Справа № 817/2144/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

817/2144/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2144/15

21 серпня 2015 року

11год. 37хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. за участю секретаря судового засідання Школяр О.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області

до

Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор"

про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків,

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дочірнього підприємства «Рівненський облавтодор» (далі - відповідач) про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Представник позивача в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Просив розгляд справи здійснювати без участі податкового органу.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, в судове засідання не прибув, про причини неприбуття суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін в судовому засіданні. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" (далі - ДП "Рівненський облавтодор") зареєстроване юридичною особою розпорядженням реєстраційної служби міського управління юстиції Рівненської області, та перебуває на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у м Рівному з 22.05.2002року.

Судом встановлено, що за ДП «Рівненський облавтодор» рахується заборгованість в сумі 7 311 841,34 грн. в т.ч. :

- по податку на додану вартість - 7 291 212,08 грн.;

- по податках та зборах, не віднесених до інших категорій - 15 403,43 грн.;

по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості - 5 225,83 грн.(а.с.45-80).

Заборгованість по податку на додану вартість в сумі 7 291 212,08 грн. виникла на підставі:

- нарахованої пені на суму 98 453,75 грн.;

- нарахованої пені на суму 4 347, 80 грн.;

- нарахованої пені на суму 154,22 грн.;

- нарахованої пені на суму 202,47 грн.;

- нарахованої пені на суму 3,78 грн.;

- нарахованої пені на суму 15,05 грн.;

- нарахованої пені на суму 124,67 грн.;

Заборгованість по податках та зборах, не віднесених до інших категорій в сумі 15 403,43 грн. виникла на підставі:

- нарахованої пені на суму 771,53 грн.;

Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості:

Наявність заборгованості також підтверджується розрахунком виникнення податкової заборгованості(а.с.4-5), обліковими картками платника податку (а.с. 6-44).

Статтею 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1. ст.36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 ст. 38 цього Кодексу передбачено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Судом встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 року у справі № 817/349/15 адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області до ДП "Рівненський облавтодор" про стягнення коштів за податковим боргом, задоволено повністю. Стягнуто з рахунків у банках обслуговуючих ДП "Рівненський облавтодор" на користь Державного бюджету України податкову заборгованість в розмірі 3466015,00 грн.

Крім того, судом встановлено, що з метою погашення податкового боргу за даним рішення суду, позивачем направлялися до банківських установ інкасові доручення від 08.06.2015 року №964, від 08.06.2015 року №965, від 14.04.2015 року №575, від 19.05.2015 року №824 (а.с.86-87). Однак дані інкасові доручення повернулися без виконання, у зв’язку із відсутністю коштів на рахунках.

Згідно із п.п.89.1.1, п.п.89.1.2, п.89.1. ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку, несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Пунктом 89.2. ст. 89 цього Кодексу право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Так, згідно із пункту 89.3. Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Крім того, актом опису майна від 05.03.2015 року №8, здійснено опис майна на загальну суму 2620474,26грн.(а.с.90). Актом опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) від 29.05.2015року №22, майно, яке передається у податкову заставу складає 3683909,45грн.(а.с.91).

Так, пунктом 95.1. статті 95 цього Кодексу встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.2. ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3. ст. 95 цього Кодексу передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України зазначається, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

З матеріалів справи вбачається, що ДП "Рівненський облавтодор" було виставлено податкову вимогу від 05.03. 2012 року №158 на загальну суму 1979973,17 грн., яка отримана відповідачем згідно із копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення(а.с.81). У встановленому порядку податкова вимога не оскаржувалася.

Суду необхідно зазначити, що наявними в справі доказами підтверджується факт, що контролюючим органом вживалися всі необхідні заходи передбачені податковим законодавством з метою погашення податкового боргу, який рахується за відповідачем. Однак, на момент звернення з позовом у суду відсутні докази сплати заборгованості.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його територіальні органи.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Разом з тим, на момент розгляду справи, у суду відсутні докази сплати відповідачем заборгованості.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги податкового органу є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

В силу ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем — фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.