Справа № 812/223/15
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 вересня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/223/15

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Лиманюка М.А.

та

представників сторін:

від позивача - не прибув,

від відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку справу за адміністративним позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за порушення нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році у розмірі 8683912,53грн.,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - Позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» (далі - Відповідач) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за порушення нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році у розмірі 8683912,53 грн.

17.06.2015 представником позивача надано до суду уточнений адміністративний позов, згідно з яким Позивач просить суд стягнути з Відповідача адміністративно-господарську санкцію у сумі 8580941,25 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 102971,28 грн.

В обґрунтування зазначено - Відповідач у 2014 році на підставі положень Закону України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», та згідно з показниками звіту 10-ПІ від 18.02.2015 про зайнятість та працевлаштування інвалідів на 2014 рік, мав працевлаштувати 599 інваліда, з них працювало 123. Оскільки, Відповідачем не було створено 123 робочих місця для інвалідів, яких відповідно не працевлаштовано, то утворилась заборгованість за невиконання нормативу по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 8580941,25 грн. На момент подання позову адміністративно-господарські санкції не сплачені, тому Позивачем за період з 15.04.2015 по 27.04.2015 нараховано пеню за порушення строків сплати зазначеної суми адміністративно-господарських санкцій у розмірі 102971,28 грн.

У судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги, з урахуванням наданих уточнень, та просив суд позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов (а.с. 59-62), в яких зазначив, що у 2014 році до організаційної структури ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» входить 18 відокремлених підрозділів, які не мають статусу юридичної особи, однак, зареєстровані як платники єдиного соціального внеску, укладають трудові договори з працівниками та виконують інші функції, пов'язані з виконанням даного виду правовідносин.

На відокремлених підрозділах Відповідача, відповідно до наказів, протягом 2014 року створено 411 робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Протягом 2014 року відокремленими підрозділами Відповідача щомісячно подавались звіти про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів до відповідних центрів зайнятості за місцем знаходження підрозділів, надсилались листи до центрів зайнятості, управління праці та соціального захисту населення м. Ровеньки, Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів та Громадських організацій щодо сприяння підприємству у працевлаштуванні інвалідів, розміщували в міських засобах масової інформації оголошення про наявність вакансій, брали участь у ярмарках вакансій для інвалідів, проведених Ровеньківським міським центром зайнятості.

Вважає, що на підприємство не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів

Для працевлаштування, відсутність у населеному пункті за місцем знаходження підприємства інвалідів.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи, викладені в запереченнях підтримав, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до наступного.

Фонд соціального захисту інвалідів відповідно до пунктів 1, 2 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 14.04.2011 № 129, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.04.2011 за № 528/19266 є бюджетною установою, діяльність якої спрямовується, координується та контролюється Міністерством соціальної політики України.

Луганське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (ідентифікаційний номер 13396264) зареєстроване юридичною особою 24.12.1991, є територіальним органом Фонду соціального захисту інвалідів, і діє на підставі Положення про Луганське відділення Фонду соціального захисту інвалідів (а.с. 17-25).

Згідно з підпунктом 1 пункту 5 Положення про Луганське відділення Фонду соціального захисту інвалідів відділення Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійсню є збір сум адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 № 875-12 XII «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі Закон № 875-XII).

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» (ідентифікаційний код 37713861, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, буд. 30/1) є юридичною особою.

Судом встановлено, що Відповідач є роботодавцем, який відповідно до статті 18 Закону № 875-XII зобов'язаний виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів.

На виконання пункту 2 Порядку реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Відповідач зареєстрований у Луганському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів 16.03.2012, що підтверджується довідкою від 16.03.2012 № 1621 (а.с. 6).

Відповідно до частини 2 статті 18 Закону України № 875-XII підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 19 Закону № 875-XII встановлено, що для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік, - у кількості одного робочого місця.

Згідно частиною 3 статті 19 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Відповідно до статті 20 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

18.02.2015 Відповідачем було подано до Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік форми № 10-ПІ, з даних середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві у 2014 році становила 14986 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства України встановлена інвалідність - 476 особи, кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 № 875-XII 599 осіб (а.с. 7).

На підставі даних поданого відповідачем звіту форми № 10-ПІ Позивачем зроблено висновок про незабезпечення Відповідачем працевлаштування 123 інвалідів у 2014 році, оскільки на його підприємстві повинно бути створено 599 робочих місця, які призначені для забезпечення працевлаштування інвалідів, проте працювало лише 476 особи.

Відтак, Позивач вважає, що Відповідач повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у сумі 8580941,25 грн., виходячи з розміру середньої річної заробітної плати штатного працівника на підприємстві у 2014 році та 123 робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих ними.

У зв'язку з порушенням Відповідачем терміну сплати вказаних адміністративно-господарських санкцій, Позивачем на підставі приписів частини 2 статті 20 Закону № 875-XII нараховано пеню у загальному розмірі 102971,28 грн.

На виконання вимог пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70, щодо надання до центру зайнятості інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів, відокремленими підрозділами Відповідача протягом 2014 року у відповідності до вимог Порядку подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.06.2013 за № 988/23520, подавали до відповідних центрів зайнятості звіти про наявність вакансій форми № 3-ПН, в яких зазначали про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів (т.1 а.с. 63-252, т. 2 а.с. 1-251, т.3 а.с. 1-92, т.5 а.с. 141-159).

