Справа № 2-а-4878/11
Суддя: Труш В. О.
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №2-а-4878/11
26 вересня 2011 року смт. Любешів
Суддя Любешівського районного суду Волинської області Труш В.О., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фону України в Любешівському районі про визнання дій відповідача неправомірними, про зобов'язання його провести нарахування і виплату підвищення до пенсії та додаткової пенсії в розмірах, передбачених ст.ст.39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобовязати здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату,-
У поданій до суду 24 травня 2011 року позовній заяві Позивач зазначає, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи третьої категорії та непрацюючим пенсіонером та має статус дитини війни.
У зв'язку з цим, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.39. ч.2 ст.51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (далі Закону), відповідачем йому повинно виплачуватись підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткова пенсія у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.
Крім того вказує, що належить до категорії громадян, на яку поширюються соціальні пільги, передбачені Законом України „Про соціальний захист дітей війни. Однак, вказане підвищення до пенсії отримує в значно меншому розмірі, ніж це передбачено законом.
Останнім йому на порушення вимог зазначених статей Закону згадані доплати виплачуються в розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України Про питання соціального захисту окремих категорій громадян та Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що є значно меншими.
Зважаючи на пріоритетність законів над підзаконним нормативними актами, при виплаті зазначених доплат підлягають застосуванню норми, передбачені Законом, а не згаданими постановами.
Просить суд постановити рішення, яким дії відповідача щодо невиплати підвищення до пенсії та додаткової пенсії у розмірах визначених ст.ст.39,51 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та соціальної допомоги дитям відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни визнати неправомірними, зобов'язати його провести перерахунок та виплату таких підвищень до пенсії в межах сестимісячного строку позовної давності по день припинення права.
Відповідач до суду заперечення проти позову у встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України строк не подав. Відповідно до розписки, копію ухвали про відкриття скороченого провадження відповідач отримав 13 вересня 2011 року.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строків, передбачених ч. 3 цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.
За таких обставин, суд дослідивши подані позивачем докази, вважає позов підставним і таким, що підлягає до часткового задоволення.
Судом встановлено, що Позивач постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, є непрацюючим пенсіонером та потерпілим від Чорнобильської катастрофи третьої категорії, дитина війни.
Дані обставини стверджено паспортом, пенсійним посвідченням, посвідченням громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи категорії 3.
Вказаний населений пункт, відповідно до Переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23 липня 1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12 січня 1993 року, віднесено до зон гарантованого добровільного відселення.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.39 Закону, пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення підвищуються у розмірі двох мінімальних заробітних плат, а відповідно до його ст.51 особам, віднесеним до категорії 3, щомісячно призначається додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.
За змістом ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.
Вказані розміри підвищення до пенсії та додаткової пенсії зазнали змін, що відбулись відповідно до п.п.9, п.п.13 п.28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28 грудня 2007 року, який набрав чинності 01 січня 2008 року.
Згадані положення бюджетного Закону рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними та такими, що втратили чинність з дня ухвалення вказаного рішення, а тому вказані статті залишились чинними в первинній редакції.
Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні Позивачу розмірів підвищення до пенсії застосуванню підлягають ст.ст.39, 51 Закону, а не згадані постанови, оскільки останні істотно звужують обсяг раніше встановлених законом прав.
В Рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі про соціальні гарантії громадян та у Рішенні від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 у справі щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України визначено, що: "закон про Державний бюджет України як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України - він стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України" (абзац шостий пункту 4 мотивувальної частини Рішення N 6-рп/2007); "законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони" (абзаци третій, четвертий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення N 10-рп/2008.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Суд вважає, що положення ч. 3 ст. 28 згаданого Закону не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обчислення інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.
Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону, в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорії, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.
Відповідно до Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік доповнені прикінцеві положення пункту 4 певним змістом, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Зазначені норми набрали чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме з 19 червня 2011 року, оскільки опублікувані в газеті Голос Україниза 18 червня 2011 року №110 (5110). Крім того, на виконання зазначених змін, Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №745 від 6 липня 2011 року, якою визначений розмір виплати для соціальних категорій за статтями 39, 50, 51, 52, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, яка набрала чинності 23 липня 2011 року, оскільки опублікована в газеті Урядовий курєр за 23 липня 2011 року № 133 (4531).
А тому, беручи до уваги постанову Кабінету Міністрів України №745 від 6 липня 2011 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення лише по 22 липня 2011 року включно.
Зі змісту ст.99 КАС України слідує, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Позивач звернувся до адміністративного суду за захистом прав 24 травня 2011 року, то суд задовольняє позовні вимоги з 24 листопада 2010 року.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 51 Закону та надбавку до пенсії, як дитині війни у передбачених ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни із застосуванням ст. 28 ч.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ч. 3 ст. 4 Закону України Про прожитковий мінімум, ст. 52 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, ст.21 Закону України Про державний бюджет на 2011 рік і цей перерахунок має бути здійснений з 17 листопада 2010 року по 22 липня 2011 року включно.
Що стосується перерахунку позивачу підвищення до пенсії, то цей перерахунок має бути здійснений також за такий же період відповідно до вимог ч. 1 та ч.2 ст.39 Закону в розмірі двох мінімальних заробітних плат із врахуванням ст.53 Закону України Про державний бюджет України на 2010 рік, ст.22 Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік.
Дії відповідача щодо невиплати Позивачу підвищення до пенсії та додаткової пенсії у вказаних розмірах є неправомірними.
Оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року) саме на управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах покладено обов'язок призначення і виплати пенсії, допомоги на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства, тому суд вважає за необхідне зобов'язати провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме УПФУ в Любешівському районі.
Керуючись ст.ст. 11, 17, 158. 160. 162. 183-2, 256 КАС України, ст.ст.39, 51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. ст.6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни", Законом України Про державний бюджет на 2010, 2011 роки, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі Волинської області щодо невиплати ОСОБА_1, як особі, віднесеній до категорії 3, непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком згідно ст.ст.39, 51 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - неправомірними.
Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.39 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 24 листопада 2010 року по 22 липня 2011 року включно з врахуванням ст.53 Закону України Про державний бюджет України на 2010 рік, ст. 22 Закону України Про державний бюджет на 2011 рікта виплачених сум, та як особі, яка віднесена до категорії 3 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч.2 ст.51 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за вказаний період із врахуванням ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннята виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови у підвищенні пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни.
Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі Волинської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як дитині війни, за період з 24 листопада 2010 року по 22 липня 2011 року включно в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з врахуванням проведених виплат.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Звернути постанову до негайного виконання.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання її копії апеляційних скарг, копії яких одночасно надсилається особами, які їх подають, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: