Справа № 338/984/15-а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 р. Справа № 876/8059/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Шинкар Т.І.,
суддів Пліша М.А.,
Ільчишин Н.В.,
з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2015 року у справі №338/984/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

01.07.2015р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області (далі - Управління), просив визнати відмову Управління щодо призначення і виплати позивачу пільгової пенсії по віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірною; зобов`язати Управління невідкладно призначити та виплачувати позивачу пільгову пенсію по віку із 20 січня 2015 року, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, на підставі запису у військовому квитку та посвідчення ліквідатора другої категорії.
Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14.07.2015р. позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14.07.2015р. та винести нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог позивача. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, відповідно до вимог законодавства посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою ДК СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. №122 є основними документами, які підтверджують особливий статус особи, при наявності яких, ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС не потрібно додатково підтверджувати свій статус іншими архівними та первинними документами. Оскільки позивачем Довідка за такою формою не була представлена, то відповідно до вимог Порядку від 25.11.2005р. №22-1 для підтвердження права на призначення пенсії за віком позивачу необхідно було надати до управління довідку військової частини, у складі якої позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або довідку архівної установи, або інші первинні документи із зазначенням періодів роботи, населеного пункту чи об`єкту, де виконувались роботи з ліквідації аварії на ЧАЕС. Листом ГУ ДСНС України у Київській області від 11.03.2015р. за №66/3/1315 повідомлено, що згідно архівних та облікових даних військова частина НОМЕР_1 дійсно приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та знаходилась в 30-ти км зоні відчуження ЧАЕС у складі Тернопільського батальйону в період з 07 червня 1986 року до 17 липня 1986 року. Івано-Франківський батальйон протипожежної служби ніс службу з 18.07.1986р. по 03.09.1986р. Відомості про осіб, які були викликані на збори через військові комісаріати відсутні, на той час управління пожежної охорони УВС Київського облвиконкому вело облік своїх штатних співробітників та прикомандированих з областей України працівників пожежної охорони. В архівній Довідці від 16.04.2015р. вказано, що підтвердити факт участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 у складі в/ч НОМЕР_2 за період з 18.07.1986р. по 03.09.1986р. немає можливості. В наказах командира в/ч НОМЕР_2 за період з 15.07.1986р. по 04.09.1986р., книгах алфавітного обліку в/ч НОМЕР_2 за вказаний період ОСОБА_1 не значиться. В перевірених документах в/ч НОМЕР_2 за період липень-вересень 1986 року відомостей щодо в/ч НОМЕР_1 немає. Документи в/ч НОМЕР_1 на зберігання до архіву не надходили. Інших документів, які б надавали право позивачу на призначення пенсії по віку на пільгових умовах, позивачем не представлено, а тому позов задоволенню не підлягає.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.
Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобиль АЕС у 1986 році 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 08.02.1993р. (а.с.8).
Згідно з записом у військовому квитку НОМЕР_4 від 30.10.1982р. позивач з 18.07.1986р. по 03.10.1986р. у складі в/ч НОМЕР_1 виконував обов`язки з ліквідації наслідків аварії в 30 км зоні Чорнобильської АЕС що відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 05.07.1986р. №665-195 зараховується у трудовий стаж і стаж, який дає право на пільгову пенсію за списком №1 у трьохкратному розмірі (а.с.9).
20.01.2015р. ОСОБА_1 звернувся в Управління з заявою щодо призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Листом Управління від 27.04.2015р. №2235/03 у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відмовлено, у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.12).
Вказане стало підставою для звернення ОСОБА_1 із позовом до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до п.16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-XII (далі - Закон №796-XII) (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з ст.10 Закону №796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів на 10 років.
Відповідно до підпункту 5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Таким чином, законодавець визначає альтернативу довідці про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122. Основною підставою для прийняття альтернативних документів є інформація у них про період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до ч.1 ст.65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Частиною 3 вказаної статті Закону №796-XII та п.2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 (далі Порядок №51) передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.
Пунктом 3 вказаного Порядку встановлено, що інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» і «Постраждалий від Чорнобильської катастрофи» (категорії 1, 2, З серії А) без відмітки про перереєстрацію, передбачену у абзаці першому пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. №135, з тимчасовими вкладками затвердженого цією постановою зразка для осіб, які станом на 1 жовтня 1998 р. не отримали відповідної довідки у Державному галузевому архіві Міністерства оборони, вважаються чинними до 1 травня 1999 року.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні за призначенням пенсії позивачем до заяви було подано копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986р. (а.с.8).
Наявність у ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії відповідачем не оспорюється, посвідчення є чинним і вказує на те, що позивач згідно п. 2 ст.14 Закону № 796-XII та Порядку №51, дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській катастрофі в 1986 році.
Відповідно до військового квитка позивач з 18.07.1986р. по 03.09.1986р. виконував обов`язки з ліквідації наслідків аварії в 30 км зоні Чорнобильської АЕС у складі в/ч 6033 (а.с.9).
З матеріалів справи вбачається, що до заяви про призначення пенсії позивачем також було додано копію Довідки від 11.06.1997р. №99, виданої управлінням державної пожежної охорони управління МВС в Івано-Франківської області про те, що позивач з 18.07.1986р. по 03.09.1986р. приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30-ти кілометровій зоні, проводив дезактивацію приміщень 4-го енергоблоку.
Відповідно до наявного в матеріалах справи листа Міністерства праці та соціальної політики України від 15.10.2008р. батальйон воєнізованої пожежної охорони воєнного часу (в/ч 6033) був сформований Управлінням внутрішніх справ Івано-Франківського облвиконкому з числа приписного складу військкоматами Івано-Франківської області чисельністю 259 осіб та 52 одиниці спецтехніки. У період з 18 липня по 03 вересня 1986 року батальйон був підпорядкований 25-й бригаді хімзахисту Міністерства оборони СРСР та дислокувався в с.Оране Іванівського району Київської області і його особовий склад брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відселених пунктах зони відчуження (а.с.10).
Вказане підтверджено також листом ГУ ДСНС України у Київській області (а.с.21)
Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991р. №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи».
Відповідно до затвердженого вказаною Постановою №106 Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, с.Оране Іванівського району Київської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.
З огляду на те, що відповідач не спростував належність та достатність для підтвердження спеціального трудового стажу наданих позивачем документів, а для призначення пенсії позивачу із зниженням пенсійного віку, як часнику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, були наявні всі необхідні для цього документи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14 липня 2015 року у справі №338/984/15-а без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Ухвали виготовлено 08.09.2015р.