Справа № 2а-1245/09/1370
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2012-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2012 р. Справа № 80504/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Гулида Р.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Курдоби Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Дрогобицька фарба» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2009 року за позовом управління пенсійного фонду України в місті Дрогобичі Львівської області до відкритого акціонерного товариства «Дрогобицька фарба» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

05.02.2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 70944,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відшкодуванню Пенсійному фонду України підлягають витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах покривається підриємствами на яких було набуто пільговий стаж. Вказує, що відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за 2008 рік відповідач повинен відшкодувати нараховану пільгову пенсію в розмірі 70944,55 грн. Зазначає, що протягом зазначеного періоду на його рахунок коштів на зарахування даного боргу не поступило.

Позивачем було подано клопотання про зменшення суми позовних вимог у звязку із сплатою відповідачем частини заборгованості та стягнути з нього 62944,55 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2009 року адміністративний позов управління пенсійного фонду України в місті Дрогобичі Львівської області задоволено. Стягнуто з ВАТ «Дрогобицька фарба» заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 62944,55 грн. на користь управління пенсійного фонду України в місті Дрогобичі Львівської області

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі покликається на те, що сума позову складається із заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій немісцевим пенсіонерам за списками №1 та 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у сумі 70944,55 грн. Вказує, що відповідач не надав відповідних доказів того, що саме всі пенсії для його колишніх працівників отримувалися ним через поштові відділення, а не через банківські установи безпосередньо.

У ході апеляційного розгляду представник позивача ОСОБА_1 надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем заборговано державі 62944,55 грн. на витрати по виплаті та доставці пенсій, призначених на пільговій основі громадянам за 2008 рік.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, вимоги позивача стосуються компенсації його витрат на виплату і доставку пенсій працівникам Товариства за 2008 рік, призначених відповідно до пунктів, «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII), загальною сумою 62944,55 грн.

У цей період відповідач, згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», (далі Закон № 400) був платником зазначеного збору.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону № 400 установлено ставку збору на обов'язкове державне пенсійне страхування (далі - збір) у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Як передбачено останньою нормою (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для платників збору, визначених пунктами 1, 2 статті 1 Закону № 400, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів,«б» - «з» статті 13 Закону № 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 останнього. Платників фіксованого сільськогосподарського податку було виключено з числа платників збору лише з 1 січня 2006 року на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку" (далі - Закон № 2613-IV).

Зазначений порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України не змінився і після набрання 1 січня 2004 року чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно п.6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до

пенсійного фонду України, підприємства щомісячно до 25-го числа вносять до пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.9 Інструкції передбачено, що не сплачені або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

За таких обставин справи, колегія суддів прийшла до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з того, що законодавство, чинне на час виникнення спірних правовідносин, передбачало обов'язок платників збору відшкодовувати виплачені їх працівникам пільгові пенсії, призначені відповідно до статті 13 Закону № 1788-XII, а також фактичні витрати на їх виплату і доставку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Дрогобицька фарба» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2009 року у справі №2а-1245/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 03.04.2012 року.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді Р.М. Гулид

ОСОБА_2