Справа № 1407/2-А-3202/11
Суддя: Висоцька Г. А.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - Висоцької Г.А.

при секретарі - Будім І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання дій посадової особи неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 України в Миколаївській області про визнання дій посадової особи неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позову зазначав, що 08.03. 2011 року інспектор ДПС ВДАЇ з ОАТ м. Вознесенська склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 о 14.40 год. м. Вознесенську Миколаївської області на перехресті вул. ОСОБА_3 - Кірова, керуючи автомобілем "Фіат", реєстраційний номер НОМЕР_1 в порушення п. 16.3 ПДР України, не зупинив автомобіль перед світлофором так щоб чітко бачити його сигнали, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КупАП.

В цей же день було винесено постанову, якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КупАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач зазначив, дії інспектора мають неправомірний характер, а постанова винесена безпідставно, тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що правопорушення було відсутне взагалі, оскільки він зупинив транспортний засіб саме перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією). І це може підтвердити свідок ОСОБА_4 У інспектора відсутні будь- які докази правопорушення, окрім його визнання вини, але той скористався тим, що в машині плакала вісьмимісячна дитини, і нервувала дружина, бо їх утримували майже 40 хвилин, погрожували поставити машину на штрафмайданчик.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки не відомі. Клопотання та заяви, заперечення проти позову да додаткові докази на адресу суду не надходили.

Частиною 4 ст. 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття представника відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та матеріали надісланої відповідачем на адресу суду адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до протоколу серії ВЕ № 088507 та постанови ВЕ 1 № 083584 від 08.03.2011 року о 14 годині 40 хвилин в м. Вознесенськ Миколаївської області на перехресті вулиць ОСОБА_3 революції- Кірова, керуючи автомобілем "Фіат", реєстр. номер НОМЕР_1 в порушення п. 16.3 ПДР України, не зупинив автомобіль перед світлофором так, щоб чітко бачити його сигнали, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КупАП.

Позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КупАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до п. 16.3. У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обгрунтований належними доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є лише протокол про адмінстративне правопорушення, але в судовому засіданні позивач довів свою невинуватість.

Вказані заперечення в силу ст. 251 КУпАП є одним з доказів, що можуть підтверджувати факт наявності або відсутності адмінстративного правопорушення.

До того ж свідок ОСОБА_5, який був очевидцем події, стверджує, що має значний водійській стаж, бачили працівників ДАЇ заздалегідь, зупинилися завчасно до перехрестя і світлофора. До того ж зміст протоколу не в повній мірі відображає обставини порушення в сенсі п. 16.3 ПДР України, а тому унеможливлював встановлення всіх необхідних обставин справи для прийняття законного та об'єктивного рішення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ст. 288 КУпАП встановлено, що постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 162 КАС України надано адміністративному суду повноваження на прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком частини 2) , яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 158-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову серії постанови ВЕ 1 № 083584 від 08.03.2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 2 ст 122 ОСОБА_6, а справу направити на новий розгляд.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя : Висоцька Г.А.