Справа № 2-а-67/2010
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2010-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-а-67/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - Шевченко І.І.

при секретарі Камхі А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до взводу ІДПС при УДАІ України в м. Києві Деснянського району про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд поновити йому строк оскарження постанови серії АІ 078762 від 26 лютого 2009 року про накладення на нього, ОСОБА_1, адміністративного стягнення по ст. 122 ч. 1 і 126 ч.1 КУпАП в розмірі 430 гривень, постанову серії АА 101390 від 20 лютого 2010 року про накладення на нього, ОСОБА_1, адміністративного стягнення по ст. 122 ч. 1 і 126 ч. 1 КУпАП в розмірі 430 гривень визнати незаконною та скасувати та провадження по адміністративній справі - закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що постановою інспектора ДПС Деснянського взводу при УДАІ ГУМВС ОСОБА_2 від 20.02.10 р. на нього накладено адміністративне стягнення по ст.,122 ч.1, а також по 126 ч. 1 КУпАП в розмірі 430 гривень.

Відповідно до вище згаданої постанови, він, начебто 20.02.10, зупинивши автомобіль НОМЕР_1, на ділянці дороги в м. Києві на вул. пр-кт Маяковського 26, на зупинці громадського транспорту, чим порошив правила дорожнього руху, а також при перевірці документів не було знайдено договір про обовязкове страхування.

20. 02.10 р. десь о 04:00 ранку він відчув велику втому і біль в спині, слухавши новини він почув що Адміністрація м. Києва просила всіх водіїв не зупиняти авто на узбіччі Дорі, тому, що по м. Києві проводиться масове прибирання снігу з узбіч доріг. Помітив, що далі немає, де стати він вирішив зупинитись на зупинці і щоб не заважати громадському транспорту він проїхав якомога далі впритул до снігу, подивившись, що автобуси заходять на зупинку та виходять без перешкод, він, опустивши сидіння, ліг перепочити і непомітно для себе заснув. О 7:40, почувши стукіт, він прокинувся при перевірці документів було виявлено що у нього немає договору про обовязкове страхування. Зазвичай він лежав в документах, а так як його не було він подумав, що при попередній перевірці він його забувся у працівника ДАЇ і перестав його шукати. Трохи пізніше він все ж таки найшов його під козирьком від сонця. Талон, який вказує, що автомобіль застрахований, на лобовому склі був, на нього старший інспектор підходив дивиться.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. При винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла цю постанову, вимоги закону не враховані.

При винесенні постанови було грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Всіх наданих йому цим законом прав він був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю постанову незаконною та винесенню з грубим порушенням адміністративно-процесуального законодавства, а також такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне .порушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідач в засідання суду не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що відповідач в засідання суду не з'явився без поважних причин і ухвалює постанову на підставі наявних в справі матеріалів.

Вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні заявленого позову необхідно відмовити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

20.02.2010 року в м. Києві по проспекту Маяковського, 26 ОСОБА_1, керуючи автомобілем DAEWOO Lanos TF69Y, державний номерний знак НОМЕР_2, який належить йому на праві власності, здійснив зупинку на зупинці громадського транспорту, не маючи при собі обовязкового договору страхування цивільно правової відповідальності, чим порушив ст.. ст.. 122 ч. 1, 136 ч. 1 КУпАП.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення становить систему правовідносин, які складаються на основі процесуальної діяльності органів, уповноважених розглядати індивідуальні адміністративні справи з приводу притягнення до адміністративної відповідальності осіб, у діях яких є ознаки адміністративного правопорушення.

Основними завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно ст.. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи; вирішення її в точній відповідності із законом.

Перегляд постанови у справі про адміністративне правопорушення є важливою гарантією захисту прав, свобод та інтересів особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Перегляд постанови це форма перевірки законності та обґрунтованості прийнятого рішення, виправлення помилок і недоліків у роботі органів адміністративної юрисдикції, в тому числі і суду.

Перегляд постанови може бути здійснено в порядку подання скарги особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

КУпАП України визначає ряд доказів, що можуть бути покладенні в основу винесення постанови у справі, а саме: показання свідків, показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, документи.

Розділ другий Правил дорожнього руху передбачені обовязки і права водіїв механічних транспортних засобів. П. 2.1. зазначає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон що додається до посвідчення та поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Окрім того зазначено, що водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Однак, ОСОБА_1 на вимогу інспектора взводу ІДПС при УДАІ України в м. Києві Деснянського району не було предявлено даний поліс, оскільки позивач вважав, що він його забувся у працівника ДАІ при попередній перевірці. Тобто, позивачем було порушено п. 2.1 п.п. г ПДР та інспектором взводу ІДПС при УДАІ України в м. Києві Деснянського району ОСОБА_2 правомірно було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Окрім того, за вказане порушення відповідальність передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП. Враховуючи вимоги чинного законодавства, інспектором взводу ІДПС при УДАІ України в м. Києві Деснянського району ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення та відповідно до вимог ст. ст. 222, 276, 283, 285 КУпАП винесено постанову по даній справі. Зважаючи на те, що позивачем було надано пояснення щодо місця знаходження полісу обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не предявивши його на вимогу, врахувавши ст. 33 КУпАП, інспектор виніс рішення про накладення по мінімальній межі 430 грн.

Окрім того, позивачем було порушено п. 15.9 Правил дорожнього руху, а саме: здійснив зупинку на зупинці громадського транспорту. Мотивація зупинки у позивача така, що судом не може бути взята до уваги, оскільки будь яких змін до даного пункту не вносили і будь яких доказів того, що позивач правомірно здійснив зупинку, суду надано не було і таких даних судом не було встановлено, а тому не вбачає підстав для задоволення в цій частині позовних вимог.

Відкриття справи є початковою стадією провадження у справах про адміністративні правопорушення. Приводів порушення справи у КУпАП не визначено, в той же час як у ст.. 360 МК такі приводи зафіксовані. Але виходячи з теорії процесу приводами порушення справи слід вважати одержання уповноваженими особами будь якої інформації про діяння, що мають ознаки проступку.

Всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи потребує від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Вирішення справи в точній відповідності із законом потребує від уповноваженого органу (посадової особи): розгляд справи відповідно до власної компетенції, в установлені строки і за місцем розгляду справи, згідно із законом, що передбачає адміністративну відповідальність.

Підставами для відкриття справи є наявність правопорушення та його склад, які мають певні ознаки.

Стаття 9 КУпАП розкриває загальне поняття адміністративного правопорушення і його ознаки протиправність, винність, караність. Інші статті Загальної частини КУпАП визначають його склад: обєкт, обєктивну сторону, субєкт та субєктивну сторону.

Єдиною матеріальною підставою порушення адміністративної справи є склад адміністративного правопорушення, що прямо передбачено ст.. 247 КУпАП, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ст. 251 КУпАП визначає ряд доказів, що можуть бути покладенні в основу винесення постанови у справі, а саме: показання свідків, показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, документи.

Згідно приписів п.2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадові особі) або у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішується адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ч.3 Постанови від 06.03.2008 року № 2 Пленуму Вищого адміністративного суду до правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб адміністративної відповідальності, які прийнятті субєктами владних повноважень (крім суду) та рішення державних виконавців чи / або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суди повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до частини другої статті 19 КАС України, за правилами якої такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача

Стосовно поновлення строку для оскарження, то позивачем даний строк не пропущений, а тому відсутні будь які правові підстави для його поновлення.

Отже, судом перевірено законність та обґрунтованість винесеної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про накладення штрафу на користь держави в сумі 430 грн. та дає можливість зробити висновок про те, що постанова серії АА № 101390 від 20 лютого 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 126 та по 1 ст. 122 КУпАП у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 2.1.г та п. 15.9 ПДР відповідає дійсності і підстав для її скасування судом не встановлено, а тому у задоволенні позовних вимог позивача про скасування постанови серії АА № 101390 від 20 лютого 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, складеної взводу ІДПС при УДАІ України в м. Києві Деснянського району необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 158 - 163, 167 КАС України, «Про затвердження інструкції з оформлення Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 26.02.2009 року № 77, Правила дорожнього руху України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до взводу ІДПС при УДАІ України в м. Києві Деснянського району про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя І.І. Шевченко