Листом від 11.08.2015 № 30/12-1973 Луганський обласний центр зайнятості повідомив, що Відповідачем надавалися звіти за формою № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій», «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» в 2014 році по липень 2014 року (т.6 а.с. 88-89).

З 01.08.2014 у звязку з виникненням виробничої ситуації небезпечної для життя та здоровя працівників та людей, які звертаються до центрів зайнятості, відсутністю погодження керівництва оперативного штабу антитерористичної операції, керуючись статтею 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», частиною 3 статті 113 КЗпП України, у відповідності до наказу Луганського обласного центру зайнятості від № 74 оголошено про початок простою Ровеньківського міського центру зайнятості з 01.08.2014 та припинено час простою з 24.11.2014 за наказом від 26.11.2014 (т.6 а.с. 108-110).

Таким чином, звіти форми 3-ПН Відповідача не могли бути прийняті до розгляду та внесені до єдиної електронної бази з підстав, не залежних від Відповідача.

Відповідачем в жовтні, листопаді, грудні 2014 року звіти по формі № 3-ПН надсилались до Державного центру зайнятості Міністерства соціальної політики України (т.6 а.с. 114-132).

Відповідачем на підтвердження створення робочих місць для працевлаштування інвалідів надані накази по підприємству та відокремленим підрозділам про введення в розстановку штату вакансій для працевлаштування інвалідів та штатні розклади на 2014 рік (т.3 а.с. 93-120, т. 5 а.с. 28-120

Згідно з інформацією зазначеною в листах Ровеньківського міського центру зайнятості Відповідач брав участь у ярмарку вакансій для осіб з інвалідністю, т.3 а.с. 158-163). Також Відповідачем подавались оголошення у засобах масової інформації про наявність вакантних посад для працевлаштування осіб, яким встановлена інвалідність (т.3 а.с. 166-201). Додатково Відповідачем приймались заходи з транслювання оголошень в ефірі телекомпанії «РТВ» про наявність вакансій (т.3 а.с. 202).

Відповідачем спрямовувались листи до Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів, Ровеньківського міського центру зайнятості, Краснолуцький міський центр зайнятості, Перевальського міського центру зайнятості, управління праці та соціального захисту населення, громадських організацій: Ровеньківської міської організації інвалідів, Союзу шахтарів-інвалідів м. Ровеньки, Громадської організації інвалідів «Допомога-2006», Ровеньківської громадської організації «Спілка-Шахтарів інвалідів та постраждалих на виробництві», Ровеньківської громадсько спілка «Інвалідів» про сприяння в направленні на підприємство Відповідача інвалідів, які бажають працевлаштуватись (т.3 а.с. 203-217, 219-249, т.4 а.с. 1-253).

Відповідно до наказів про прийняття на посаду у 2014 році на підприємстві Відповідача було працевлаштовано 15 осіб, яким згідно із інформацією зазначеною у довідках МСЕК встановлена інвалідність (т.3 а.с. 121-157, т. 5 а.с. 5-18).

Таким чином, Відповідачем приймалися заходи з працевлаштування інвалідів на вакантні посади у підприємстві.

Відповідно до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до частини 2, частини 3 статті 18-1 Закону № 875-XII рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

За змістом статті 18-1 Закону України № 875-ХІІ вбачається, що пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Таким чином, обовязок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обовязком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Відповідач, шляхом надання звітів про наявність робочих місць та потребу у працівниках (форма № 3-ПН), інформував центр зайнятості про створені робочі місця та вакансії для працевлаштування інвалідів.

Відповідачем до суду надані лист Ровеньківського міського центру зайнятості від 01.04.2014 вих. № 10/04-1067, яким центр зайнятості повідомив, що станом на 01.04.2014 на обліку перебувають 44 інваліди, а також лист Перевальського районного центру зайнятості від 04.06.2014 № 23/2-1249, яким повідомлено про перебування на обліку станом на 01.06.2014 в центрі зайнятості 20 безробітних (т.6 а.с. 164, 165).

Позивач не надав суду доказів на спростування зазначених обставин.

Приймаючи до уваги реєстрацію Відповідача у Позивача та своєчасну подачу юридичною особою звітів форми 10 - ПІ та форми 3-ПН, суд приходить до висновку про відсутність підстав враховувати додаткову звітність форми 10-ПІ деякими структурними підрозділами Відповідача (т.5 а.с. 160, 198, 230,т.6 а.с. 1, 5, 49).

У звязку з тим, Відповідач вжив передбачених законодавством заходів зі створення робочих місць для працевлаштування інвалідів та подав відповідні звіти, а також вчиняв додаткові заходи з працевлаштування інвалідів суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнений до відповідальності за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, відсутність у населеному пункті за місцем знаходження Відповідача інвалідів, які бажають працевлаштуватись.

Оскільки, обовязок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обовязком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України у постановах від 02.04.2013 у справі № 21-95а13 та від 26.06.2012 у справі № 21-105а12.

Отже, з урахуванням вимог статей 69-72 КАС України, Позивачем не доведено правомірність застосованих штрафних санкцій та, відповідно, правомірність нарахування пені, оскільки не доведено наявність об'єкту для її обчислення, що свідчить про передчасність та безпідставність зявлення пені до стягнення.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, зважаючи на те, що доводи Позивача стосовно наявності у Відповідача обов'язку сплачувати адміністративно - господарські санкції та пеню у визначеному Позивачем розмірі не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 03 вересня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 2, 17, 69, 70, 71, 87, 94, 98, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за порушення нормативу створення робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році у розмірі 8683912,53 грн. відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 07 вересня 2015 року.

Суддя ОСОБА_2