Справа № 2а-1870/3647/11
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2011-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2011 р. Справа № 2a-1870/3647/11

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Гелета С.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за 2010 рік в розмірі 1756 грн. 80 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач, який згідно ст. 14 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" є страхувальником і зареєстрований як платник страхових внесків в управлінні Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми. Відповідно до п.п. 4 п. 8 розділу ХV Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок) зобовязані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно. Сума страхового внеску з урахуванням частини єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески. Відповідно до поданого відповідачем звіту за 2010 рік, ним було самостійно нараховані страхові внески в сумі 1828,80 грн., які були сплачені лише частково, залишок несплаченої суми становить 1756,80 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслав заяву, в якій справу просить розглядати без його участі (а.с.26).

Відповідачка проти позовних вимог заперечувала, у відзиві на адміністративний позов зазначила, що у неї відсутні правовідносини із Пенсійним фондом, позивач не є юридичною особою, а тому у нього відсутні повноваження на подачу позову до суду та стягнення в судовому порядку суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, зазначила що вона є платником фіксованого податку та зареєстрована як платник збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у відповідача відсутні банківські реквізити для перерахування коштів на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, нею не подавалась заява до управління пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми про доплату до мінімального страхового внеску згідно з додатком 28 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідачка в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подала заяву в якій справу просить розглядати без її участі (а.с.12).

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, є Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003р. (далі по тексту Закон № 1058).

Страхувальниками, які згідно статті 17 Закону № 1058 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобовязані, крім іншого, нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, є, зокрема, застраховані особи, зазначені в п. 3 статті 11 цього Закону, а саме фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності (п. 5 статті 14 Закону № 1058).

Відповідно до ч. 4 статті 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що взяття на облік до Пенсійного фонду страхувальників, зазначених у статті 14 цього Закону, здійснюється у такому порядку: для юридичних осіб, незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців, зазначених у пунктах 1 - 4 статті 14 цього Закону, на яких поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей територіальними органами Пенсійного фонду.

Як встановлено судом, відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи (а.с.5), відповідно до п.1 ч.1 ст. 14 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" є страхувальником та зареєстрований як платник страхових внесків в управлінні Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми, що підтверджується заявою про реєстрацію платником страхових внесків (а.с.23).

Відповідно до п. 5 ст. 14 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" відповідач є страхувальником та сплачує страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до закону.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно п.п. 3, 4 статті 18 Закону № 1058 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, що справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Таким чином, вирішуючи питання щодо застосування нормативно-правового акта, суд виходить з того що преамбулою до Закону № 1058 визначено, що останній розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, саме останній, як зазначалось вище, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно зі статтею 5 Закону № 1058 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до п.п. 4 п. 8 розділу XV "Перехідних положень" Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону України «Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 08.07.2010року N 2461-VI) фізичні особи-субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок) зобовязані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно, при цьому сума страхового внеску з урахуванням частини єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Статтею 53 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" від 27.04.2010 р. № 2154-VI встановлено з 1 липня 2010 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 888 гривень, з 1 жовтня 2010 року 907 грн. 00 коп., з 1 грудня 2010 року 922 грн. 00 коп., таким чином мінімальний страховий внесок на місяць у третьому кварталі 2010 року становив 294 грн. 82 коп., у жовтні листопаді 2010 року 301 грн. 12 коп., у грудні 2010 року 306 грн. 10 коп.

Частинами четвертою та шостою статті 20 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" передбачено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для відповідача є квартал.

Згідно п.3 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998р. № 727/98, відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують відповідні суми внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно поданого до управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми звіту за 2010 рік, відповідачем, як платником фіксованого податку, самостійно були нараховані страхові внески в сумі 1828,80 грн., виходячи із вищезазначеного мінімального страхового внеску, а саме липень-вересень 2010 р. в сумі 294,82 грн., жовтень-листопад 2010р. в сумі 301,12 грн., грудень 2010 р. в сумі 306,10 грн., що підтверджується копією звіту за 2010 рік (а.с.6).

Із розрахунку позовних вимог управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми вбачається, що з урахуванням часткової сплати в розмірі 72,00 грн., заборгованість відповідача зі сплати страхових внесків за 2010 рік складає 1756,80 грн. (а.с.4), що також підтверджується витягом з особової картки платника (а.с.24).

Частиною 6 ст. 18 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (діючої на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Частиною 12 ст. 20 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Враховуючи те, що відповідачем самостійно визначено суму страхових внесків за 2010 рік, на момент розгляду справи відповідачем залишок заборгованості не було сплачено у встановлений строк, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати страхових внесків за 2010 рік в сумі 1756,80 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (40030, АДРЕСА_1, і.к. НОМЕР_1) на користь управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми (40002, м. Суми, вул. Шкільна, 17, п/р 2 в Сумському обласному управлінні Ощадбанку, МФО 337568, код 22977089) 1756,80 грн. заборгованості зі сплати страхових внесків.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду в десятиденний строк з дня отримання постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.М. Гелета

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Гелета