Справа № К-46994/09-С
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"27" жовтня 2011 р. м. Київ К-46994/09

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів - Васильченко Н.В., Калашникової О.В., Цуркана М.І., Чалого С.Я., Черпіцької Л.Т.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2009 р. та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2009 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про зобов'язання виплатити підвищення до пенсії дитині війни, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2009 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: зобов'язано відповідача провести підвищення пенсії як дитині війни з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. з урахуванням фактично виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2009р. змінено постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2009 р. абзац третій резолютивної частини викладено в наступній редакції: "Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням фактично виплачених сум". В іншій частині постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2009 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області звернулось з касаційною скаргою, у якій просить постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2009 р. та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2009 р.. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в позові.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вірно встановлено судами першої та апеляційної інстанцій позивач перебуває на обліку у відповідача та відноситься до категорії громадян, яким встановлений статус «дитини війни», що підтверджується відповідною копією пенсійного посвідчення яка знаходиться в матеріалах справи та не заперечується відповідачем. Таким чином, він має право на отримання державних соціальних гарантій, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно зі статтею шостою Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Законом України від 19 грудня 2006 року № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема пунктом 12 статті 71, знову було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону про соціальний захист дітей війни та статтею 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рн/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону.

Відтак, правильними є висновки апеляційного адміністративного суду про відмову в задоволенні позову, щодо відмови в здійсненні підвищення пенсії з 1 січня по 9 липня 2007 року, оскільки в цей період дію норми, яка визначала право позивача на зазначене підвищення пенсії, було зупинено. Суд не може застосувати недіючу норму. Також протягом указаного терміну діяли приписи статті 111 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яка по-іншому регулювала ці правовідносини, та оскільки ця норма прийнята пізніше в часі, то вона мала пріоритет над статтею 6 Закону про соціальний захист дітей війни.

Після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення статті 6 Закону про соціальний захист дітей війни. Тобто з часу прийняття цього рішення у позивача відновилось право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Судами попередніх інстанцій установлено, що відповідач, ігноруючи зазначені норми матеріального права, не здійснив це підвищення пенсії, чим порушив указане право позивача.

За таких обставин є обґрунтованими та законними висновок про часткове задоволення позову, зокрема визнання протиправною бездіяльності відповідача в період із липня по грудень 2007 року та зобов'язання здійснити підвищення пенсії позивачу в цей період на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Крім того, підставою для часткового задоволення позовних вимог судом апеляційної інстанції було правомірно зазначено Рішення Конституційного Суду України N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, яким були визнані такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів».

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225-229 КАС України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2009 р. та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2009 р. залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, в порядку та у строки, встановлені КАС України.

Суддя Н.В. Васильченко