Справа № 2а-1812/10
Суддя: Куропятник О. М.
Дата ухвалення: 2010-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С П Р А В А № 2-а-1812/10
Номер стат. звіту 79
Код суду 0707
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2010 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Куропятник О.М.

при секретарі Стойка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Мукачево адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фону України в м.Мукачево Закарпатської області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання його вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративною позовною заявою до управління Пенсійного Фону України в м.Мукачево Закарпатської області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання його вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, інвалідом 1-ої групи у звязку з захворюванням, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і відповідно до статті 50, частини четвертої статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на отримання додаткової пенсії в розмірі 100 відсотків від мінімальної пенсії за віком та основної пенсії у розмірі не менше 10 мінімальних пенсій за віком. Відповідач відмовив йому у перерахунку вказаних пенсій з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого чинним законодавством.

В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутності.

В судове засідання представник управління Пенсійного Фону України в м.Мукачево Закарпатської області не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Позивач особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 410330 від 20.11.2007 року.

Згідно довідки Серії МС № 0288081, виданої Закарпатською обласною контрольною медико-соціальною експертною комісією 20.11.2007 року, ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи по життєво.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , на охорону їхнього життя і здоров"я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення території, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до статті 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (чинної на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами першої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів першої групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Оскільки пенсія позивачу має визначитись виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений з 01.01.2007 р. і передбачений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - складає 380 грн., а з 01.04.2007 р. - 406 грн. З 1 липня 2008 р. рівень мінімальної пенсії складає 544 грн., що безпосередньо впливає на розрахунки пов'язані з цим показником.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, що при визначенні розміру пенсій потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених Законом прав.

09.07.2007 року Конституційним Судом України ухвалене рішення, яким визнано ряд положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», в частині внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Між тим, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107 від 28 грудня 2007 року було внесено зміни до тексту статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка була викладена в такій редакції: "Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Частину третю і четверту статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було замінено чотирма частинами такого змісту: "У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році:

по I групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження:

по I групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою:

по I групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі:

на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із зазначеною статтею, що розподіляється між ними рівними частками. До непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами".

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу I, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року вищезазначені положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107 від 28 грудня 2007 року було визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України - закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

В період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року позивач не мав права на перерахунок основної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у звязку із дією положень пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а тому позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають. Таким чином, здійснення перерахунку пенсії позивачу, призначеної відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2008 рік підлягає задоволенню, починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Частиною 1 статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» був встановлений прожитковий мінімум на одну особу для тих, хто віднесений до основних соціальних і демографічних груп населення в розмірах, що діяли у грудні 2008 року, а з 1 листопада 2009 року прожитковий мiнiмум на одну особу в розрахунку на місяць у розмiрi 701 гривня та для тих, хто вiдноситься до основних соцiальних i демографiчних груп населення: дiтей вiком до 6 рокiв 632 гривнi; дiтей вiком вiд 6 до 18 рокiв 776 гривень; працездатних осiб 744 гривнi; осiб, якi втратили працездатнiсть, 573 гривнi. Таким чином, для позивача, як для особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інваліда І групи захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою, нижчий розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися виходячи із наведених розмірів.

Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Суд вважає, що нарахування та виплати відповідачем позивачу у 2009 та 2010 роках по момент ухвалення судового рішення виплат пенсії основної та додаткової мають бути нараховані та виплачені у розмірах передбачених законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів, що позивач не має права на отримання пенсії в розмірах відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», доказів правомірності своїх дій щодо відмови в здійсненні позивачу відповідного перерахунку передбаченого саме статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також не просив відмовити в задоволенні позову в звязку з пропущенням строків звернення до суду, а тому позовні вимоги ОСОБА_1М, підлягають частковому задоволенню, а саме: Позовні вимоги задоволити частково.

Визнати дії управління Пенсійного Фону України в м.Мукачево Закарпатської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку основної та додаткової пенсії як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду першої групи відповідно до Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, - протиправними.

Зобовязати управління Пенсійного Фону України в м.Мукачево Закарпатської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, які передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на день виплати та забезпечити її виплату за періоди: з 20.11.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 05.09.2010 року .

Керуючись ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ч.2 ст.19, ч.1 ст.46, ст.152 Конституції України, ст.48, ст.49, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , ч.1, 3 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задоволити частково.

Визнати дії управління Пенсійного Фону України в м.Мукачево Закарпатської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку основної та додаткової пенсії як особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду першої групи відповідно до Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, - протиправними.

Зобовязати управління Пенсійного Фону України в м.Мукачево Закарпатської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, які передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на день виплати та забезпечити її виплату за періоди: з 20.11.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 05.09.2010 року

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

ГОЛОВУЮЧИЙ О.М.Куропятник