Справа № 2а-823/09/2270
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2011 р. Справа № 40141/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Коваля Р.Й, ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Кам'янці-Подільському Хмельницької області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2009 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Кам'янці-Подільському Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И Л А:

13.01.2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах з 29.08.2008 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 22 квітня 1983 року по 07 червня 1993 року, тобто понад 10 років працювала повний робочий день на Азотно-туковому підприємстві Прикаспійського гірничо-металургійного комбінату в республіці Казахстан на роботах, передбачених Списком №2, який визначає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Вважає, що відповідач неправомірно відмовив в призначенні пільгової пенсії вказавши на те, що її стаж за Списком №2 складає лише 9 років 4 місяці, та є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах, яка призначається із відповідним стажем у 10 років.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2009 року адміністративний позов задоволено повністю. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Кам'янці-Подільському Хмельницької області призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах з 29 серпня 2008 року.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволені позовних вимоги відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі покликається на те, що відповідно до п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 у разі підтвердження за результатами атестації та висновку Державної експертизи умов праці права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списками №1 чи №2 працівникам окремих видів виробництв, робіт, професій чи посад, які мають виражену специфіку, до пільгового стажу зараховується період їх роботи на даному підприємстві, за який умови праці на відповідних робочих місцях не змінювалися і який визначений наказом по підприємству чи організації про затвердження результатів проведення цієї атестації. Вважає, що якщо ж атестація не проводилася, то до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві до 21.08.1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядку проведення атестації робочих місць. Позивачу зараховано пільговий стаж до 21.08.1992 року, який становить 9 років 4 місяці, а для призначення пенсії за Списком №2 необхідно мати 10 років пільгового стажу, тому підстав для призначення пенсії на пільгових умовах немає.

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка з 22.04.1983 року по 07.06.1993 року, тобто понад 10 років, працювала повний робочий день на Азотно-туковому підприємстві Прикаспійського гірничо-металоргійному комбінаті в Республіці Казахстан, на роботах передбачених за Списком № 2,який визначає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах підтверджується трудовою книжкою, довідкою підприємства про характер виконуваних робіт, архівною довідкою про характер роботи та умов праці необхідні для призначення пільгової пенсії.

Згідно ч.2 п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 року встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідач не заперечує, що позивач працюючи на Азотно-туковому підприємстві Прикаспійського гірничо-металоргійному комбінаті в Республіці Казахстан, на роботах передбачених за Списком № 2,який визначає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За змістом п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком жінки, незалежно від місця останньої роботи, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.Пунктом 18 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Колегія суддів зазначає, що атестація робочих місць за умовами праці - це комплексна оцінка всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров'я і працездатність працівників в процесі трудової діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Кам'янці-Подільському Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2009 року у справі 2а-823/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді Р.Й.Коваль

ОСОБА_1