Справа № 2-а-3344/11
Суддя: Тимченко Л. М.
Дата ухвалення: 2010-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-3344/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

"22" квітня 2010 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Тимченко Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрія про поновлення пропущеного строку та про визнання неправомірною бездіяльність та здійснення нарахування та виплату недоплаченої щомісячної соціальної допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ,-

встановив :

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) в березні 2011 року звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрія ( надалі Відповідач) про поновлення пропущеного строку та про визнання неправомірною бездіяльність відповідача та здійснення нарахування та виплату недоплаченої щомісячної соціальної допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни», обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона має статус «Дитини війни», і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (надалі Закон), їй повинна виплачуватись щомісячно соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідач не виконує вимоги вказаного закону, нараховуючи щомісячно підвищення до пенсії в розмірі 49 грн.80 коп., що становить менше 30 відсотків мінімальної пенсії за віком і не відповідає вимогам Закону.

В частині вимог позивача за період 30 вересня 2010 року по 31 березня 2011 року провадження у справі відкрито. В іншій частині позовні вимоги залишено без розгляду.

Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження у справі отримав, однак у вказаний строк не подав письмове заперечення проти позову, письмових заяв чи клопотань до суду також не надійшло.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження, поскільки повідомлені сторонами обставини справи є достатніми для прийняття судового рішення.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача в межах встановленого законом строку підлягають задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги за період з 30 вересня 2010 року по 31 березня 2011 року суд виходив з наступного :

Спірні правовідносини регулюються ст. ст.1, 2, 3, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року та ст.28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року згідно яких між Позивачем і державою встановлено певний правовий зв`язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов`язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни. Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Олександрія, Кіровоградської області, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, що є в матеріалах справи та довідкою про розмір встановленої надбавки до пенсії.

Згідно ч.2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені, або скасовані іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ст. 6 Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 вказаного Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначеного Законом.

Суд вважає за необхідне прийняти до уваги, що поняття «мінімальна пенсія за віком» про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого даною статтею, мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Суд не враховує посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії Позивачам, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобов`язань.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» рішення щодо призначення, донарахування та перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів, отже обов`язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії Позивачу, передбаченої ст. 6 Закону, покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання Позивача.

Суд вважає, що обов`язок щодо перерахунку пенсії покладено саме на управління Пенсійного фонду в м. Олександрія.

Суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а бездіяльність відповідача щодо не нарахування вказаного підвищення є неправомірною.

Судові витрати суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 2, 3, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 8, 22, 55, 64, 95 Конституції України, ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 3, 4, 7, 8, 11, 17-19, 99-100, 159-163, 167, 183-2 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрія Кіровоградської області щодо неповної виплати щомісячної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 30 вересня 2010 року по 31 березня 2011 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрія, Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виходячи з встановленого ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» розміру 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розрахованого виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком за період з 30 вересня 2010 року по 31 березня 2011 року включно, розрахованого виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на час виплат з урахуванням фактично отриманої суми.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України судові витрати, а саме сплачене державне мито в сумі 3 грн. 40 коп. на користь ОСОБА_1.

Копію постанови направити сторонам.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом десяти днів з часу отримання копії цієї постанови.

Суддя :