Справа № 2а-7143/10/1470
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-7143/10/1470

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Вступна та резолютивна частини

23.12.2010 р. Справа № 2а-7143/10/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинова І.А. за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

товариства обмеженою відповідальністю "Морський спеціалізований порт Ніка-Тера",

до

Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві,

про

Керуючись статтями 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати в сумі 3 гривень 40 копійок.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І. А. Устинов

Миколаївський окружний адміністративний суд

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2010 року Справа № 2а –7143/10/1470

м. Миколаїв

10:22

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинова І.А., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера»,

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на невідповідність рішення вимогам чинного податкового законодавства.

Представник відповідача позов не визнав з підстав, зазначених в акті перевірки та письмових запереченнях проти позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши доводи та заперечення представників сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В період з 16.08.2010 року по 06.09.2010 року посадовими особами Спеціалізованої ДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «МСП Ніка-Тера»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов’язань з ПДВ наступних податкових періодів за червень 2010 року, яка виникла за рахунок від’ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.05.2010 року по 31.05.2010 року, достовірності даних наведених у додатку 5 до декларацій з податку на додану вартість за червень 2010 року, за результатами якої складено Акт від 13.09.2010 року № 928/37/ (надалі Акт перевірки).

В оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні зазначено, що позивачем порушено п.п. 7.7.1., п.п. 7.7.2 п. 7.7. ст. 7 Закону України від 03.04.97 року 168/97-ВР «Про податок на додану вартість»з подальшими змінами та доповненнями (далі - Закон №168).

В Акті перевірки зазначено (стр.13) робиться посилання на акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Старагро-М»від 17.07.2010 року № 1295/23-300/36700249, згідно з яким всі операції задекларовані ТОВ «Старагро-М»за грудень 2009 року, січень-червень 2010 року є нікчемними.

Посилання в акті перевірки в обґрунтування безпідставного завищення ТОВ «МСП Ніка-Тера»заявленої до бюджетного відшкодування суми ПДВ за червень 2010 року на норми п.1.8 ст.1, пп.7.2.1 п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5, пп.7.7.1, пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону «Про податок на додану вартість», є таким, що суперечить чинному законодавству України. Так, згідно з пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку в звітному періоді у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону «Про податок на додану вартість», датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг);

Підставою для нарахування податкового кредиту (тобто для відображення у декларації суми ПДВ у складі податкового кредиту звітного періоду) є податкова накладна (пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону «Про податок на додану вартість»). П.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону «Про податок на додану вартість»встановлено що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого податку, не підтверджені податковими накладними.

Отже, ТОВ «МСП Ніка-Тера»мало законні підстави для включення сум ПДВ, сплачених та підтверджених податковими накладними, до складу податкового кредиту травня 2010 року.

Визначення бюджетного відшкодування наведене у п.1.8 ст.1 Закону «Про податок на додану вартість»: сума що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Згідно з пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону «Про податок на додану вартість», сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону «Про податок на додану вартість»встановлено, що у випадку коли у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту (різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду), має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Таким чином, Закон «Про податок на додану вартість»підставою для отримання відшкодування визначає дані тільки податкової декларації за звітний період і не передбачає надання даних податкових декларацій контрагентів платника податків. Водночас, цей Закон не ставить в залежність отримання бюджетного відшкодування платником податків від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання від’ємного значення суми ПДВ поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставило цей факт у залежність від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент не виконав свого зобов’язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав весь перелік умов щодо отримання такого відшкодування та має належні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Тобто, той факт, що у відношенні ТОВ «Старагро-М»- контрагента ТОВ «МСП Ніка-Тера»ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва складено Акт про результати документальної невиїзної перевірки від 17.07.2010 року №1295/23-300/36700249, згідно з яким всі операції задекларовані ТОВ «Старагро-М»за грудень 2009 року, січень-червень 2010 року є нікчемними, не є підставою для визначення безпідставним внесення суми податку на додану вартість по такій операції до складу податкового кредиту підприємства.

Такої позиції додержується і Вищій адміністративний суд України (Інформаційний лист Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 року №1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби»).

Враховуючи наведене вище, посадові особи СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві, складаючи Акт перевірки, порушили норми Закону «Про податок на додану вартість», тому висновки зроблені в Акті перевірки є безпідставними, необґрунтованими, незаконними, та не можуть мати будь-яких правових наслідків для ТОВ «МСП Ніка-Тера».

Крім того, для перевірки позивачем було надано товарно-транспортні накладні, які підтверджують факт постачання ячменю ТОВ «МСП Ніка-Тера»від ТОВ «Старагро-М», а саме: № 922457 від 04.05.2010 року, № 922455 від 04.05.2010 року.

Постачання ячменю здійснювалося на виконання договору №238/нк-10 від 05.05.2010 року, укладеного між ТОВ «МСП Ніка-Тера»та ТОВ «Старагро-М».

В подальшому поставлений ячмінь був поставлений ТОВ «МСП Ніка-Тера»«Суфле Негос»С.А.С. на підставі контракту № FB 10/081 від 06.04.2010 року про що свідчить вантажно-митні декларації.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позов поданий до адміністративного суду у межах строку, передбаченого статтею 99 КАС України.

Враховуючи такі обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати в сумі 3 гривень 40 копійок.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І.А. Устинов

Постанова оформлена

у відповідності до ч. 3 ст. 160 КАС України

та підписана суддею 28.12.2010 року.

Суддя І.А. Устинов