Справа № 802/2125/15-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 серпня 2015 р. Справа № 802/2125/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Бошкової Юлії Миколаївни,

суддів: Віятик Наталії Володимирівни,

ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання: Мельника Віктора Сергійовича,

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: приватного підприємства "АТП ОСОБА_2"

до: Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля-Автотранс"

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

10.07.2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство "АТП ОСОБА_2" (далі ПП "АТП ОСОБА_2", позивач) з адміністративним позовом до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля-Автотранс" (далі третя особа), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (а.с. 149-151) просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення конкурсного комітету Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, оформленого протоколом № 39 від 07.04.2015 року, пункт 42, в частині визначення ПП "АТП ОСОБА_2" умов надання у п'ятиденний термін до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті копій свідоцтв відповідності автобусів, які заявлені для виконання перевезень, параметрам комфортності, копію сертифікату відповідності послуг та копії свідоцтв про реєстрацію 7 транспортних засобів Богдан А 092.12, з метою подальшого підтвердження достовірності інформації.

- визнати протиправним та скасувати ч. 2 п. 42 рішення конкурсного комітету Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, яке оформлене протоколом № 39 від 07.04.2015 року, де вказано, що у разі не підтвердження інформації, зазначеної ПП "АТП ОСОБА_2", вважати переможцем конкурсу ТОВ "Поділля-Автотранс", а ПП "АТП ОСОБА_2" таким, що подав недостовірну інформацію.

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 Наказу № 198 від 21.05.2015 р. Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, яким визнано переможцем конкурсу та вирішено видати дозвіл на обслуговування маршруту Хмільник-Тернопіль на самостійне виконання рейсів 87/88 товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля- Автотранс" (м. Хмільник, Вінницька область).

- скасувати дозвіл серії УП № 001723 від 16.06.2015 р. на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування ТОВ "Поділля- Автотранс".

- зобов'язати Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті видати приватному підприємству "АТП ОСОБА_2" дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування на обслуговування маршруту Хмільник-Тернопіль на самостійне виконання рейсів 87/88.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача, відповідач у порушення вимог Закону України Про автомобільний транспорт та Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.12.2008, рішенням конкурсного комітету, оформленим протоколом № 39 від 07.04.2015 року, пункт 42, затверджено результати оцінювання пропозицій перевізників-претендентів за бальною системою у відповідності до кількості набраних балів між ПП "АТП ОСОБА_2" та ТОВ "Поділля-Автотранс", визнано переможцем конкурсу позивача на самостійне виконання рейсів 87/88 маршруту Хмільник-Тернопіль за умови надання у п'ятиденний термін до Укртрансінспекції копій свідоцтв відповідності автобусів, які заявлені до виконання перевезень, параметрам комфортності, копії сертифіката відповідності послуг та копій свідоцтв про реєстрацію 7 транспортних засобів Богдан А 092.12 з метою подальшого підтвердження достовірності інформації.

Крім того, частиною 2 оскаржуваного рішення передбачено, що у разі не підтвердження інформації, зазначеної ПП "АТП ОСОБА_2", вважати переможцем конкурсу ТОВ "Поділля-Автотранс", а ПП "АТП ОСОБА_2" таким, що подав недостовірну інформацію.

Отже, враховуючи те, що позивачем до конкурсу були надані всі необхідні документи, а саме: належним чином завірені копії та оригінали для огляду конкурсним комітетом для підтвердження достовірності наданої позивачем інформації, у тому числі сертифікат відповідності послуг з перевезення пасажирів автобусами ліцензійним умовам, а також для міжміських та міжнародних автобусних маршрутів - свідоцтво відповідності автобуса параметрам комфортності, тому на його думку ним виконано усі вимоги конкурсу, передбачені діючим законодавством, та відповідачем правомірно визнано його переможцем.

В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та додатково зазначили, що Законом України "Про автомобільний транспорт" та Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081 не передбачено жодних умов, за якими перевізника може бути визнано переможцем.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції навів обставини, викладені у письмових запереченнях на позовну заяву (а.с. 131-137). Крім того, додатково зазначив, що під час прийняття рішення, оформленого протоколом № 39 від 07.04.2015 року, яким затверджено результати оцінювання пропозицій перевізників-претендентів, конкурсний комітет Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті керувався нормами ст. 43 Закону України "Про автомобільний транспорт", п. 40-46 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 108, та Порядком визначення класу комфортності автобусів, сфери їхнього використання за видами сполучень та режиму руху, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 285 від 12.04.2007 року.

