/17942 від 29 липня 2009 року.

11.01.2008 року між ТзОВ «Центр Реклами» та ТзОВ «Профліга» укладено договір № 11/01/08 про виконання робіт по монтажу та демонтажу рекламної конструкції площею 153 кв.м., за адресою: м. Львів, пл. Торгова, 11 та поточне обслуговування цієї конструкції.

Відповідно до п.п. 1.1.1 та 1.1.2 договору № 11/01/08 від 11.01.2008 року ТзОВ «Профліга» взяло на себе зобов'язання здійснювати монтаж та демонтаж рекламної конструкції площею 153 кв.м. за адресою: м. Львів, пл. Торгова, 11 та проводити поточне обслугозування (ремонт, підфарбовування, підклеювання тощо) зазначеної конструкції.

Оплата послуг, наданих ТзОВ "Профліга", проводилась у безготівковій формі шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок виконавця на підставі актів здачі-приймання.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції, що аргументи, наведені в позовній заяві, не спростовують наявності порушення, зафіксованого в акті перевірки та відповідно, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Оскільки первинні документи по вищевказаних господарських операціях були надані для перевірки, визнані та не спростовані відповідачем, що підтверджується актом перевірки. Факт отримання послуг встановлюється частинами 2, 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» де передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції.

Колегія суддів зазначає, що ТОВ «Профліга» знаходиться в розшуку та з березня 2008 не подає звітності. податкова звітність ТзОВ «Профліга» з березня 2008 року не подається, що свідчить про відсутність господарської діяльності, відсутні необхідні трудові ресурси для здійснення відповідної господарської діяльності, а саме наявність персоналу (згідно бази даних АІС ОР, та розрахунків комунального податку за період 01.01.2008 по 31.08.2008 року кількість працюючих на ТзОВ «Профліга» - 4 чоловіка.), а тому відсутній факт одержання вищезазначених послуг від ТзОВ «Профліга» та виникнення податкових зобов'язань по податку на додану вартість в ТзОВ «Профліга».

Порядок обчислення та сплати податку на додану вартість регулюється Законом України «Про податок на додану вартість» (надалі Закон №168).

Згідно з п.1.3 ст.1 Закону №168, платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа яка імпортує товари на митну територію України.

Згідно з п.1.3 ст.1 Закону №168, платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа яка імпортує товари на митну територію України.

Відповідно до п.1.7 ст. 1 Закону №168, податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно з пп. 7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону №168. податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної віддається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону №168. податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Наведена вище норма пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону №168. крім визначених обов'язкових підстав виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, передбачає обов'язкову наявність ще й такої підстави, як сплата платником податку у звітному періоді відповідних сум податку.

Згідно з пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону№168. суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Згідно пп.7.7.5 п.7.7 ст.7 вищевказаного Закону «суми податку на додану вартість зараховуються до Державного бюджету України та використовуються у першу чергу для бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно з цим Законом».

Отже, законодавцем чітко передбачено, що однією з обов'язкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є сплата цих сум до Державного бюджету України.

Тобто, як видно з системного аналізу вищевказаних норм. Законом №168 встановлений прямий взаємозв'язок між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість та відшкодуванням такого податку. При цьому зазначені етапи нерозривно пов'язані між собою: сплата податку, а потім включення відповідних сум до податкового кредит) з податку на додану вартість.

Згідно Закону України «Про податок на додану вартість» ТзОВ «Профліга» повинно було включити до складу податкових зобов'язань суми ПДВ за березень 2008 року - 2966,67 грн ; квітень 2008 року - 3217,0 грн; червень 2008 року - 2041 грн: серпень 2008 року - 2520,0 грн; вересень 2008 року - 2836,0 грн. та сплатити його до бюджету.

Однак, як зазначалось вище, встановлено, що ТзОВ «Профліга» з березня 2008 року не подає податкову звітність, що свідчить про відсутність господарської діяльності та підтверджує не відображення у складі податкового зобов'язання та не сплату до бюджету податку на додану вартість.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведенні облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми): дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, оскільки факт порушення контрагентом-постачальником (продавцем) своїх податкових зобов'язань може бути підставою для висновку про необґрунтованість заявлених платником податку вимог про надання податкової вигоди-відшкодування ПДВ з державного бюджету чи зменшення суми сплати податкового зобов'язання з ПДВ до бюджету, адже платник протягом всього 2008р. діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, а тому відповідно враховуючи регулярне (щомісячне) зменшення податкових зобов'язань і таким чином отримання податкової вигоди, переважно з контрагентом, який не виконує своїх податкових зобов'язань, податковим органом встановлено порушення відображені в акті перевірки.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі міста Львова задовольнити, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2009 року у справі №2а-5026/09 скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 03.04.2012 року.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді Р.М. Гулид

ОСОБА_3