Справа № 461/5248/15-а 2-а/461/298/15
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року Справа № 876/6711/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи 1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 08 травня 2015 року про забезпечення адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_3, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про скасування наказу,

в с т а н о в и в:

08.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту містобудування Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_3, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про скасування наказу.

Одночасно позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, в якому ОСОБА_1 просить винести ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони здійснення ОСОБА_3 чи будь-якою іншою особою будівельних робіт щодо прибудови до будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 08 травня 2015 року клопотання про забезпечення адміністративного позову задоволено. Заборонено ОСОБА_3 чи будь-якій іншій фізичній або юридичній особі здійснювати будь-які види будівельних робіт щодо прибудови за адресою: АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

Не погодившись із винесеною ухвалою, її оскаржила третя особа - ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 в якій просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова про забезпечення позову від 08.05.2015 року у справі №461/5248/15-а скасувати, а у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивачем не надано жодного доказу про те, що прибудова може завдати шкоди будинку, оскільки це лише безпідставні, необґрунтовані припущення в які суд без жодних сумнівів повірив.

При апеляційному розгляді третьої особи 1 ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав з зазначених в ній підстав.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належно обгрунтовано заявлене клопотання щодо необхідності забезпечення адміністративного позову, а тому підлягає до задоволення.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими з огляду на наступне.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 у своїй позовній заяві просить скасувати Наказ Департаменту містобудування Львівської міської Ради № 2 від 19.01.2015 року «Про затвердження містобудівних умов та обмежень на реконструкцію з розширення гр. ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 за рахунок влаштування зимового саду та консольного балкону».

У своєму клопотанні про забезпечення позову зазначив, що будинок № 60 знаходиться на схилі вулиці, а тому будь-які будівельні роботи щодо будинку, його несучих конструкцій і фундаменту можуть створити небезпеку для життя позивача, членів його сім'ї та всіх мешканців будинку через можливість руйнації будинку.

Відповідно до вимог ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 р., застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Суд апеляційної інстанції даючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, враховує також :

- розумність, обґрунтованість й адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявність зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідність у зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

З позовної заяви видно, що позивач вимагає скасувати наказ відповідача №2 від 19.01.2015 року « Про затвердження містобудівних умов та обмежень на реконструкцію з розширенням гр..ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 за рахунок влаштування зимового саду та консольного балкону».

Тобто, виходячи з позовних вимог мова про будівництво ще не йде, а лише про затвердження містобудівних умов.

При апеляційному розгляді також встановлено, що будівництво не ведеться.

За таких обставин, у даній справі відсутня очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Також апеляційним судом не здобуто доказів того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову.

Оцінюючи в сукупності наведене та наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про забезпечення адміністративного позову є не обґрунтованим та не підтвердженим жодними доказами, а тому задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, суд першої інстанції безпідставно задовольнив клопотання про забезпечення адміністративного позову, ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з'ясуванням судом обставин справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи та з порушенням норм процесуального права, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про її скасування та постановлення нової ухвали, якою в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 160 ч. 3, 195, 196, 199 ч. 1 п.1, 200, 205 ч. 1 п. 1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 08 травня 2015 року у справі №461/5248/14-а скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволені клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 08.09.2015 року.