Враховуючи те, що позивачем не було виконано умови конкурсу та не підтверджено інформацію, зазначену у анкеті, наказом № 198 від 21.05.2015 року переможцем конкурсу визнано ТОВ "Поділля-Автотранс".

Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ "Поділля-Автотранс" у судовому засіданні, посилаючись на письмові заперечення та на необґрунтованість позовних вимог, проти задоволення адміністративного позову заперечували у повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити у повному обсязі з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що рішенням конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут), оформленого протоколом № 39 від 07.04.2015 року, затверджено результати оцінювання пропозицій перевізників-претендентів за бальною системою у відповідності до кількості набраних балів між ПП "АТП ОСОБА_2", с. Вінницькі Хутори, Вінницька область, та ТОВ " Поділля-Автотранс", м. Хмільник, Вінницька область, визнано переможцем конкурсу ПП "АТП ОСОБА_2" на самостійне виконання рейсів 87/88 маршруту Хмільник-Тернопіль за умови надання у п'ятиденний термін до Укртрансінспекції копій свідоцтв відповідності автобусів, які заявлені до виконання перевезень, параметрам комфортності, копії сертифіката відповідності послуг та копій свідоцтв про реєстрацію 7 транспортних засобів Богдан А 092.12 з метою подальшого підтвердження достовірності інформації.

Частиною 2 оскаржуваного рішення передбачено, що у разі не підтвердження інформації, зазначеної ПП "АТП ОСОБА_2", вважати переможцем конкурсу ТОВ "Поділля-Автотранс", а ПП "АТП ОСОБА_2" таким, що подав недостовірну інформацію.

Наказом № 198 від 21.05.2015 року Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті введено в дію вищезазначене рішення, визнано переможцем конкурсу та вирішено видати дозвіл на обслуговування маршруту Хмільник-Тернопіль на самостійне виконання рейсів 87/88 ТОВ "Поділля-Автотранс" (м. Хмільник, Вінницька область).

16.06.2015 року ТОВ "Поділля-Автотранс" видано дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування серії УП № 001723, як переможцю конкурсу.

З такими рішеннями субєкту владних повноважень позивач не погоджується та звернувся до адміністративного суду для відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України Про автомобільний транспорт (далі - Закон).

Відповідно до ч.1, 5 ст.5 Закону основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Державне регулювання та контроль у сфері автомобільного транспорту реалізується шляхом проведення центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування економічної, тарифної, науково-технічної та соціальної політики, ліцензування, стандартизації та сертифікації на автомобільному транспорті, задоволення потреб автомобільного транспорту в паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсах і транспортних засобах.

Відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування приміських та міжміських, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються дозволом органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування автобусних маршрутів, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування (рейсів), які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника (ч.2 ст.31 Закону).

Таким чином, суд дійшов висновку, що забезпечення проведення конкурсу на визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування приміських та міжміських, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути), покладається на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, як орган виконавчої влади, що контролює дані відносини.

Відповідно до вимог статті 43 Закону визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України (ст. 44 Закону).

Затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081 Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, (далі - Порядок) визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - конкурс) і є обов'язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Згідно п.5 Порядку, метою визначення автомобільного перевізника на конкурсних засадах, зокрема, є створення конкурентного середовища.

Відповідно до п.12 Порядку, конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який:

1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію;

2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації;

3) не відповідає вимогам статті 34 Закону України Про автомобільний транспорт;

4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків для міського, приміського сполучення та 20 відсотків для міжміського сполучення;

5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансінспекцією, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу);

6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов'язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України Про автомобільний транспорт.

Враховуючи, що позивача було допущено до участі у конкурсі на відповідний спірний об'єкт, суд дійшов висновку про належність поданих ним для участі у конкурсі документів.

У разі участі в конкурсі двох або більше перевізників-претендентів конкурсний комітет визначає кращого з використанням бальної системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів відповідно до цього Порядку та Закону України Про автомобільний транспорт (п.42 Порядку).

Під час проведення конкурсу запрошуються всі перевізники-претенденти, що беруть участь у конкурсі, у присутності яких оголошуються конкурсні пропозиції. Претендентам надається право на обґрунтування запропонованих ними конкурсних пропозицій. Під час проведення конкурсу додаткові пропозиції від перевізників-претендентів не приймаються (п.43 Порядку).

Відповідно до п.46 Порядку, переможцем конкурсу визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Претендентом, який посів друге місце, визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів без урахування показника переможця конкурсу.

Рішення про результати конкурсу приймається конкурсним комітетом на закритому засіданні в присутності не менш як половини його складу, у тому числі голови конкурсного комітету або його заступника, простою більшістю голосів (п.47 Порядку).

Рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу, а також перевізника-претендента, який за результатами розгляду посів друге місце, оголошується перевізникам-претендентам під час конкурсу, у 10-денний строк оформляється протоколом, який підписується присутнім головою або заступником голови та секретарем конкурсного комітету, і подається організатору (п.49 Порядку).

В свою чергу, пунктом 50 Порядку зазначено, що протокол засідання конкурсного комітету повинен містити інформацію про: дату, час та місце проведення засідання конкурсного комітету; прізвища, імена та по батькові членів конкурсного комітету, які присутні на засіданні; номери та назви об'єктів конкурсу; найменування перевізників-претендентів; результати голосування членів конкурсного комітету або результати, отримані за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів; рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу та перевізника-претендента, який за результатами розгляду посів друге місце; рішення про недопущення перевізника-претендента до участі в конкурсі, якщо воно мало місце.

Отже, вищезазначеним пунктом законодавець передбачив вичерпну інформацію, яка має міститись у протоколі засідання конкурсного комітету.

Надаючи оцінку витягу з протоколу № 39 засідання конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) від 07 квітня 2015 року, судом встановлено його невідповідність ст. 46 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п.50 Порядку.

Так, вищезазначеним протоколом позивача було визнано переможцем конкурсу на самостійне виконання рейсів 87/88 маршруту Хмільник-Тернопіль за умови надання у п'ятиденний термін до Укртрансінспекції копій свідоцтв відповідності автобусів, які заявлені до виконання перевезень, параметрам комфортності, копії сертифіката відповідності послуг та копій свідоцтв про реєстрацію 7 транспортних засобів Богдан А 092.12 з метою подальшого підтвердження достовірності інформації. ТОВ "Поділля-Автотранс" визнано таким, що зайняв друге місце, за прийняте рішення члени конкурсного комітету проголосували одноголосно.

В той же час, пунктом 2 передбачено, що у разі не підтвердження інформації, зазначеної ПП "АТП ОСОБА_2", вважати переможцем конкурсу ТОВ "Поділля-Автотранс", а ПП "АТП ОСОБА_2" таким, що подав недостовірну інформацію.

Отже, на запитання суду: чи передбачено нормами чинного законодавства, якими керувався відповідач при прийнятті оскаржуваних рішень, умови, за якими перевізника може бути визнано переможцем, представник зазначив, що таких умов чинним законодавством не передбачено.

Також додатково зазначив, що під час прийняття оскаржуваного рішення відповідач керувався Порядком визначення класу комфортності автобусів, сфери їхнього використання за видами сполучень та режиму руху, затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 285 від 12.04.2007 року, який визначає клас комфортності автобусів, з метою перевірки достовірності наданої до конкурсу позивачем інформації.

З метою перевірки достовірності поданих позивачем даних відповідачем було направлено запит до ПАТ "Черкаський автобус" щодо визначення комфортності та класу автобусів Богдан.

Листом від 12.05.2015 року за вих. № 483/510 надано відповідь, що автобуси Богдан, які належать позивачу, були виготовлені підприємством ВАТ "Черкаський автобус" в 2008 році згідно з діючими на той момент технічними умовами і відповідали діючому на той момент Сертифікату відповідності термін дії якого з 06 грудня 2007 року по 05 грудня 2009 року.

В той же час, для спростування зазначеної інформації позивачем долучено до матеріалів адміністративної справи копії сертифікатів відповідності автобусів Богдан термін дії яких з 03 червня 2015 року до 02 червня 2016 року, які також надсилались позивачем до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті.

Отже, надаючи оцінку доводам представника відповідача, суд погоджується з його доводами, що нормами чинного законодавства не передбачено жодних умов, за якими перевізника може бути визнано переможцем конкурсу, проте критично оцінює його доводи щодо перевірки класу комфортності та класу автобусів Богдан на предмет їх відповідності та підтвердження інформації, поданої позивачем до конкурсного комітету, оскільки відсутні підстави для такої перевірки.

Крім того, слід зазначити, що нормами чинного законодавства, на підставі якого приймались оскаржувані рішення, передбачені умови для проведення конкурсу та перелік документів, необхідних для участі у конкурсі.

Так, судом встановлено та не заперечується представником відповідача, що для участі у конкурсі позивачем було подано заяву та копії документів, вичерпний перелік яких, передбачений п. 29 Порядку.

Більш того, оригінали відповідних документів, для підтвердження їх достовірності, були оглянуті членами конкурсного комітету безпосередньо під час проведення конкурсу, за результатами огляду яких було винесено рішення та визнано позивача переможцем, що дає підстави вважати про виконання позивачем умов конкурсу.

