Справа № 2а/1770/673/2012
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/673/2012

20 березня 2012 року 18год. 10хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Патрикей Ю.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі філії ПАТ "КБ "Надра" Рівненське РУ
до Відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції
про визнання дій незаконними, визнання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору такою, що не підлягає виконанню та її скасування , -
ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" в особі філії ПАТ "КБ "Надра" Рівненське РУ (ПАТ КБ "Надра" Рівненське РУ) далі звернулося в суд з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (далі Відділ ДВС Рівненського МУЮ) про визнання дій щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору незаконними, визнання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №24228171 від 15.02.2011 року такою, що не підлягає виконанню та її скасування.

В судове засідання представник позивача не прибула, подала клопотання про розгляд справи без її участі, в якому зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибула, подала клопотання, в якому просила про розгляд справи за її відсутності.

Судом не визнавалася обовязковою участь сторін в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини 6 статті 12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що лише 06.06.2011 року філією ПАТ "КБ "Надра" Рівненське РУ наряду з іншими документами було отримано постанову Відділу ДВС Рівненського МУЮ ВП №24228171 від 15.02.2011 року про стягнення виконавчого збору у звязку з невиконанням виконавчого листа Рівненського міського суду №2-14209 від 20.01.2011 року в строк, наданий на добровільне виконання. Разом з тим, примусового виконання судового рішення в справі №2-14209 від 20.01.2011 року державним виконавцем проведено не було, позаяк банк добровільно виконав рішення суду, що підтверджується заявою стягувача до Відділу ДВС Рівненського МУЮ про закінчення виконавчого провадження у звязку з повним виконанням рішення суду. Відповідно, стягнення виконавчого збору з боржника, який добровільно виконав виконавчий документ, позивач вважає протиправним заходом, а саму постанову такою, що не підлягає виконанню.

Суть письмових заперечень на адміністративний позов зводиться до того, що постановою державного виконавця від 07.02.2011 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-14209 від 20.01.2011 року про стягнення з ВАТ КБ "Надра" РРУ на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 120,00 грн., та надано строк для добровільного виконання рішення суду до 14.02.2011 року. У вказаний строк рішення суду боржником не виконано, а тому державним виконавцем підставно винесено постанову ВП№24228171 від 15.02.2011 року про стягнення з боржника виконавчого збору, яка направлена позивачу 16.02.2011 року. Крім того, 24.05.2011 року Відділом ДВС Рівненського МУЮ представнику ВАТ КБ "Надра" РРУ ОСОБА_2 було вручено постанову про арешт коштів боржника, в якій вказано перелік виконавчих документів, які перебувають на виконанні у Відділі ДВС Рівненського МУЮ. Отже, станом на 24.05.2011 року банку було відомо про винесену постанову державного виконавця від 15.02.2011 року про стягнення з боржника виконавчого збору, а тому позивачем пропущено 10-денний термін на її оскарження.

Дослідивши подані сторонами письмові пояснення та докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що 07.02.2011 року державним виконавцем Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №24228171 по виконанню виконавчого листа Рівненського міського суду №2-14209 від 20.01.2011 року про стягнення з ВАТ КБ "Надра" РРУ на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 120,00 грн. (а.с.50).

У відповідності до статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 року, в редакції, що діяла на час існування відповідних правовідносин, державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Як вбачається із супровідного листа №3476-3477 та журналу вихідної кореспонденції від 07.02.2011 року постанова про відкриття виконавчого провадження винесена та направлена боржнику у межах терміну, передбаченого законодавством, простою поштовою кореспонденцією (а.с.51,52-53). Вказаною постановою боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду до 14.02.2011 року.

У відповідності до частини 1 статті 46 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 року, в редакції, що діяла на час існування відповідних правовідносин, у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10% від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом. Аналогічні положення визначені в пункті 4.16 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 року.

Зміст наведеної правової норми вказує, що виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання. Пленум Вищого адміністративного суду у пункті 6 постанови "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" №3 від 13.12.2010 року вказав, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до певних видів відповідальності за невиконання рішення у добровільному порядку та порушення обов'язків, що покладаються на осіб, які беруть участь у виконавчому процесі.

Враховуючи ту обставину, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №24228171 від 07.02.2011 року з виконання виконавчого листа Рівненського міського суду №2-14209 від 20.01.2011 року, якою боржнику було встановлено строк для добровільного виконання до 14.02.2011 року в добровільному порядку в межах даного строку не виконана,

державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_3 правомірно винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 12,00 грн.(а.с.54).

Доводи сторони позивача про незаконність такої постанови з огляду на її винесення до моменту фактичного примусового виконання суд відхиляє, позаяк за правилами частини 1 статті 46 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 року, в редакції, що діяла на час винесення вищеназваної постанови, необхідність повного виконання рішення була передумовою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору лише щодо рішень немайнового характеру.

