Справа № 2а-16046/12/2670
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2015 р. м. Київ К/800/14274/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:
Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення коштів,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2012 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок проходження військової служби без урахування всіх складових грошового забезпечення, передбачених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ).
Зобов`язано відповідача провести перерахунок виплаченої позивачу одноразової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок проходження військової служби з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, передбачених ч. 2 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, а саме, усіх отримуваних ним за останньою посадою на військовій службі видів грошового забезпечення, які мають постійний характер, включно з посадовим окладом, окладом за військовим званням, надбавкою за вислугу років, надбавкою за виконання особливо важливих завдань, надбавкою за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премією, і виплатити йому різницю між перерахованою та отриманою сумами допомоги. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову, якою у задоволенні позову відмовлено.
В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач проходив військову службу на посаді старшого юрисконсульта юридичної служби Центрального управління військових сполучень Збройних Сил України. Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 16 вересня 2008 року №412 позивача звільнено з військової служби у запас за п. 63 пп. «а» (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу і наказом начальника Центрального управління військових сполучень Збройних Сил України - начальника військових сполучень Збройних Сил України від 31 жовтня 2008 року №157 позивача виключено зі списків особового складу Центрального управління військових сполучень Збройних Сил України.
За даними довідки до акта огляду МСЕК від 10 грудня 2008 року серії КА-1 №007720 позивачу з 10 грудня 2008 року встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби.
Відповідно до рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, від 19 лютого 2009 року №2 Київським міським військовим комісаріатом позивачу, як інваліду III групи, виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 62010 грн.
Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК від 16 грудня 2010 року серії 10 ААА №135042 за результатами повторно проведеного огляду позивачу з 16 грудня 2010 року встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
У зв`язку зі встановленням позивачу II групи інвалідності йому донараховано і виплачено одноразову грошову допомогу, виходячи із 42-місячного забезпечення, обрахованою з грошового забезпечення до якого увійшли: оклад за військовим званням, посадовий оклад; відсоткова надбавка за вислугу років, без урахування інших складових, що входять до грошового забезпечення військовослужбовця, визначених Законом №2011-ХІІ. Всього позивачу виплачено 72345,10 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності дій відповідача та необхідності зобов`язання останнього провести перерахунок виплаченої позивачу одноразової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок проходження військової служби з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, передбачених ч.2 ст.9 Закону №2011-ХІІ.
Суд апеляційної інстанції з висновками суду першої інстанції не погодився і зазначив, що відповідачем правомірно обчислено та виплачено одноразову грошову допомогу відповідно до ст. 16 Закону №2011-ХІІ та п. 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (далі Порядок).
Колегія суддів з позицією суду апеляційної інстанції не погоджується із огляду на наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом №2011-XII.
За змістом ч. 2 ст. 16 Закону №2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності військовослужбовцю виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї статті зазначеного Закону Кабінет Міністрів України постановою від 28.05.2008 року №499 затвердив Порядок, згідно з п.п. 2 п. 2 якого одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), зокрема, у разі настання інвалідності в період проходження військової служби інвалідам III групи у розмірі 36-місячного грошового забезпечення, ІІ групи 42-місячного грошового забезпечення.
Частина 2 ст. 16 Закону №2011-XII та Порядок не суперечать один одному, оскільки цим Законом Кабінету Міністрів України делеговано право визначати розмір одноразової грошової допомоги.
Норми вказаного Порядку не виходять за межі вимог ст. 16 Закону №2011-XII. Встановленими умовами Кабінет Міністрів України не обмежив права військовослужбовців, оскільки у постанові Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, якою затверджено вказаний Порядок, деталізовані загальні підходи щодо компенсаційних виплат, встановлених Законом.
Щодо визначення складових грошового забезпечення при виплаті одноразової грошової допомоги слід зазначити таке.
Абзацом 5 п.п. 4 п. 2 Порядку передбачено, що для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, грошове забезпечення визначається за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених зі служби на день звільнення, виходячи з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років.
Водночас ч. 2 ст. 9 Закону №2011-XII складові грошового забезпечення визначає по-іншому: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Виходячи із визначених у ч. 4 ст. 9 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення складових грошового забезпечення щодо виплати одноразової грошової допомоги слід застосовувати не Порядок, а Закон №2011-XII, який має вищу юридичну силу.
Таким чином, колегія суддів дійшла такого правового висновку: розмір одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, що настала в період проходження військової служби, визначається Порядком, а складові такого грошового забезпечення відповідно до ст. 9 Закону №2011-XII.
Колегія суддів вважає, що, помилково скасувавши рішення суду першої інстанції, апеляційний суд допустив порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до ухвалення незаконного судового рішення.
У відповідності зі ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.
Керуючись статтями ст. ст. 220, 222, 226, 230, 232 КАС України, суд -

у х в а л и в:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2013 року скасувати.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2012 року залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман