Справа № 541/1992/15-а
Суддя: Альошина Н. М.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/1992/15-а
Провадження № 2-а/541/66/2015
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

08 вересня 2015 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Альошиної Н.М.,

при секретарі Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення відповідача та зобовязання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

11.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 міської ради Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення 54 сесії ОСОБА_2 міської ради шостого скликання від 14.07.2015 року та зобовязання відповідача повторно розглянути на черговій сесії міської ради питання про надання дозволу на виготовлення технічної документації, відшкодування моральної шкоди, судових витрат.

В обґрунтування позову зазначає, що згідно з договором дарування від 13.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, позивачу належать на праві приватної власності будівлі, що знаходяться за адресою: вул. Острівна, 2, м. Миргород. Відповідно до вимог чинного законодавства до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідний запис № 3141434 від 30.10.2013 року. На час придбання будівель, земельна ділянка була передана колишньому власнику ОСОБА_4 за договором оренди від 26.06.2007 року № 966, який закінчився 19.12.2013 року в звязку з відчуженням обєкту нерухомого майна. Земельна ділянка має кадастровий номер :50:059:0004, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, встановлені межі та площу - 2343 м кв.

Таким чином, до позивача разом з правом власності на будівлі за адресою: вул. Острівна,2, м. Миргород, перейшло і право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

23.09.2014 року позивач звернувся до ОСОБА_2 міської ради за дозволом на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку , але рішенням ОСОБА_2 міської ради № 23 від 29 червня 2011 року йому відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки комунальної власності.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Полтавської області ОСОБА_5О, діючий відповідно довіреності (а.с.33) звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження по справі у звязку з тим що справа не підлягає розгляду в порядку КАС України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6, діюча відповідно довіреності від 10.12.2014р. вважають що справу необхідно розглядати в порядку КАС України, заперечували проти закриття справи.

Заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали позову ОСОБА_1 в порядку КАС України, суд виходить зі слідуючого;

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь - які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 ЗК України установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 ЗК України, ОСОБА_1 при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин. У відносинах, які склалися між сторонами, позивач як власник землі вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій.

Тому позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Отже, спір між сторонами підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства України, що виключає його вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 157,186 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення відповідача та зобовязання вчинити дії, та відшкодування моральної шкоди, судових витрат - провадженням закрити.

Розяснити позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області може бути подано апеляційну скаргу.

Суддя ОСОБА_7