Справа № 810/2569/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2569/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скрипка І.М. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

08 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Романчук О.М.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Білоцерківського Національного аграрного університету до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року позивач - Білоцерківський Національний аграрний університет, звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10 березня 2015 року.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права.

У судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що до 21 лютого 2015 року Білоцерківське управління державної казначейської служби України Київської області не мало права здійснювати видаткові операції по рахунках Білоцерківського НАУ, а університет об'єктивно із незалежних від нього підстав не міг перерахувати кошти в рахунок сплати податкових зобов'язань із податку на додану вартість за грудень 2014 року, при цьому вжив усіх залежних від нього заходів із метою здійснення оплати такого грошового зобов'язання. При цьому, суд констатував, що за наявності у платника відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов'язок зі сплати відповідної суми податкового зобов'язання слід визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України. Також суд зазначив, що покладення на університет у цій справі обов'язку зі сплати штрафних санкцій не відповідає принципу справедливості.

Відтак суд дійшов висновку про добросовісність позивача та відсутність його вини у простроченні сплати податкових зобов'язань у випадку, який розглядається, у зв'язку із чим резюмував відсутність підстав для притягнення до фінансової відповідальності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 27 лютого 2015 року ДПІ проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість, якою встановлено порушення позивачем вимог пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, а саме: порушення термінів сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість, визначених у податковій декларації № від 19 січня 2015 року, про що складено Акт за №000053/10-02-15-01/493712 (а.с.9).

10 березня 2015 року Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, на підставі Акта від 27 лютого 2015 року №000053/10-02-15-01/493712, прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штраф у сумі 25279,42 грн. (а.с.8).

Вказане податкове повідомлення-рішення про стягнення штрафних санкцій оскаржувалося в адміністративному порядку. Однак, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області у рішенні від 15 травня 2015 року №1408/10/10-36-10-01-04 та Державною фіскальною службою України у рішенні від 5 червня 2015 року №11749/6/99-99-10-01-02-25 таке податкове повідомлення-рішення залишене без змін, а скарги - без задоволення.

Так, 19 січня 2015 року Білоцерківським НАУ подано до ДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року (реєстраційний №), в якій самостійно визначено грошове зобов'язання із такого податку у сумі 252794,290 грн. за відповідний період. При цьому, граничним строком сплати податку на додану вартість за грудень 2014 року було 30 січня 2015 року.

28 січня 2015 року університет подав до Білоцерківського управління державної казначейської служби України Київської області платіжне доручення від 28 січня 2015 року №142 на суму 254490,00 грн. для оплати грошових зобов'язань із податку на додану вартість за грудень 2014 року (а.с.10). Позивач стверджує, що на час подання названого платіжного доручення кошти для оплати відповідного податку були в університету у достатній кількості.

Проте, Білоцерківським управлінням Державної казначейської служби України Київської області 30 січня 2015 року винесено попередження №1 про неналежне виконання бюджетного законодавства при прийнятті до виконання платіжних доручень, яким повернуто без виконання вказане платіжне доручення у зв'язку з відсутністю у Законі України «Про Державний бюджет на 2015 рік» програми 2801100 «Підготовка кадрів для агропромислового комплексу ВНЗ ІІІ-ІУ рівнів акредитації» (а.с.12).

Зокрема, Білоцерківський Національний аграрний університет до 4 лютого 2015 року перебував у підпорядкуванні Міністерства аграрної політики і продовольства України. При цьому, у Законі України «Про Державний бюджет на 2015 рік» розпорядником бюджетних програм для фінансування вищих навчальних закладів підпорядкованих Міністерству аграрної політики і продовольства України визначено Міністерство освіти і науки України.

Згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про передачу цілісних майнових комплексів навчальних закладів та державної установи до сфери управління Міністерства освіти і науки» від 4 лютого № 87-р (розміщеного на урядовому порталі лише 17 лютого 2015 року - а.с.19), передано із сфери управління Міністерства аграрної політики і продовольства до сфери управління Міністерства освіти і науки цілісні майнові комплекси навчальних закладів та державної установи, зокрема, і Білоцерківський національний аграрний університет.

