Справа № 823/3322/13-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

823/3322/13-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 вересня 2015 р. Справа № 823/3322/13-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Комара П.А.,

Суддів: Віятик Н.В.

Воробйової І.А.

за участю:

секретаря судового засідання: Середюка М.А.

представника позивача: Чарторийського К.С.

за відсутності відповідачів

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор"

до: Державної архітектурно - будівельної інспекції України в особі департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області, заступника начальника інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області Оверчука Олександра Володимировича

про: визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Черкаського окружного адміністративного суду знаходилася справа №823/3322/13-а за позовом публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" до департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області, заступника начальника інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області Оверчука Олександра Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою заступника начальника інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області Оверчука Олександра Володимировича від 15.10.2013 року №97, не дивлячись на виконання позивачем припису, застосовано до публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" штрафні санкції за порушення у сфері містобудівної діяльності. Враховуючи зазначене, позивач просив суд скасувати зазначену постанову.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.11.2013р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2014р., у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Однак, позивач не погоджуючись із зазначеними вище рішенням звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.04.2015р. касаційну скаргу задоволено частково, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21.11.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2014р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи зазначені вище рішення суд касаційної інстанції вказав, що відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суди попередніх інстанцій не дослідили питання, чи дійсно всі роботи з будівництва автотранспортної магістралі через р. Дніпро у м. Запоріжжя позивачем власними силами не здійснювалися, а виконувалися виключно залученими субпідрядниками.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.05.2015р. дану адміністративну справу передано на розгляд Вінницькому окружному адміністративному суду.

Вінницьким окружним адміністративним судом здійснено авторозподіл та адміністративну справу передано на розгляд головуючому судді Комару П. А.

Ухвалою суду від 15.06.2015р. дану справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

В ході розгляду адміністративної справи судом допущено заміну неналежного відповідача департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області належним - Державною архітектурно - будівельною інспекцією України в особі департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Запорізькій області.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, повноважних представників не направили, хоча про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, судом встановлено наступне.

Головними державними інспекторами Запорізького відділу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області на підставі наказу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 22.03.2013 року №39-ОД про затвердження плану-графіка планових перевірок на ІІ квартал 2013 року у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил проведено перевірку об'єкта будівництва - автотранспортної магістралі через р. Дніпро у м. Запоріжжя.

За результатами вказаної перевірки головним державним інспектором Запорізького інспекційного відділу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області винесено припис від 03.10.2013 року, яким зобов'язано ВАТ "Уманьавтодор" усунути до 17.10.2013 року порушення, а саме: отримати право на будівництво об'єктів підвищеної небезпеки та в подальшому здійснювати господарську діяльність, пов'язану зі створенням об'єктів архітектури, що підлягає ліцензуванню, у відповідності з переліком робіт провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, зазначених у додатку до ліцензії.

Крім зазначеного припису, головним державним інспектором Запорізького інспекційного відділу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.10.2013 року, у якому зазначено про виявлення порушення, а саме ліцензія, яка видана ПАТ "Уманьавтодор" на провадження господарської діяльності пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури (будівництво транспортних споруд, будівельні та монтажні роботи), не дає права на будівництво об'єктів підвищеної небезпеки, яким є зазначений об'єкт.

Постановою заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 15.10.2013 року на ПАТ "Уманьавтодор" за порушення статті 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" на підставі пункту 1 частини четвертої статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" накладено штраф у розмірі 103230,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятою постановою позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та наданих у справу доказів, виходив з наступного.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Відповідальні виконавці окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури, проходять професійну атестацію. Перелік таких видів робіт (послуг) і порядок професійної атестації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 317 Господарського кодексу України будівництво об'єктів, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюється на умовах підряду.

Статтею 318 Господарського кодексу України визначено, що за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк, визначений договором, об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Відповідно до статті 319 Господарського кодексу України підрядник має право залучати до виконання договору третіх осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результати їх роботи. У цьому випадку підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядниками - як замовник.

Статтею 838 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 року № 668 "Про затвердження Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" генеральний підрядник координує діяльність субпідрядників на будівельному майданчику, здійснює контроль за виконанням ними договірних зобов'язань, відповідає за організацію будівельного виробництва тощо.

Таким чином, аналіз наведених вище норм дозволяє зробити висновок, що підряднику, у разі набуття ним статусу генерального підрядника, достатньо мати ліцензію на виконання будівельних робіт, які він буде здійснювати власними силами на об'єкті будівництва.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що 28.11.2011р. між ВАТ "Уманьавтодор" (генпідрядник) та ТОВ "БМП Планета - Міст" (субпідрядник) було укладено договір №21 про закупівлю робіт з будівництва автотранспортної магістралі через р. Дніпро в м. Запоріжжя за державні кошти (т. 1 а.с. 18).

В подальшому, між ПАТ "Уманьавтодор", як Генпідрядником та ПАТ "Состобуд" (ліцензія серії АВ №515222); ТОВ "Підприємство Маст-Буд" (ліцензія серії АВ №555327); ТОВ "Мостобдівельний загін №122" (ліцензія серії АД № №030462); ТОВ "Мостобудівельна компанія МСУ" (ліцензія серії АВ № 515929); ТОВ "БПМ Планета - міст" (ліцензія серії АГ №573209); ТОВ "Виробниче підприємство "Укрбудстальконструкція" (ліцензія серії АБ №587230) укладено договори субпідряду на будівництво саме об'єктів з підвищеною небезпекою (т. 1 а.с. 24-112).

Судом досліджені ліцензії зазначених суб'єктів господарювання (т. 1 а.с. 113-128), та встановлено, що ліцензії субпідрядників дозволяють проводити будівельні роботи об'єктів з підвищеною небезпекою.

Крім того, із платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи (т. 2 а.с. 188-216) судом встановлено, що у перевіряємий період позивачем проведено оплату будівельних робіт на виконання договорів субпідряду.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до переконання, що операції з будівництва об'єктів з підвищеною небезпекою у перевіряємий період здійснювалися підприємствами - субпідрядниками на виконання договорів субпідряду укладеними з ПАТ "Уманьавтодор, а не безпосередньо позивачем.

Відтак, оскільки роботи з будівництва магістралі через р. Дніпро у м. Запоріжжя позивачем не здійснювалися, то і висновки Акту перевірки від 18.06.2013 року про здійснення ПАТ "Уманьавтодор" будівництва об'єкта з підвищеною небезпекою без належної на те ліцензії є помилковими, а тому постанова Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області №97 від 15.10.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Також, суд відмічає, що відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З обставин адміністративної справи вбачається, що відповідачами не доведено правомірність оскаржуваного рішення, відтак позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом скасування оскаржуваної постанови.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 94 КАС України, у зв’язку із задоволенням позову, підлягають відшкодуванню із Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області №97 від 15.10.2013 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства "Уманьавтодор" 2064 (дві тисячі шістдесят чотири) грн. 60 коп. судового збору.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя

Комар Павло Анатолійович

Суддя

Віятик Наталія Володимирівна

Воробйова Інна Анатоліївна