Справа № 460/4145/13-а
Суддя: Воробель М. М.
Дата ухвалення: 2013-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/4145/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2013 року м. Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в особі судді Воробель М.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУ МВС України у Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 30 жовтня 2013 року він через пошту отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.10.2013 року про стягнення з нього штрафу в розмірі 520 грн. та виклик до державного виконавця. З вищевказаного виклику він довідався, що 26.08.2013 року старшим інспектором ДПС ДАІ ст.. лейтенантом міліції ОСОБА_2 винесено постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 260 грн., за те, що він нібито перевищив дозволену швидкість руху на 41 км/год. З даною постановою позивач не згідний з наступник мотивів. Зазначена постанова винесена за результатами застосування фіксації порушень ПДР засобами фото-та відео фіксації, що працюють у автономному режимі, у відповідності до ст.. 14-1 КУпАП. У оскаржуваній постанові відсутні вказівки на те, хто саме проводив фото фіксацію за допомогою радіолокаційного відео записуючого вимірювача швидкості «Визир», за яких умов здійснюється фото фіксація, де встановлений прилад, на підставі, яких розпорядчих документів цей прилад встановлений і яким нормативним актом передбачається саме такий порядок використання приладу фото фіксації. Між тим, це повинно бути зафіксовано. До використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускається лише співробітники, які вивчили інструкцію та склали заліки з використання цих приладів. Кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні. Таких документів до оспорю вальної постанови не додано. При складанні постанови позивач не був присутній, однак звернувся до із заявою, в якій просить скасувати протокол про адміністративне правопорушення. Однак дана заява працівниками міліції не була взята до уваги, а тому позивач змушений звернутися до суду і просить суд визнати причину пропуску терміну на оскарження постанови поважною, поновити термін на оскарження постанови АА2 №520940 від 26.08.2013 року та скасувати постанову винесену старшим інспектором ДПС ДАІ у Тернопільській області ст.. л-том міліції ОСОБА_2 по справі вчинення ним адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача, УДАІ ГУ МВС України у Тернопільській області, на розгляд справи не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча був у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі.

Згідно ч.6 ст. 128 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмово провадження.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до постанови серії АА2 №520940 від 26.08.2013 року, винесеної старшим інспектором ДПС ДАІ у Тернопільській області ст.. л-том міліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за перевищення встановленої швидкості на 41 км/год. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 260 гривень. Швидкість вимірювалася приладом «Визир» №0812580.

У відповідності до вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про

-2-

протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо

доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП докази в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім цього, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП.

Проте судом встановлено, що виходячи із положень вищезгаданих статей КУпАП, суб'єктом оскарження при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимог цих статей, зокрема щодо своєчасності, повноти, всебічності та об'єктивності з'ясування обставин справи.

В такому випадку суд приходить до висновку і погоджується з твердженням позивача щодо неврахування обставин та порушення його процесуальних прав при винесенні оскаржуваної постанови, як такої, що винесена з порушенням встановленого порядку притягнення до адміністративної відповідальності.

Представником відповідача не надано жодних доказів, які б спростовували пояснення позивача, а тому із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Також Позивачу слід визнати причину пропуску терміну на оскарження постанови поважною, поновити термін на оскарження постанови АА2 №520940 від 26.08.2013 року, оскільки він не був присутнім при винесенні даної постанови, а про таку дізнався лише 30.10.2013 року.

З метою забезпечення гарантії прав, свобод та інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ч. 2 ст. 162 КАС України суду повноважень при прийнятті постанови та ураховуючи положення ст. 293 КУпАП, суд прийшов до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 11, 18, 71, 86, 104, 159-163 КАС України, ст.ст. 122 ч. 1, 268, 287-289, 293 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

позов задовольнити. Визнати причину пропуску терміну на оскарження постанови поважною, поновити термін на оскарження постанови АА2 №520940 від 26.08.2013 року.

Скасувати постанову серії АА2 №520940 від 26.08.2013 року, винесену старшим інспектором ДПС ДАІ у Тернопільській області ст.. л-том міліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Адміністративну справу провадженням закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: