Справа № 815/4292/15
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/4292/15

Справа № 815/4292/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

розглянувши у скороченому проваджені адміністративну справу за позовом Котовської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області до фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Володимировича про стягнення заборгованості у розмірі 1080 грн. 24 коп., -

В С Т А Н О В И В :

Котовської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області (надалі - позивач) до фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Володимировича (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 1080 грн. 24 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 13.07.2015 року у відповідача рахується податковий борг зі сплати єдиного податку в сумі 2147,43 грн. (загальна сума), підлягаюча стягненню за даним позовом сума боргу складає 1080,24 грн. (сума боргу, яка виникла до 01.07.2014 року стягувалася згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2014 року по справі № 815/3840/14).

Ухвалою судді від 30 липня 2015 року відкрите скорочене провадження в даній адміністративній справі відповідно до пункту 4 частини 1 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини, підтверджені письмовими доказами, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктами 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов’язаний подавати до контролюючих органів в порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов’язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

В силу статті 15 Податкового кодексу України, відповідач являється платником податків і зборів, у тому числі й єдиного податку з фізичних осіб.

Відповідно до ст.ст. 42,44,47 Господарського Кодексу України сутність визначення поняття «підприємництво», принципи його здійснення ґрунтуються на самостійності та систематичності провадження діяльності, метою якої є одержання прибутку, а також на рівності прав та можливостей незалежно від обраних форм підприємницької діяльності.

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності для суб'єктів малого підприємництва, до яких належать і фізичні особи, зареєстровані у встановленому законодавством порядку як ФОП, регулюється главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України, включеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності» від 04.11.2011р № 4014-VI.

Пунктами 293.1, 293.2 ст.293 вказаного розділу Податкового кодексу встановлено, що ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розмірі мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що на підставі заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності від 14.12.2012 року № 5732/10, відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва», ФОП Романова І.В. Зубкова М.М. з 01.01.2013 року переведено на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

В заяві відповідач визначив: місце провадження господарської діяльності - Україна, м. Одеса; види діяльності: 31.01.- виробництво меблів для офісу, 31.02 - виробництво кухонних меблів, 31.09 - виробництво інших видів, по якому ставка єдиного податку згідно рішення Гоноратської сільської ради від 16.02.2012 року № 62-УІ склала 15% розміру мінімальної заробітної плати, а саме: 172,05 грн., з 20.01.2014 року - 182,70 грн. щомісячної плати.

Судом встановлено, що відповідач починаючи з 20.12.2013 року не сплачує податковий борг по єдиному податку, який станом на 13.07.2015 року складає 2147,43 грн. (загальна сума), підлягаюча стягненню за даним позовом сума боргу складає 1080,24 грн. (сума боргу, яка виникла до 01.07.2014 року стягувалася згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2014 року по справі № 815/3840/14).

Заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб у фізичної особи-підприємця Романова І.В. виникла 20.12.2013 року і постійно зростала, в результаті чого станом на 01.07.2014 року сума боргу склала 1067,19 грн. (виконавчий лист на цю суму передано до ДВС на виконання).

20.07.2014 року сума боргу збільшена до 1247,78 грн. в результаті несплати узгодженої суми грошового зобов’язання згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № 5732/701 від 14.12.2012 року в сумі 182,70 грн.

Так станом на 13.07.2015 року загальна податкова заборгованість складала 2147,43 грн.), підлягаюча стягненню за даним позовом сума боргу складає 1080,24 грн. (сума боргу, яка виникла до 01.07.2014 року стягувалася згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2014 року по справі № 815/3840/14).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 статті 59 ПК України, передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що з метою погашення податкового боргу позивачем було направлено на адресу відповідача податкову вимогу №437-25 від 21.03.2014 року на загальну суму податкового боргу у розмірі 519,09 грн.

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи, що з дня надіслання податковим органом відповідачу податкової вимоги минуло 60 календарних днів, в першу чергу вживаються заходи щодо погашення податкового боргу платника податків за рахунок стягнення коштів, які перебувають у його власності, з рахунків платника податків у банках за рішенням суду.

За змістом п.п.14.1.175 ПК України податковий борг – це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Даних щодо оплати відповідачем податкової заборгованості у загальній сумі 1080,24 грн. на дату розгляду справи суду не надані.

Таким чином податкова заборгованість у встановлені законодавством строки сплачена не була, вимога про сплату боргу не оскаржена.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПКУ ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючого такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Котовської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, у зв’язку із чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163, КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Котовської ОДПІ Головного управління ДФС в Одеській області до фізичної особи-підприємця Романова Ігоря Володимировича про стягнення заборгованості у розмірі 1080 грн. 24 коп. - задовольнити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.О. Cтефанов