Справа № 2-а-26/10
Суддя: Носов Г. С.
Дата ухвалення: 2010-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 2-а-26/10

10.02.2010 року м.Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Носова Г.С., при секретарі Пархоменко С.С, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2009 року представник позивача звернувся з вимогою визнати відмову Управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі здійснити перерахунок доплати до пенсії незаконним, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі здійснити перерахунок щомісячної доплати до пенсії в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком (не менш прожиткового мінімуму) за період з 01.03.2001 року по 31.12.2006 року та провести їх виплату. В обґрунтування пояснив, що позивач відповідно до сі 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має: статус «член сімї загиблого учасника війни». Відповідно до с г. 15 Закону України вказаного закону за період з 01.03.2001 року по 31.12.2006 року він мав право на щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком. В листопаді 2009 року позивач дізнався, що відповідач здійснював виплату йому цієї надбавки в іншому розмірі. Посилається на відсутність обмежень будь-яким строком щодо виплати цієї надбавки та на гарантії надані Конститу цією України, зокрема ст.ст. 8, 46.

, Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заперечення проти позову, згідно яких вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Також зазначив, що з 01.01.94 року набрав чинності Закон України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», відповідно до п. 1 ст.Ю якого чинність цього закону поширюється на позивача. З 01.01.96 року в звязку з введенням в дію Закону України «Про внесення змін та доповнень до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.12.1995 року внесені зміни до ст.15: членам сімей, зазначених у п.1 ст.Ю пенсії підвищуються на 150% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1686 від 10.11.2000 року «Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат пенсіонерам» з 01.12.2000 року виходячи з розміру 18,10 грн. проводиться розрахунок підвищень: - членам сімей, зазначених в п.1 ст.Ю Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - 18,10* 150%=27.15 грн. Відповідно до ст.2 Постанови КМ України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» № 1 від 03.01.02 року встановлено, що з 01.01.02 року виходячи з розміру 19.91 грн. проводиться розрахунок підвищень, передбачених вказаним Законом під час призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зазначених у пункті 1 і підпункті «а» цього пункту. При цьому підвищення до пенсії позивачу, як члену сімї загиблого військовослужбовця було встановлено в розмірі 29.87 грн. (19,91*150%). Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії ЇХ соціального захисту» від 05.10.2005 року № 2939-ІУ. який набрав чинності з 01.01.2006 року, крім лункі їв 2 і 5, які набирають чинності з 01.07.06 року, частина 4 викладена в наступній редакції: "Членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, які не одружилися вдруге, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» з 01.07.06 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 359.00 грн.. з 01.10.06 року - 366,00 грн.

Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені законодавством України для членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, що підтверджується копією відповідного посвідчення.

Зі ідно з довідкою, наданою відповідачем, про фактично виплачені суми щомісячного підвищення до пенсії згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2001-2006 роки, позивачці було виплачено підвищення до пенсії за 2001 рік з 01.03.01 року по 27,15 грн. щомісячно, за 2002 рік - по червень 2006 року по 29,87 грн. щомісячно, з 01.07.06 року по 89,75 грн.. з 01.11.06 року по грудень 2006 року по 91,50 грн.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок доплати до пенсії відповідач провів виходячи з Постанови М N° 1686 віп 10,11.2000 року «Про підвищення розміру пенсій та інших оціг іьних

виплат пенсіонерам» з 01.12.2000 року виходячи з розміру 18. Ю грн. та відповідно до 11 таїни

№ 1 від 03.01.02 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» з 01.01.02 року виходячи з розміру 19,91 грн.

Відповідно до п.6 ч.І ст.92 Конститл ції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна ОСОБА_3 України. Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» мас вищу юридичну силу і виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, саме цей Закон підлягає застосуванню при вирішенні даного спору.

Крім того, згідно ч.З ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Кабінет Міністрів України не може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити порядок доплат до пенсії, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Тому Кабінет Міністрів України не уповноважений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат, пенсій.

У Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено основні положення щодо реалізації конституційного права зокрема осіб на яких поширюється чинність цього Закону . Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни,

передбачені цим Законом, є недійсними. Тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого цим Законом, є безпідставним.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягають саме ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений в законах «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а не Постанови КМ України, на які посилається відповідач.

4.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття, з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Закон України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було введено в дію з 01.01.96 року, згідно якого членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, які не одружилися вдруге, пенсії підвищуються на 150 процентів мінімальної пенсії за віком (ст. 15).

V Відповідно до ч.З ст.19 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету.

01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно ч.І ст.28 якого мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», за змістом абзац) 3 статті 1 якого державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості Прожитковий мінімум встановлюється для встановлення мінімальної заробітної плати за мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується ОСОБА_3 України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно додатку до листа Департаменту стратегії соціального розвитку Міністерства праці та соці« політики України від 16.08.07 року за вих.№ 71 10.137-07 прожитковий мінімум для осіб, яки втратили працездатність на 2000-2006 роки затверджено в наступних розмірах: 2000 рік - 216,56 грн., 2001 рік 248.' грн., 2002 рік 268 грн., 2003 рік - 268 грн., 2004 рік - 284,69 грн.. 2005 рік 332 ірн.. 2006 рік - з 01.01.06 р. -350 грн., з 01.04.06 р. -259 г рн.. з 01.10.06 р, -366 грн.

Так, відповідно до ч.І ст.5 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексі та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не можу бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Свропейського суду з прав людини.

Так, в п.34 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2007 року по справі «Інтерсплав проти України» зазначається, що поняття «майно» у першій частині ст. І Першого протоколу має автономне значення, яке не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві. Питання, яке має бути розглянуто, стосується того, наскільки обставини справи, що розглядається в цілому, давали заявникові права на майновий інтерес, захищений ст. 1 Першого протоколу. Отже, «майно» в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції охоплює як власне майно, так і майнові права - належні до виплати кошти відповідно до національного законодавства.

Таким чином, мало місце втручання у право власності позивача. Фактично постійні недоплати до пенсії порушують право ОСОБА_2 на мірне володіння майном.

За таких обставин, суд, дійшов висновку про необхідність зобовязати відповідача здійснити перерахунок доплати до пенсії позивача з 01.03.2001 року до 01.07.2006 року з підвищенням пенсії на 150% мінімальної пенсії за віком як члену сімї загиблого та виплатити недоплачені суми її пенсії.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 2939-1У від 05.10.2005 року, який набрав чинності з 01.01.06 року, крім пунктів 2 і 5, які набирають чинності з 01.07.06 року частина 4 ст.15 Закону України Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту викладена в такій редакції: «членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів Великої

Вітчизняної війни, які не одружилися вдруге, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

З довідки наданої відповідачем позивачу за період з 01.07.06 року до 31.12.2006 року доплата до пенсії була здійснена відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 2939-1У від 05.10.2005 року, тобто відповідач діяв правомірно.

Позивач просить визнати відмову відповідача здійснити перерахунок доплати до пенсії незаконною, але а ні матеріали справи, а ні заперечення відповідача не містять даних що позивач звертався до відповідача з даного питання. Позивач зазначає лише про усне звернення до відповідача. Тому ця вимога не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.87 року Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Також, позивач не повинен стежити за внесенням будь-яких змін в діючому законодавстві, відповідно, перевіряти правомірність дій субєкта владних повноважень при виконанні ним своїх обовязків, покладених державою, в даному випадку суд не повинен при розгляді даного спору відмовляти в задоволенні позовних вимог у звязку з пропуском строку звернення до суду з даним позовом, передбаченому ст.99,100 КАС України.

Керуючись ст. сг. ст.сг.9, 11. 12. 18, 71. 128. 158-163. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ч.2 ст. 19, 46 Конституції України, ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії за період з 01.03.2001 року до 01.07.2006 року відповідно до норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та виплатити недоплачені суми її пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повний текст постанови виготовлено 15 лютого 2010 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скаргр^з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя: