Справа № 22-а-20340/11
Суддя: Соколан Н.О.
Дата ухвалення: 2011-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.3 (І) ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н.О.
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Соколан Н.О.

суддів: Митрофанової Л. В., Михайлів Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської у місті ради м. Кривого Рогу про визнання протиправними дій та бездіяльності органу місцевого самоврядування під час виконання ним делегованих повноважень, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу (наділі УПСЗН) про визнання дій про визнання дій неправомірними та стягнення неотриманої державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку в меншому розмірі, ніж встановлено ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Просила визнати дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача перерахувати та виплатити їй вказану допомогу з 01 січня 2008 року по 03 жовтня 2008 року на доньку ОСОБА_3 та з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року на доньку ОСОБА_4, стягнувши з відповідача на її користь недоотриману соціальну допомогу в сумі 10 588 грн. 11 коп. за вказаний період.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29 квітня 2010 року з задоволенні позову ОСОБА_2 до УПСЗН про визнання протиправними дій та бездіяльності органу місцевого самоврядування під час виконання ним делегованих повноважень відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови суду та прийняття нової постанови про повне задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, суд першої інстанції помилкового дійшов висновку про законність та добросовісність дій відповідача по нарахуванню державної соціальної допомоги по догляду за дітьми; не встановив, що розмір такої допомоги нижчий від прожиткового мінімуму, що порушує конституційні права позивача; не звернув уваги на незаконність дій відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог за наявними у справі матеріалами колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вірно та обгрунтовано виходив із того, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у ромірі, встановленому законом прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років. Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/08 п. 23 розділу ІІ Закону України «про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», яким передбачений розмір даного виду допомоги, не визнавався таких, що не відповідає викомам Конституції України. Тому відповідач правомірно нараховував ОСОБА_2 допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_3 з 01 січня 2008 року по 03 жовтня 2008 року та ОСОБА_4 з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Посилання позивача на рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р. визнано неконституційним п. 7 ст. 71 в частині зупинення на 2007 рік дії ст.ст. 41, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у звязку з чим було поновлено дію ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в редакції від 18.01.2001 року не можуть бути прйняті до уваги, оскільки зазначене рішення припинило свою дію з 31.12.2007 року, в той час як позовні вимоги стосуються нарахування допомоги за строк з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та висновками суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду залишенню без змін відповідно до ст. 198 КАС України.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29 квітня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: