Справа № 487/4254/15-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 р. Справа № 487/4254/15-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Нікітін Д.Г.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду (далі УПФ) України в Заводському районі м. Миколаєва про:

- скасування рішення №18/1 від 03.04.2015 року про відмову в призначенні пенсії за віком па пільгових умовах;

- зобов'язання призначити пенсію за віком па пільгових умовах, починаючи з 01.01.2015 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що оскаржуваним рішенням відповідач відмовив йому у призначенні пільгової пенсії з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу роботи за списком №2.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що оскаржуване рішення є правомірним.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Скасовано рішення УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва №18/1 від 03.04.2015 року.

Зобов'язано УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва призначити ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з 05.01.2015 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

З 05.03.1986 року по 03.01.1989 року позивач працював повний робочий день в БМУ «Житлобуд-6», виконуючи роботу з будівництва нових будівель та споруд за професією старший виконавець робіт, що підтверджується записами №12 у трудовій книжці та довідки №05/47 від 30.11.2014 року. Страховий стаж за вказаний період становить 2 роки 9 місяців 29 днів.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що під час визначення права на пільгову пенсію позивача застосовується позиція розділу XXVII «Будівництво» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показник, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36, тому, страховий стаж позивача - 2 роки 9 місяців 29 днів за час роботі: професією старший виконавець робіт повинен зараховуватися до страхового стажу обчислення розміру пенсії за віком на пільгових умовах.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність оскаржуваного рішення.

В апеляційній скарзі УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва вказується, що професія позивача: «старший прораб» не передбачена Списком №2, затвердженим Постановою РМ СРСР №1173 від 22.08.1956 року, тому позивачеві правомірно не зарахований період роботи за цією професію до пільгового стажу та відповідно, правомірно відмовлено у призначенні пільгової пенсії.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, а доводи апелянта вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Пунктом «б» Розділу XXIX Списку №2, затвердженому Постановою РМ СРСР №1173 від 22.08.1956 року передбачені такі професії: Мастера (десятники) и прорабы.

З матеріалів справи вбачається, що з 05.03.1986 року по 03.01.1989 року позивач працював повний робочий день в БМУ «Житлобуд-6» за професією, яка по різному вказується в наданих ним документах.

Так, в трудовій книжці (а.с.6) зазначено: «Переведен ст. прорабом».

В приказах БМУ «Житлобуд-6» професія позивача визначається як:

- прораб (приказ №215 за грудень 1987 року а.с.15);

- прораб (приказ №18 від 04.05.87 р. а.с.17);

- прораб-бригадир (приказ №37 за 1988 рік а.с.36);

- прораб (приказ №51 за березень 1988 року а.с.37);

- прораб-бригадир (приказ №74 за квітень 1988 року а.с.38);

- прораб (прикази №№76, 89, 92, 101 за квітень та травень 1988 року а.с.41, 44, 45, 47).

У виданні: «Довідник спеціаліста з визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах працівників, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці» за 12 рік зазначено: «Відповідно до додатку В (примітка 1) Класифікатор професій ДК 003-95, затвердженого наказом Держстандарту України від 27.07.1995 р. №257, похідні слова до професій (професійних назв робіт) можуть застосовуватися за умови збереження галузевої та функціональної належності, кваліфікаційних вимог, виключення дублювання, збереження колу новоутвореної професії. Зокрема, цим додатком передбачене похідне слово «старший» (а.с.21).

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти адміністративного позову УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва не надало жодного доводу з приводу того, що передбачена вказаним Додатком В (примітка 1) Класифікатор професій ДК 003-95, затвердженого Наказом Держстандарту України від 27.07.1995 р. №257 можливість застосування похідного слова «старший» не поширюється на професію позивача «старший прораб» («старший виконавець робіт»).

Таким чином, підстава прийняття оскаржуваного рішення (а.с.11-14), а саме: те, що посада «старшого виконавця робіт», вказана в трудовій книжці позивача, не передбачена Списком №2, затвердженим Постановою РМ СРСР №1173 від 22.08.1956 року, є необґрунтованою.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення та необхідність задоволення позову.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3