Справа № 826/7695/15
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7695/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

08 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гросс» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гросс» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання акту недійсним та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гросс» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві) про:

- визнання акту про відсутність за місцем державної реєстрації ТОВ «Гросс» від 16.03.32015 р. таким, що не відповідає дійсності;

- визнання договору від 13.03.2015 р. №130320153 «Про визнання електронних документів» дійсним.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2015 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, вважаючи, що судом неповно з'ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанова суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Гросс» перебуває на податковому обліку ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

13.03.2015 р. позивач направив відповідачу договір №130320153 про визнання електронних документів.

16.03.2015 р. відповідачем було складено повідомлення №1126/9/26-54-11-01-50/431 про відсутність юридичної особи - ТОВ «Гросс» за місцезнаходженням та прийнято рішення №428 про направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи - ТОВ «Гросс» за місцезнаходженням за формою №18-ОПП.

У зв'язку з цим ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві відмовило позивачу у прийнятті вказаного вище договору від 13.03.2015 р. №130320153 про визнання електронних документів, зазначивши, що відповідно до бази даних, ТОВ «Гросс» перебуває в стані « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, а також, що після з'ясування вищевказаного питання, зокрема підтвердження або реєстрації даних щодо нового місцезнаходження підприємства, товариство може звернутися до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві для укладання нового договору про визнання електронних документів.

На підставі зазначених обставин відповідачем не приймалась від позивача податкова звітність.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено існування акту про відсутність за місцем державної реєстрації ТОВ «Гросс» від 16.03.32015 р., який він оскаржує, а відповідач стверджує, що такий акт взагалі не складався, та з того, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права щодо вимог про визнання договору дійсним.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та здійснивши системний аналіз чинного законодавства, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 р. №233 (далі - Інструкція №233) та Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. №1588 (далі - Порядок №1588).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пп. «в» п.49.3 ст.49 ПК України закріплено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, зокрема, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з п.42.4 ст.42 ПК України, з платниками податків, які подають звітність в електронній формі, листування з контролюючими органами може здійснюватися засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції №233 передбачено, що з метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору.

Додатком 1 до Інструкції №233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно п. 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Відповідно до п.12.4, 12.5 порядку №1588, щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та нез'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. № 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Отже, законодавством регламентовано заходи встановлення податковим органом фактичного місцезнаходження платника податків, порядок укладання з платниками податків договорів про визнання електронних документів та подання платником податків податковому органу податкової звітності в електронному вигляді.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем згідно з п.12.4, 12.5 порядку №1588 були вжиті заходи щодо встановлення фактичного місцезнаходження ТОВ «Гросс», складено за їх результатами повідомлення від 16.03.2015 р. №1126/9/26-54-11-01-50/431 та прийнято рішення від 16.03.2015 р. №428 про направлення державному реєстратору повідомлення форми № 18-ОПП. Жодних достовірних відомостей щодо прийняття відповідачем акту про відсутність за місцем державної реєстрації ТОВ «Гросс» від 16.03.32015 р., який оскаржується позивачем в межах даного адміністративного позову, як і оригіналу та/або копії такого акту у матеріалах адміністративної справи не міститься, а рішення суду, у відповідності до вимог ст.159 КАС України, не може ґрунтуватися на припущеннях, що вказує на відсутність предмету таких позовних вимог ТОВ «Гросс».

Більш того, виходячи з приписів ст.2 КАС України, колегія суддів звертає увагу на те, що сам по собі акт не є рішенням суб'єкта влади, містить лише певні обставини, установлені контролюючим органом, і таким чином не порушує права суб'єкта господарювання на відміну від рішення, прийнятого на підставі такого акту.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для визнання акту про відсутність за місцем державної реєстрації ТОВ «Гросс» від 16.03.32015 р. таким, що не відповідає дійсності, як про таке просить позивач у своєму адміністративному позові.

Щодо позовної вимоги про визнання договору від 13.03.2015 р. №130320153 «Про визнання електронних документів» дійсним, колегія суддів звертає увагу на те, що у ч.4 ст.105 та у ч.2 ст.162 КАС України визначено перелік позовних вимог, які можуть заявлятися до суду адміністративної юрисдикції та чіткий перелік рішень, які можуть бути постановлені адміністративним судом за результатами розгляду адміністративного позову. Однак, ані у вказаних нормах адміністративного процесуального законодавства, ані в жодній іншій статті КАС України не передбачено такого способу захисту судом адміністративної юрисдикції порушеного права особи як визнання договору дійсним.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ТОВ «Гросс» було неправильно обрано спосіб захисту свого права, яке товариство вважає порушеним, що вказує на відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову й у цій частині позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що ТОВ «Гросс» було перереєстровано за новою адресою, а також щодо порушення відповідачем порядку проведення перевірки фактичного місцезнаходження товариства не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Посилання апелянта на те, що відповідач після зміни ТОВ «Гросс» адреси місцезнаходження повинен був здійснити перевірку товариства, але цього не зробив, колегія суддів вважає такими, що не впливають на правильність обрання позивачем способу захисту свого права, яке товариство вважає порушеним.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гросс» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 08.09.2015 року.

.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.