Справа № 426/10/1570
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2011-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 426/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2011 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Марина П.П.,

за участю секретаря Борцової С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом СП «Вітмарк Україна»ТОВ до ОСОБА_1 митниці, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області за участю прокуратури м. Одеси про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування довідок, карток відмови, стягнення ввізного мита у розмірі 180337,51 грн. та податку на додану вартість у розмірі 458197,36 грн., а всього 638534,87 грн., -

В С Т А Н О В И В:

СП «Вітмарк Україна»ТОВ звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 митниці, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області за участю прокуратури м. Одеси про визнання дій ОСОБА_1 митниці щодо визначення митної вартості товару, імпортованого згідно вантажних митних декларацій №500060735/8/025296 від 16.12.2008 року, №500060735/8/025704 від 18.12.2008 року, №500060735/8/025705 від 18.12.2008 року протиправними, визнання протиправними та скасування довідок ОСОБА_1 митниці про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) №3934 від 11.12.2008 року, №3989 від 16.12.2008 року, №3990 від 16.12.2008 року, карток відмови в прийнятті митних декларацій, оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №500060735/2008/001687 від 11.12.2008 року, №500060735/2008/001715 від 16.12.2008 року, №500060735/2008/001716 від 16.12.2008 року, прийнятих ОСОБА_1 митницею, стягнення з Державного бюджету України суми надмірно сплаченого згідно вантажних митних декларацій №500060735/8/025296 від 16.12.2008 року, №500060735/8/025704 від 18.12.2008 року, №500060735/8/025705 від 18.12.2008 року ввізного мита у розмірі 180337,51 грн. та податку на додану вартість у розмірі 458197, 36 грн. а разом у загальній сумі 638534,87 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим що в грудні 2008 року на адресу позивача надійшов від китайських підприємств виробників компаній «ХІАХІАN TIANYUAN FRUIT JUISE CO., LTD»(Китай) та «SHAANХІ HAISHENG FRESH FRUIT JUICE CO. LTD»(Китай) вантаж, а саме: концентрований яблучний сік асептичного консервування, без додання цукру, призначений для промислової переробки у виробництві соків та нектарів, не для роздрібного продажу. З метою митного оформлення вантажу в режимі імпорт позивач надав ОСОБА_1 митниці вантажні митні декларації №500060735/2008/024755 від 10.12.2008 року, №500060735/2008/025212 від 15.12.2008 року та №500060735/2008/025213 від 15.12.2008 року в яких правомірно визначив митну вартість товару за методом оцінки за ціною контракту (метод 1), згідно ст. 267 Митного кодексу України. На підтвердження відомостей про митну вартість товарів, визначеної за ціною контракту, позивачем були надані до ОСОБА_1 митниці: контракт №1510/08 від 15 жовтня 2008 року, укладений між позивачем та HAISHENG FRESH FRUIT JUICE CO. LTD»; контракт №1711/08 від 17 листопада 2008 року, укладений між позивачем та TIANYUAN FRUIT JUICE CO., LTD»; додаткова угода №1 до контракту №1510/08 від 15 жовтня 2008 року; додаткова угода №1 та додаток №1 до контракту №1711/08 від 17 листопада 2008 року; комерційний рахунок №08HS0293 від 07 листопада 2008 року до контракту №1510/08 від 15 жовтня 2008 року; комерційний рахунок №08HS0294 від 07 листопада 2008 року до контракту №1510/08 від 15 жовтня 2008 року; комерційний рахунок №FW-0809 від 16.10.2008 року до контракту №1711/08 від 17 листопада 2008 року; платіжне доручення в іноземній валюті №608 від 12.12.2008 року про оплату 17 160,00 дол. США на користь компанії TIANYUAN FRUIT JUICE CO., LTD»за поставлені за контрактом №1711/08 від 17 листопада 2008 року товари; платіжне доручення в іноземній валюті №632 від 05.01.2009 року про оплату 186130,00 дол. США на користь компанії TIANYUAN FRUIT JUICE CO., LTD»за поставлені за контрактом №1711/08 від 17 листопада 2008 року товари; платіжне доручення в іноземній валюті №641 від 13.01.2009 року про оплату 190300,00 дол. США на користь компанії HAISHENG FRESH FRUIT JUICE. LTD»за поставлені за контрактом №1510/08 від 15 жовтня 2008 року товари; пакувальні листи від 07.11.2008 року до контракту №1510/08 від 15 жовтня 2008 року; пакувальний лист від 16.10.2008 року до контракту №1711/08 від 17 листопада 2008 року. Проте, ОСОБА_1 митниця незаконно відмовила позивачу в прийнятті митних декларацій та митному оформленні товарів, про що склала Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №500060735/2008/001687 від 11.12.2008 року (щодо ВМД №500060735/2008/024755 від 10.12.2008 року), №500060735/2008/001715 від 16.12.2008 року (щодо ВМД № 500060735/2008/025212 від 15.12.2008 року) та №500060735/2008/001716 від 16.12.2008 року (щодо ВМД №500060735/2008/025213 від 15.12.2008 року). Проте, ОСОБА_1 митницею не враховуючи той факт, що постачальниками товару є підприємства - виробники, поставка була здійснена без послуг посередників, агентів, біржових маклерів, не враховуючі світових тенденцій до зменшення попиту та цін на подібні товари, безпідставно не прийнято до уваги документи, надані позивачем на підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, визначеної за ціною договору, та самостійно визначено ціну товару, що надійшов на адресу позивача за ціновою базою Державної митної служби України на рівні 1300 доларів США за 1 тону, що призвело до збільшення витрат позивача із сплати сум ввізного мита та податку на додану вартість.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та поясненнях.

Представник відповідача - ОСОБА_1 митниці у судовому засіданні, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, проти задоволення адміністративного позову заперечував у повному обсязі, пояснивши, що ст. 256 Митного кодексу України встановлено, що до компетенції митного органу відноситься проведення контролю за правильністю визначення митної вартості товару, у тому числі за правильністю обрання та застосування методу такого визначення, повнотою поданих документів. У разі неможливості підтвердження декларантом заявленої митної вартості, або коли у митному органу виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності поданих ним відомостей, митному органу надано право коригування митної вартості товару. Митний орган має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товару. ОСОБА_1 митницею довідок про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) №3934 від 11.12.2008 року, №3989 від 16.12.2008 року, №3990 від 16.12.2008 року, карток відмови в прийнятті митних декларацій, оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 500060735/2008/001687 від 11.12.2008 року, №500060735/2008/001715 від 16.12.2008 року, №500060735/2008/001716 від 16.12.2008 року є цілком законним.

Представник відповідача - Головного управління Державного казначейства України в Одеській області до судового засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. В наданих до суду запереченнях проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, зазначивши що ДКУ веде бухгалтерський облік всіх надходжень, що належить Державному бюджету України, та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до Державного бюджету України. Повернення здійснюється відповідним органом Державного казначейства України на підставі висновків митних органів, шляхом перерахування коштів з рахунку, з обліку доходів державного бюджету на рахунок, зазначений у висновку про повернення, та протягом пяти днів від дня отримання висновку про повернення здійснює повернення коштів з бюджету. Головне управління Державного казначейства України в Одеській області не отримувало висновок про повернення коштів з Державного бюджету України на користь СП «Вітмарк Україна»ТОВ.

Представник прокуратури м. Одеси до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. В попередніх запереченнях проти задоволення адміністративного позову заперечував в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що між СП «Вітмарк Україна»ТОВ та HAISHENG FRESH FRUIT JUICE CO. LTD», TIANYUAN FRUIT JUICE CO., LTD» укладено контракт №1510/08 від 15 жовтня 2008 року з додатками (а.с. 34-40, том 1) та контракт №1711/08 від 17 листопада 2008 року з додатками (а.с. 41-48, том 1).

В грудні 2008 року на виконання вищезазначених контрактів на адресу позивача надійшов від китайських підприємств виробників компаній «ХІАХІАN TIANYUAN FRUIT JUISE CO., LTD»(Китай) та «SHAANХІ HAISHENG FRESH FRUIT JUICE CO. LTD»(Китай) вантаж, а саме: концентрований яблучний сік асептичного консервування, без додання цукру, призначений для промислової переробки у виробництві соків та нектарів, не для роздрібного продажу.

З метою проведення митного оформлення товару «концентрований сік яблучний, асептичного консервування, без додання цукру»(Китай) в режимі імпорт, декларантом СП «Вітмарк Україна»ТОВ до ОСОБА_1 митниці подано вантажні митні декларації №500060735/2008/024755 від 10.12.2008 року, №500060735/2008/025212 від 15.12.2008 року та №500060735/2008/025213 від 15.12.2008 року, в яких митна вартість товару визначена позивачем за методом оцінки № 1 - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Вартість визначена позивачем на підставі документів, які були надані до ОСОБА_1 митниці на підтвердження відомостей про митну вартість товарів, визначеної за ціною договору, а саме: контракту №1510/08 від 15 жовтня 2008 року, укладеного між позивачем та HAISHENG FRESH FRUIT JUICE CO. LTD» (а.с. 34-37, том 1); контракту №1711/08 від 17 листопада 2008 року, укладеного між позивачем та TIANYUAN FRUIT JUICE CO., LTD» (а.с. 41- 44, том 1); додаткової угоди №1 до контракту №1510/08 від 15 жовтня 2008 року (а.с. 39-40, том 1); додаткової угоди №1 та додатку №1 до контракту №1711/08 від 17 листопада 2008 року(а.с. 45-48, том 1); комерційного рахунку №08HS0293 від 07 листопада 2008 року до контракту №1510/08 від 15 жовтня 2008 року (а.с. 49, том 1); комерційного рахунку №08HS0294 від 07 листопада 2008 року до контракту №1510/08 від 15 жовтня 2008 року (а.с. 50, том 1); комерційного рахунку № FW - 0809 від 16.10.2008 року до контракту №1711/08 від 17 листопада 2008 року (а.с. 51, том 1); платіжного доручення в іноземній валюті №608 від 12.12.2008 року про оплату 17 160,00 дол. США на користь компанії TIANYUAN FRUIT JUICE CO., LTD»за поставлені за контрактом №1711/08 від 17 листопада 2008 року товари (а.с. 52, том 1); платіжного доручення в іноземній валюті №632 від 05.01.2009 року про оплату 186 130,00 дол. США на користь компанії TIANYUAN FRUIT JUICE CO., LTD»за поставлені за контрактом №1711/08 від 17 листопада 2008 року товари (а.с.53, том 1); платіжного доручення в іноземній валюті №641 від 13.01.2009 року про оплату 190 300,00 дол. США на користь компанії HAISHENG FRESH FRUIT JUICE . LTD»за поставлені за контрактом №1510/08 від 15 жовтня 2008 року товари (а.с. 54, том 1); пакувальних листів від 07.11.2008 року до контракту №1510/08 від 15 жовтня 2008 року (а.с. 55 56, том 1); пакувального листа від 16.10.2008 року до контракту №1711/08 від 17 листопада 2008 року (а.с. 57, том 1).

ОСОБА_1 митниця відмовила СП «Вітмарк Україна»ТОВ у прийнятті поданих вантажних митних декларацій №500060735/2008/024755 від 10.12.2008 року, №500060735/2008/025212 від 15.12.2008 року, №500060735/2008/025213 від 15.12.2008 року, та митному оформленні товарів, про що складено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №500060735/2008/001687 від 11.12.2008 року (щодо ВМД № 500060735/2008/024755 від 10.12.2008 року), №500060735/2008/001715 від 16.12.2008 року (щодо ВМД №500060735/2008/025212 від 15.12.2008 року ) та №500060735/2008/001716 від 16.12.2008 року (щодо ВМД №500060735/2008/025213 від 15.12.2008 року) (а.с. 14-17, том 1).

У подальшому ОСОБА_1 митницею прийнято рішення про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) згідно поданих СП «Вітмарк Україна»ТОВ ВМД та складено довідки про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) №3934 від 11.12.2008 року, якою визначено митна вартість заявленого для митного оформлення товару за ВМД №500060735/2008/024755 від 10.12.2008 року у сумі 343200,00 дол. США (а.с. 18-19, том 1); №3989 від 16.12.2008 року, якою визначено митна вартість заявленого для митного оформлення товару за ВМД №500060735/2008/025212 від 15.12.2008 року у сумі 143000,00 дол. США (а.с. 20, том 1), №3990 від 16.12.2008 року, якою визначено митна вартість заявленого для митного оформлення товару за ВМД №500060735/2008/025213 від 15.12.2008 року у сумі 143000,00 дол. США (а.с. 21, том 1).

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 86 Митного кодексу України, у випадку, якщо декларантом не виконано всі умови встановлені митним законодавством, митний орган має відмовити в прийнятті митної декларації. Відмова митного органу в прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанту.

Згідно ч. 4 зазначеної статті, з моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Митного кодексу України, декларант виконує всі обов'язки та несе у повному обсязі відповідальність, передбачену цим кодексом, незалежно від того, чи є власником товарів і транспортних засобів, які перемішуються через митний України, митним брокером чи іншою уповноваженою особою.

Згідно п. 5 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 09.06.97 року № 574, після реєстрації ВМД та проставлення на всіх її аркушах штампу «Під митним контролем», декларант несе юридичну відповідальність за відомості, зазначені ним у декларації.

Визначення митної вартості товарів, що імпортуються на митну територію України здійснюється відповідно до вимог Митного кодексу України, Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження», затвердженого Постановою КМУ від 20.12.2006 року №1766, Порядку здійснення контролю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою КМУ від 09.04.2008 року №339, на підставі документів, поданих до митного оформлення.

Відповідно до статті 259 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, додаються витрати на транспортування вантажу до пункту перетину митного кордону України, витрати на навантаження, перевантаження та вивантаження вантажу; витрати на страхування вантажу до пункту перетину митного кордону України, комісійні та брокерські винагороди, ліцензійні та інші платежі за використання обєктів інтелектуальної власності, за умови, що вони не були включені до неї раніше.

Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобовязаний подати документи, передбачені пунктом 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.06 № 1766.

У разі необхідності для підтвердження митної вартості товарів декларант зобовязаний подати додаткові документи, зазначені в пункті 11 цього Порядку.

Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; калькуляція фірми - виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем, - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини.

Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

У відповідності з пунктами 10, 14 Порядку, відомості та заявлена декларантом митна вартість товарів повинні базуватись на обєктивних даних, що підлягають обчисленню та перевірці відповідно до вимог Митного кодексу України. Митний орган, якщо декларантом не подано додаткові документи, або якщо він відмовився від їх подання, визначає митну вартість товарів на підставі відомостей, в тому числі цінової інформації щодо ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, згідно із законодавством.

Крім цього, п. 2 Порядку здійснення контролю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою КМУ від 09.04.2008 року №339 визначено, що контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю в митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до ст. 41 Митного кодексу України шляхом, зокрема, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з:

- рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено;

- наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво.

Статтею 42 Митного кодексу України передбачено, що під час проведення митного контролю, митні органи самостійно визначають форму та обсяг контролю, достатні для забезпечення дотримання законодавства України з питань митної справи та міжнародних договорів України, укладених в установленому Законом порядку, контроль за дотриманням яких покладено на митні органи.

Відповідно до ст. 264 Митного кодексу України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Судом встановлено, що за результатами опрацювання додатково наданих декларантом - СП «Вітмарк Україна»ТОВ до ОСОБА_1 митниці копій документів, які відповідно до п. 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження», затвердженого Постановою КМУ від 20.12.2006 року №1766, витребувані митницею, зясовано, що вони не містять відомості про задекларовану СП «Вітмарк Україна»ТОВ митну вартість товару. У звязку з чим ОСОБА_1 митницею листами №15/28-05/1418 від 11.02.2009 року (а.с. 67, том 1), №15/28-05/1892 від 25.02.2009 року (а.с. 68, том 1), №15/28-05/2650 від 18.03.2009 року (а.с. 70, том 1), позивачу запропоновано в обовязковому порядку надати до митниці: калькуляцію фірми - виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно чинного законодавства, інформацію зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та сировини, що використовувалась при виробництві товару. При цьому, в листах відповідях позивач письмово відмовив ОСОБА_1 митниці в наданні вищезазначених відомостей, посилаючись на те, що останні містять комерційну таємницю виробника (а.с. 75-76, том 1).

Відповідно до ст. 505 Цивільного кодексу України, комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у звязку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію. Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Склад і обсяг відомостей, що становлять комерційну таємницю, визначаються субєктом господарювання відповідно до законодавства.

Згідно постанови КМУ від 09.08.1993 року №611 «Про перелік відомостей, що не становлять таємниці», не можуть бути віднесені до комерційної таємниці: установчі документи, документи, що дозволяють займатися підприємницькою чи господарською діяльністю та її окремими видами; інформація за всіма встановленими формами державної звітності; данні, необхідні для перевірки обчислення і сплати податків та інших обов'язкових платежів; відомості про чисельність і склад працюючих, їхню заробітну плату в цілому та за професіями й посадами, а також наявність вільних робочих місць; документи про сплату податків і обов'язкових платежів; інформація про забруднення навколишнього природного середовища, недотримання безпечних умов праці, реалізацію продукції, що завдає шкоди здоров'ю, а також інші порушення законодавства України та розміри заподіяних при цьому збитків; документи про платоспроможність; відомості про участь посадових осіб підприємства в кооперативах, малих підприємствах, спілках, об'єднаннях та інших організаціях, які займаються підприємницькою діяльністю; відомості, що відповідно до чинного законодавства підлягають оголошенню;

Підприємства, установи та організації зобов'язані подавати перелічені відомості органам державної виконавчої влади, контролюючим і правоохоронним органам, іншим юридичним особам відповідно до чинного законодавства, за їх вимогою.

Отже, відомості, які можуть бути віднесені підприємством до комерційної таємниці, повинні мати такі ознаки: не містити державної таємниці; не наносити шкоди інтересам суспільства; відноситись до виробничої діяльності підприємства; мати дієву або потенційну комерційну цінність та створювати переваги в конкурентній боротьбі; мати обмеження в доступі тощо.

Зі змісту ч. 1 ст. 263 Митного кодексу України вбачається, що уся інформація, що стосується митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, може використовуватися митним органом виключно для митних цілей і не може без спеціального дозволу особи чи органу, що подають таку інформацію, розголошуватися або передаватися третім особам, включаючи інші органи державної влади, крім подання її у порядку, визначеному законом.

Умови, викладені у ч. 1 ст. 263 Митного кодексу України не стосуються знеособленої зведеної інформації для статистичних цілей, знеособленої аналітичної інформації, інформації щодо загальних питань роботи митниці, інформації, яка не відноситься до конкретних фізичних та/або юридичних осіб, та інформації, яка не може становити комерційну таємницю. Крім цього, не данні умови не стосуються інформації стосовно правопорушень, публічного обговорення у засобах масової інформації проблем митної справи тощо.

За розголошення зазначеної у ч. 1 ст. 263 Митного кодексу України інформації, посадові особи митних органів несуть відповідальність згідно з законом.

Отже, зазначена стаття Митного кодексу України забезпечує захист комерційної інформації та конфіденційної інформації, яка надається декларантом митному органу для цілей контролю за правильністю визначення митної вартості.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем безпідставно не надано до митного органу калькуляцію фірми - виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно чинного законодавства, інформацію зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та сировини, що використовувалась при виробництві товару для визначення митної вартості товару задекларованого позивачем у вантажних митних деклараціях №500060735/2008/024755 від 10.12.2008 року, №500060735/2008/025212 від 15.12.2008 року, №500060735/2008/025213 від 15.12.2008 року у звязку з тим, що дана інформація містить комерційну таємницю виробника.

Також, суд зазначає, що законодавством встановлений беззаперечний обовязок декларанта надати додаткові документи на підтвердження митної вартості, встановлені п. 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 р. N 1766, проте, як встановлено судом, декларант не подав зазначених документів до митного органу.

Крім цього, оскільки митне оформлення вантажу «яблука свіжі»(основна складова яблучного соку) походження Китайська Народна Республіка здійснюється за митною вартістю від 0,40 0,66 дол. США за 1 кг. залежно від сорту, ненадання калькуляції про затрати понесені на виробництво концентрованого соку яблучного, асептичного консервування, без додання цукру, від HAISHENG FRESH FRUIT JUICE CO. LTD» та TIANYUAN FRUIT JUICE CO., LTD», яка кількість яблук використовується на виробництво соку яблучного, сорту яблук та інші витрати, є підставою для висновку щодо заниження позивачем митної вартості вантажу «концентрований сік яблучний, асептичного консервування, без додання цукру».

Таким чином, оскільки при опрацюванні вантажних митних декларацій №500060735/2008/024755 від 10.12.2008 року, №500060735/2008/025212 від 15.12.2008 року, №500060735/2008/025213 від 15.12.2008 року виявлено, що СП «Вітмарк Україна»ТОВ було заявлено ватаж до митного оформлення із заниженням митної вартості товарів, ОСОБА_1 митницею правомірно винесено рішення про визначення митної вартості товарів, та позивача письмово повідомлено про відмову в прийнятті митних декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, шляхом оформлення карток відмови.

Крім цього, з досліджених в судовому засіданні карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №500060735/2008/001687 від 11.12.2008 року (щодо ВМД № 500060735/2008/024755 від 10.12.2008 року), №500060735/2008/001715 від 16.12.2008 року (щодо ВМД №500060735/2008/025212 від 15.12.2008 року ) та №500060735/2008/001716 від 16.12.2008 року (щодо ВМД №500060735/2008/025213 від 15.12.2008 року) вбачається, що данні картки є вмотивованими, обґрунтованими, містять посилання на причини відмови, нормативні акти якими керувався митний орган при прийнятті рішення про відмову в проведенні митного оформлення.

Щодо визначення митної вартості товару ОСОБА_1 митницею за цінами Державної митної служби України, а не за методом оцінки за ціною контракту №1510/08 від 15 жовтня 2008 року та контракту №1711/08 від 17 листопада 2008 року суд зазначає наступне.

З урахуванням вимог розділу XI Митного кодексу України на етапі контролю за правильністю визначення митної вартості товарів співробітниками відділу контролю митної вартості враховується наявна цінова інформація вартості операції з ідентичними та/або подібними/аналогічними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни та час експорту яких співпадає з часом експорту товарів, що оцінюються, або є максимально наближеним до нього.

Управлінням митної вартості Держмитслужби України на постійних засадах вживаються заходи, спрямовані на посилення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів. На адресу митних органів України надходять листи з довідковими рівнями вартості товарів, що імпортуються на митну територію України. Інформація щодо довідкових рівнів цін на товари публікується щомісячно в бюлетені Держзовнішінформу «Огляд цін українського та світового товарних ринків» обов'язкового врахування при здійсненні митного контролю задекларованої декларантом митної вартості в процесі митного оформлення.

Крім цього, оскільки Державна митна служба України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері митної справи, створено та запроваджено єдину автоматизовану систему Держмитслужби України (далі - ЄАІС ДМСУ) в якій міститься розділ «Цінова інформація при визначенні митної вартості». Робота цього розділу реалізована таким чином, що інформацію стосовно рівня митної вартості аналогічних та подібних товарів можливо отримати за термін, який максимально складає три місяця до моменту митного оформлення, тому при митному оформленні вантажів співробітники відділу контролю митної вартості користуються інформацію за саме цей термін часу. Рівні митної вартості за один й той же товар можуть коливатися в залежності від термінів його оформлення у митному відношенні.

Наказом ДМСУ від 18.04.2008 року № 403 «Про забезпечення єдиних підходів до формування бази оподаткування»встановлено, що під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів за листами про погодження, оформленими митницями, у зонах діяльності яких розташовані суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності, перевірку заявленої митної вартості товарів необхідно здійснювати шляхом порівняння її рівня з рівнем митної вартості таких (ідентичних) товарів, що оформлювалися іншими митними органами. Рівень митної вартості оформлюваних товарів не повинен бути меншим, ніж рівень митної вартості таких (ідентичних) товарів, оформлених митницею обліку.

Згідно центральної бази даних ДМСУ митне оформлення вантажу «концентрований сік яблучний, асептичного консервування, без додання цукру»походження з Китаю здійснюється за митною вартістю 1,30 1,80 дол. США за 1 кг. нетто.

Твердження представника позивача щодо необґрунтованого визначення митної вартості товару за даними центральної бази даних ДМСУ суд вважає необґрунтованими, оскільки в судовому засіданні встановлено відсутність інформації необхідної для її визначення методом оцінки за ціною контракту.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що після ознайомлення з висновком митного органу щодо митної оцінки вантажу та Картками відмови в прийняті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, декларант мав право звернутися до ОСОБА_1 митниці з письмовим запитом щодо розяснення причин, з яких заявлена декларантом митна вартість не може бути прийнята до митного оформлення. Даним правом декларант не скористався та на добровільних підставах сплатив у повному обсязі митні платежі і збори, які перераховані до Державного бюджету України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки виключно до компетенції митних органів відноситься встановлення митної вартості товарів та здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно зі ст. 105 КАС України позивач має право, зокрема, вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 164, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову СП «Вітмарк Україна» ТОВ до ОСОБА_1 митниці, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області за участю прокуратури м. Одеси про визнання дій ОСОБА_1 митниці щодо визначення митної вартості товару, імпортованого згідно вантажних митних декларацій №500060735/8/025296 від 16.02.2008 року, №500060735/8/025704 від 18.02.2008 року, №500060735/8/025705 від 18.02.2008 року протиправними, визнання протиправними та скасування довідок ОСОБА_1 митниці про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) №3934 від 11.12.2008 року, №3989 від 16.12.2008 року, №3990 від 16.12.2008 року, карток відмови в прийнятті митних декларацій, оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 500060735/2008/001687 від 11.12.2008 року, №500060725/2008/001715 від 16.12.2008 року, №500060735/2008/001716 від 16.12.2008 року, прийнятих ОСОБА_1 митницею, стягнення з Державного бюджету України суми над

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 02 грудня 2011 року/

Суддя/підпис/ ОСОБА_2