Справа № 2-а-176/10
Суддя: Мокрецький В. І.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а -176 /10
ПОСТАНОВА іменем України

05 березня 2010 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Мокрецького В.І., секретаря судового засідання - Кириленка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення невиплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації, у якому вказує, що вона з 27.11.1986 р. по 09.09.2002 року проживала і працювала в смт. Народичі, Житомирської області, який згідно переліку населених пунктів віднесено до другої зони безумовного (обовязкового) відселення внаслідок аварії на ЧАЕС, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23 лютого 1991 року. Відповідно до статті 39 Закону України № 796 „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закону №796 ), громадянам, які працюють на території другої зони безумовного (обовязкового) відселення проводиться доплата в розмірі 3-х мінімальних заробітних плат на відповідний період. Проте відповідач виплати передбачені ст. 39 зазначеного закону, здійснював не в повному розмірі, тобто вони здійснювалися з врахуванням розміру - 13,20 грн. визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року, а не розміру мінімальної заробітної плати на відповідний рік. Розмір мінімальної заробітної плати становив: з 1 вересня 1996 року - 15 грн., з 1 січня 1997 року - 15 грн., з 1 січня 1998 року - 45 грн., з 1 липня 1998 року - 55 грн., з 1 січня 1999 року - 74 грн., з 1 квітня 2000 року - 90 грн., з січня 2001 року - 118 грн., з січня 2002 року - 140 грн., з 1 липня 2002 року - 165 грн. А тому заборгованість відповідача перед позивачем у звязку із недоплатою становить 15435,82 грн.

В судове засідання сторони не з'явилися, але звернулися до суду з заявами, в яких просять розглянути справу без їх участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, що відповідає положенням ч. З ст. 122 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ст. 39 Закону №796 громадянам, які працюють на території другої зони безумовного (обовязкового) відселення проводиться доплата в розмірі 3-х мінімальних заробітних плат на відповідний період. Дію цієї норми, якою визначався розмір виплати, було змінено Законом України № 489-// «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р.

Судом встановлено, що позивачка з 27.11.1986 р. по 09.09.2002 року проживала і працювала в смт. Народичі, Житомирської області, що підтверджується трудовою книжкою (а.с. 10- 12) Як свідчать довідки трудового архіву Народицької районної ради та ВАТ «Житомирнафтопродукт» позивачка з вересня 1996 року по квітень 1997 року, та з лютого 1998 року по жовтень 2002 року отримувала по 13,20 грн. доплати до заробітної плати відповідно Закону №796.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 6-рп визнані неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р., якими змінювалась ст. 39 Закону №796, що визначала розміри доплати громадянам, які працюють на території другої зони безумовного (обовязкового) відселення.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним судом.

Оскільки рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для всіх державних органів, то нездійснення з боку УПСЗН перерахунку та виплати сум доплати позивачу є неправомірною бездіяльністю.

Таким чином, суд вважає, що позивач має право на отримання доплати до заробітної плати в розмірі, визначеному ст.39 Закону №796.

Враховуючи наведене, з метою захисту порушених прав позивача, суд визнає бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу у повному розмірі доплати до заробітної плати, передбаченою ст.39 Закону №796 протягом 1996-2002 років неправомірною та зобовязує останнього здійснити такий перерахунок та виплатити позивачці зазначену недоплату.

Судові витрати суд відносить за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 6-рп, ст.ст. 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ.

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації щодо незаконної виплати ОСОБА_1 доплати до заробітної плати, передбаченої ст. 39 Закону України № 796 „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації провести перерахунок виплат ОСОБА_1 доплат до заробітної плати, передбачених ст. 39 Закону України № 796 „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період роботи з лютого 1996 року по жовтень 2002 року.

На постанову, протягом 10 днів з дня її проголошення, до Житомирського районного суду може бути подана заява про апеляційне оскарження цієї постанови, а протягом 20 днів після подання вказаної заяви може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Житомирський районний суд.