17 лютого 2015 року Міністерством освіти і науки України внесено зміни до мережі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, а саме - додано (КВК 220) на програму 2201160 «Підготовка кадрів вищими навчальними закладами І-ІУ рівнів акредитації та забезпечення діяльності їх баз практики».

18 лютого 2015 року Білоцерківський НАУ відкрив рахунки у Білоцерківському управлінні Державної казначейської служби України, але повідомлення про взяття на облік рахунків від Державної фіскальної служби України одержано лише 21 лютого 2015 року (у суботу). У перший робочий день, 23 лютого 2015 року, було дозволено здійснення видаткових операцій по рахунках університету.

23 лютого 2015 року платіжним дорученням №142 від 17 лютого 2015 року Білоцерківський НАУ сплатив грошові зобов'язання із податку на додану вартість за грудень 2014 року у сумі 254490,00 грн. (а.с.20).

Крім того, з судом першої інстанції встановлено, що з метою прискорення відкриття мережі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів адміністрація університету зверталась до Міністерства освіти і науки України та Прем'єр-міністра України (копії листів - а.с.13-14). Крім того, 20 січня 2015 року Міністерство аграрної політики і продовольства України направило лист до Державної казначейської служби України, в якому звертало увагу на те, що станом на дату звернення вищі навчальні заклади, які належать до сфери управління Мінагрополітики України, повністю позбавлені фінансування, оскільки розпорядником бюджетних програм для їх фінансування визначено Міністерство освіти і науки України; у зв'язку із цим просили терміново надати доручення територіальним органам Державної казначейської служби щодо здійснення фінансування відповідних закладів за програмами 2201150 та 2201160 (а.с.15). Аналогічного листа Мінагрополітики України направило 20 січня 2015 року до Міністерства освіти і науки України (а.с.16).

Крім того, про ситуацію, яка склалася, університет повідомив Білоцерківську ОДПІ (а.с.18).

У свою чергу, у листі від 4 березня 2015 року Білоцерківське управління Державної казначейської служби України сповістило університет про те, що до 21 лютого 2015 року не мало підстав здійснювати видаткові операції по рахунках Білоцерківського НАУ (а.с.21).

Вважаючи зазначене вище податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язується сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За визначенням у пункті 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація (розрахунок) - це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України врегульовано, що грошовим зобов'язанням платника податків є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового боргу та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

За визначенням у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У пункті 126.1 статті 120 Податкового кодексу України закріплено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За визначенням пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Як передбачає пункт 109.2 статті 109 цього Кодексу вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

За нормами пункту 2.4 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 грудня 2012 року №1407, протягом бюджетного періоду можуть виникати зміни мережі у разі внесення до мережі нової установи, виключення установи з мережі, зміни інформації про розпорядника (одержувача) бюджетних коштів.

У відповідності із пунктом 3.6 Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 червня 2012 року №758, до отримання органами Казначейства повідомлення про взяття рахунка на облік територіальними органами Державної фіскальної служби операції за цим рахунком здійснюються лише із зарахування коштів. Датою початку операцій за видатками та надання кредитів з бюджету на рахунках, відкритих в органах Казначейства, є дата реєстрації отриманого органом Казначейства зазначеного повідомлення.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплені загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, на дотримання яких адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції, що зважаючи, що до 21 лютого 2015 року Білоцерківське управління державної казначейської служби України Київської області не мало права здійснювати видаткові операції по рахунках Білоцерківського НАУ, а університет об'єктивно із незалежних від нього підстав не міг перерахувати кошти в рахунок сплати податкових зобов'язань із податку на додану вартість за грудень 2014 року, при цьому вжив усіх залежних від нього заходів із метою здійснення оплати такого грошового зобов'язання, за наявності у платника відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов'язок зі сплати відповідної суми податкового зобов'язання слід визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

Також апеляційний суд поділяє зауваження суд першої інстанції про те, що покладення на університет у цій справі обов'язку зі сплати штрафних санкцій не відповідає принципу справедливості.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про добросовісність позивача та відсутність його вини у простроченні сплати податкових зобов'язань у випадку, який розглядається, у зв'язку із чим резюмує відсутність підстав для притягнення до фінансової відповідальності.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що обґрунтованих доводів та належних доказів на спростовування наведеного податковим органом під час апеляційного розгляду справи не надано.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

О.М. Романчук

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Романчук О.М.