Справа № 804/9656/15
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 804/9656/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання – Германюк Т.В.
представника позивача – ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
04.08.2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому позивач просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.06.2015 року № 5652-21 про визначення суми земельного податку з фізичних осіб.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомленням-рішенням від 16.06.2015 року № 5652-21, яким йому нараховано земельний податок з фізичних осіб за 2015 рік у розмірі 194 056,90 грн. за земельну ділянку по вул. Героїв Сталінграда, 147-Т, згідно договору оренди від 03.09.2008 року. Однак на даний час позивач не є орендарем вказаної земельної ділянки та враховуючи те, що на даній земельній ділянці розміщені об’єкти нерухомості, які на праві приватної власності належать ТОВ «Дніпро Склад Сервіс» та ПАТ «Делос», відповідачем безпідставно нараховано податок. У зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, навівши обґрунтування аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях до неї.
Представник відповідача в судове засідання не з’явився, відповідач про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи те, що відповідачем не виконано вимогу суду щодо подання письмових заперечень та пояснень проти позову, визначену в ухвалі суду від 04.08.2015 року, суд вирішив розглянути справи на підставі доказів, наявних в ній.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд зазначає наступне.
Пунктом 5.1 розділу 5 вказаного договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду: по фактичному розміщенню об’єкта незавершеного будівництва. Договір зареєстрований у ДП «Центр ДЗК» 17.11.2008 року.
24.10.2012 року сторонами вказаного договору укладено додаткову угоду якою поновлено укладений договір строком на два роки, починаючи з 18.11.2011 року та уточнено питання щодо сплати орендної плати.
16.06.2015 року державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 5652-21, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов’язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб в розмірі 194 056,90 грн.
Вирішуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1.1 ст. 1 Податкового кодексу України визначено, що податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно статті 9 Податкового Кодексу України визначено, що плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів.
Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності – це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата).
Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень Податкового кодексу України з урахуванням критеріїв, які визначені у розділі XIII «Плата за землю»
Згідно ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Відповідно до пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.
Згідно ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Пунктами 288.1, 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Пунктом 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Згідно до вимог п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Згідно податкових повідомлень-рішень від 28.04.2012 року № НОМЕР_1 на суму 31 073,96 грн., від 30.04.2013 року № НОМЕР_2 на суму 31 073,96 грн. позивачу визначались грошові зобов’язання з орендної плати. Згідно долучених до матеріалів справи платіжних документів, грошові зобов’язання з вказаного податку позивачем сплачено в повному обсязі.
Як вбачається з долучених до матеріалів справи письмових доказів, ОСОБА_2 на підставі рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Левекс» від 20.03.2009 року та постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2009 року належало незавершене будівництво за адресою: вул. Героїв Сталінграду, 147-Т у м. Дніпропетровську. Право власності було зареєстровано згідно витягу про реєстрацію права власності від 12.11.2009 року.
В подальшому належне позивачу майно було передано до ТОВ «Дніпро Склад Сервіс», що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 14.08.2014 року.
Таким чином, з 14.08.2014 року частина нерухоме майно, яка належала позивачу по вул. Героїв Сталінграду, 147-Т, м. Дніпропетровську, належить ТОВ «Дніпро Склад Сервіс», інша частина, відповідно до рішення суду, належить ПрАТ «Делос».
Згідно частини 1 статті 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Як вже було зазначено судом вище та підтверджується матеріалами справи, власниками нерухомого майна, яке розміщене на земельній ділянці по вул. Героїв Сталінграду, 147-Т, м. Дніпропетровську, яка була надана в оренду позивачу по фактичному розміщенню об’єкта незавершеного будівництва (яке в подальшому було добудовано та введене в експлуатацію у визначеному законодавством порядку та право власності на яке було зареєстроване за позивачем та ПрАТ «Делос») з 14.08.2014 року є ТОВ «Дніпро Склад Сервіс» та згідно ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська – ПрАТ «Делос», тому відсутні підстави для нарахування орендної плати за вказану земельну ділянку ОСОБА_2.
Статтею 7 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.
Окрім того, статтею 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.
Договір оренди земельної ділянки від 03.09.2008 року укладався строком на 3 роки, додатковою угодою від 24.10.2012 року його дію було поновлено з 18.11.2011 року ще на 2 роки, тобто він діяв до 18.11.2013 року.
Таким чином, суд зазначає про відсутність підстав для нарахування позивачу земельного податку з фізичних осіб, оскільки позивач не є орендодавцем земельної ділянки вул. Героїв Сталінграду, 147-Т, м. Дніпропетровську, так як строк дії договору оренди земельної ділянки скінчився та право власності на об’єкти нерухомості, що знаходяться на вказаній земельній ділянці зареєстроване за іншими особами.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає безпідставним нарахування позивачу суми податкового зобов’язання по земельному податку з фізичних осіб, а тому податкове повідомлення-рішення від 16.06.2015 року № 5652-21 є таким що винесено протиправно та воно підлягає скасуванню.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з’ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об‘єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 183-3, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити.
Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.06.2015 року № 5652-21.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови складено 03.09.2015 року.