Як вбачається із супровідного листа №7-3/11 та журналу вихідної кореспонденції постанова про стягнення з боржника виконавчого збору направлена боржнику 16.02.2011 року простою поштовою кореспонденцією (а.с.55,56).

Доказів її отримання позивачем суду не надано, а тому суд відхиляє доводи відповідача про пропуск боржником строку оскарження. Аналогічні доводи, обґрунтовані фактом вручення 24.05.2011 року представнику ВАТ КБ "Надра" РРУ постанови про арешт коштів боржника, в якій вказано перелік виконавчих документів, суд також відхиляє, позаяк сам факт зазначення такої постанови в переліку виконавчих документів не говорить про обізнаність боржника з її змістом.

Відповідно до вимог частини 5 статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 року, в редакції, що діяла на час існування відповідних правовідносин, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження отримана боржником, але в добровільному порядку не виконана, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

15.02.2011 року виконавче провадження ВП №24228171 з виконання виконавчого листа Рівненського міського суду №2-14209 від 20.01.2011 року приєднано до зведеного виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ВАТ "Комерційний банк "Надра" (а.с.57), в межах якого державним виконавцем вже були проведені певні дії, зокрема, накладено арешт на все майно, що належить боржнику філії ВАТ "Комерційний банк "Надра" Рівненське РУ і зареєстровано вказане обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.58-60).

08.07.2011 року державним виконавцем Відділу ДВС Рівненського МУЮ ОСОБА_3 на підставі заяви представника стягувача - ОСОБА_1 від 07.07.2011 року, відповідно до якої стягувач просить закінчити виконавче провадження у звязку з повним виконанням рішення суду, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №24228171 (а.с.45,80-81).

Постанова винесена відповідно до пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 року в новій редакції, що набула чинності з 08.03.2011 року і за якою виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини 7 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 року в новій редакції, що набула чинності з 08.03.2011 року, у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до цього, 08.07.2011 року державним виконавцем Відділу ДВС Рівненського МУЮ ОСОБА_3 винесено постанову про виділення із виконавчого провадження ВП №24228171 постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 12,00 грн. для її примусового виконання (а.с.67).

Доводи сторони позивача про те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Рівненського міського суду №2-14209 від 20.01.2011 року було завершене на підставі заяви стягувача про повне виконання рішення суду, тобто без фактичного примусового виконання, не приймаються судом, як підстава для визнання незаконною постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, позаяк таке виконання відбулося вже після закінчення наданого боржнику строку на добровільне виконання.

Більше того, Закон України Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 року в новій редакції, що набула чинності з 08.03.2011 року передбачає повернення боржнику виконавчого збору лише у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа (частина 6 статті 28).

Аналогічне правило було передбачене і в частині 6 статті 46 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 року, в попередній редакції. Крім цього, в силу вимог частини 8 цієї статті, передбачалось, що постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору може бути скасована, якщо боржник оплатить витрати, пов'язані з проведенням виконавчих дій, у разі: 1) прийняття судом відмови стягувача від стягнення; 2) смерті або оголошення померлим стягувача чи визнання його безвісно відсутнім або ліквідації стягувача - юридичної особи, якщо виконання вимог стягувача у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 3) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, або на письмову вимогу чи заяву стягувача. А відповідно до частини 9 цієї статті, постанова про стягнення виконавчого збору могла бути скасована у разі: 1) смерті або оголошення померлим боржника або визнання його безвісно відсутнім чи ліквідації боржника - юридичної особи, якщо виконання обов'язків боржника у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 2) недостатності майна юридичної особи - боржника, що ліквідується; 3) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Жодних правових підстав для скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №24228171 від 15.02.2011 року ні за правилами Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 року, в редакції Закону №2677-VI від 21.04.1999 року, що набрала чинності з 08.03.2011 року, ні в попередній редакції цього Закону, судом не знайдено.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено в ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З боку відповідача надано достатні аргументи та письмові докази, які свідчать що він діяв в межах наданих повноважень та на підставі Закону, а оскаржувана постанова прийнята у спосіб, що передбачений законодавством України, обґрунтовано та правомірно. В той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування своїх вимог, в звязку з чим суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

Судові витрати по справі згідно ст.94 КАС України до стягнення не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Надра" в особі філії ПАТ "КБ "Надра" Рівненське РУ в позові до Відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про визнання незаконнними дій державного виконавця Лавор Н.П. по винесенню постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, визнання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №24228171 від 15.02.2011 року такою, що не підлягає виконанню та її скасування, - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Друзенко Н.В.