Відтак, встановлення будь яких умов після проведення конкурсу для визнання позивача переможцем є неприпустимим.

Відповідно до п.51,53 Порядку рішення конкурсного комітету щодо визначення переможця конкурсу вводяться в дію наказом (постановою або іншим розпорядчим документом) організатора протягом не більш як 30 робочих днів з дня проведення конкурсу.

Організатор не пізніше ніж через 30 днів з моменту набрання чинності рішенням конкурсного комітету укладає з переможцем конкурсу договір (на міському та внутрішньо обласному автобусних маршрутах) або видає дозвіл (на міжобласному автобусному маршруті) згідно з обов'язковими умовами визначеного конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.

Так, судом встановлено, що на виконання вищезазначених вимог Порядку Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті винесено наказ № 198 від 21.05.2015 року про введення в дію рішень, прийнятих на засіданні конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) 07 квітня 2015 року.

Проте, у зв'язку з невиконанням позивачем умов, встановлених протоколом № 39 конкурсного комітету, визнано переможцем конкурсу ТОВ "Поділля-Автотранс" та вирішено видати дозвіл на обслуговування маршруту Хмільник Тернопіль на самостійне виконання рейсів 87/88 ТОВ "Поділля-Автотранс" (м. Хмільник, Вінницька область).

Згідно витягу з дозволу на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршрутів загального користування Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті видано дозвіл серії УП № 001723 від 16.06.2015 року.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства та надані у справу докази, суд звертає увагу відповідача та зазначає, що нормами чинного законодавства встановлено лише виконання умов конкурсу, які необхідно виконати претендентам для участі у конкурсу, тобто до його початку, а не після оголошення претендента переможцем.

В свою чергу, статтею 45 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що до участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які: визнані банкрутами або щодо яких порушено справу про банкрутство чи ліквідацію як суб'єкта господарювання, подали до участі в конкурсі документи, що містять не достовірну інформацію, не відповідають вимогам ст. 34 Закону, передбачають використовувати на маршрутах автобуси, переобладнані з вантажних транспортних засобів.

Отже, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наданих у справу доказів, суд дійшов висновку, що позивача правомірно визнано переможцем конкурсу на самостійне виконання рейсів 87/88 маршруту Хмільник-Тернопіль, оскільки ним виконані усі умови конкурсу, проте встановлення будь-яких умов після його проведення в оскаржуваному рішенні не допускається.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, діяльність органів державної влади регулюють закони та підзаконні акти, ці закони та підзаконні акти дають суб'єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: …3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Цей критерій вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищенаведене, виходячи із наявних матеріалів справи, норм чинного законодавства, необхідності відновлення порушених прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення конкурсного комітету Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, оформленого протоколом № 39 від 07.04.2015 року, пункт 42, в частині визначення ПП "АТП ОСОБА_2" умов надання у п'ятиденний термін до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті копій свідоцтв відповідності автобусів, які заявлені для виконання перевезень, параметрам комфортності, копію сертифікату відповідності послуг та копії свідоцтв про реєстрацію 7 транспортних засобів Богдан А 092.12, з метою подальшого підтвердження достовірності інформації.

Визнати протиправним та скасувати ч. 2 п. 42 рішення конкурсного комітету Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, яке оформлене протоколом № 39 від 07.04.2015 року, де вказано, що у разі не підтвердження інформації, зазначеної ПП "АТП ОСОБА_2", вважати переможцем конкурсу ТОВ "Поділля-Автотранс", а ПП "АТП ОСОБА_2" таким, що подав недостовірну інформацію.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 Наказу № 198 від 21.05.2015 р. Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, яким визнано переможцем конкурсу та вирішено видати дозвіл на обслуговування маршруту Хмільник-Тернопіль на самостійне виконання рейсів 87/88 товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля- Автотранс" (м. Хмільник, Вінницька область).

Скасувати дозвіл серії УП № 001723 від 16.06.2015 р. на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування ТОВ "Поділля- Автотранс".

Зобов'язати Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті видати приватному підприємству "АТП ОСОБА_2" дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування на обслуговування маршруту Хмільник-Тернопіль на самостійне виконання рейсів 87/88.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача - ПП "АТП ОСОБА_2" (вул. Немирівське шосе, 92 В, с. Вінницькі Хутори, Вінницька область, ідент. код 35097994) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 73 (сімдесят три) гривні 08 (вісім) копійок.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя ОСОБА_7

Судді: ОСОБА_8

ОСОБА_1