Справа № 2а/0370/2766/11
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2011 року < год:хв > Справа № 2а/0370/2766/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Сіжук О. В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась з позовом до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.02.2009 року на суму 2040,00 грн. та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_2 від 10.09.2010 року на суму 3060,00 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції відповідно до податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.02.2009 року на суму 2040, 00 грн., винесеного на підставі акту перевірки від 10.02.2009 року № 200255, за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Позивач не згідна з фактами, викладеними в акті перевірки з наступних підстав. Вказує на те, що згідно пункту 9 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг щоденне нероздрукування фіскальних звітних чеків та незабезпечення їх зберігання є порушенням. Разом з тим, зазначає, що відповідно до пункту 4 статті 17 вказаного Закону штрафна (фінансова) застосовується у розмірі 20-ти неоподаткованих мінімумів, тобто 340 грн. При цьому позивач вважає, що штрафна (фінансова) санкція повинна застосовуватись за правопорушення в цілому, а не за кожен нероздрукований фіскальний звітний чек; оскільки порушення було встановлено у 2007 та 2008 роках, вказує на те, що позивачем пропущені строки застосування штрафних санкцій, встановлені статтею 250 Господарського кодексу України (в редакції станом на 26.02.2009 року).

Одночасно позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем 10.09.2010 року було винесене рішення про застосування штрафних санкцій № НОМЕР_2 на підставі акту перевірки від 30.08.2010 року в сумі 3060,00 грн. за порушення 9 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Вказує на те, що позивача було притягнуто до відповідальності за одне порушення законодавства двічі, що суперечить статті 61 Конституції України, а також повідомляє, що нею сплачено суму штрафних санкцій, визначених в рішенні Луцької ОДПІ від 10.09.2010 року № НОМЕР_2 в повному розмірі.

Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, однак, визнав, що правопорушення мало місце, проте, зазначив, що штрафна (фінансова) санкція повинна застосовуватись за правопорушення в цілому, а не за кожен нероздрукований фіскальний звітний чек, тобто в сумі 340 грн., зазначив, що відповідачем пропущені строки застосування штрафних санкцій, встановлені статтею 250 ГК України, вказує на те, що позивач був притягнутий до юридичної відповідальності за одне порушення законодавства двічі. В звязку з цим вважає, що вищезазначені рішення винесені з порушенням норм законодавства, а тому їх слід скасувати. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача адміністративний позов заперечила. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала із підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 20-21), вважає, що до позивача правомірно застосовані штрафні санкції. Додатково звернула увагу на те, що не погоджується із твердженнями представника позивача щодо пропущення відповідачем строків застосування штрафних санкцій, оскільки в розумінні статті 3 Господарського кодексу України (далі ГК України) в Луцької ОДПІ не виникає господарських відносин з позивачем, тому вважає неможливим застосування до даних правовідносин статті 250 ГК України. Простить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 зареєстрована виконавчим комітетом Луцької міської ради як субєкт підприємницької діяльності, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 № 385362.

Судом встановлено, що Луцькою ОДПІ 10.02.2009 року проведено перевірку дотримання фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій. За наслідками перевірки складено акт № 200255 від 10.02.2009 року.

З матеріалів справи вбачається, що зазначеною перевіркою встановлені порушення позивачем пункту 9 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, не забезпечено збереження фіскальних звітних чеків (Z звіт) в КОРО, а саме: № 96 від 25.10.2007 року, № 165 від 02.02.2008 року, № 189 від 04.03.2008 року, № 234 від 15.05.2008 року, № 241 від 26.05.2008 року, № 268 від 16.07.2008 року .

На підставі вказаного акту відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.02.2009 року, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2040,00 грн. за порушення пункту 9 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до частини першої статті 238 ГК України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до субєктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення субєкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно із частиною першою статті 241 ГК України грошова сума, що сплачується субєктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності, розглядається як адміністративно-господарський штраф.

Статтею 239 ГК України передбачено, що одним із видів адміністративно-господарських санкцій є адміністративно-господарський штраф, який застосовується до субєкта господарювання за порушення визначених законодавством України правил здійснення господарської діяльності. За загальним правилом, встановленим частиною другою статті 241 ГК України, перелік порушень, за які з субєкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Отже, штрафні санкції за порушення субєктами господарювання порядку використання реєстраторів розрахункових операцій є адміністративно-господарськими санкціями в розумінні положень ГК України.

Відповідно до вимог статті 218 даного Кодексу підставою господарської відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі для застосування адміністративно-господарських санкцій, є вчинене таким субєктом господарське правопорушення. В силу частини другої зазначеної статті, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 250 Господарського кодексу України передбачено, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до субєкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення але не пізніше як через один рік з дня порушення цим субєктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Крім того, судом встановлено, що порушення пункту 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" дійсно мали місце протягом 2007 2008 років, що не заперечується сторонами в судовому засіданні. Однак, податкове повідомлення - рішення винесене тільки 26.09.2009 року, тобто після спливу річного терміну, протягом якого можливе притягнення до відповідальності за порушення порядку проведення господарських операцій з використанням готівки, що передбачено нормами статті 250 ГК України.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що застосовані до позивача штрафні санкції не є адміністративно-господарськими санкціями в розумінні норм Господарського кодексу України, а тому підстави для застосування строків, передбачених статтею 250 ГК України є необґрунтованими, оскільки такі твердження не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Луцької обєднаної державної податкової інспекції про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 26.02.2009 року винесене з порушенням процесуальних строків, встановлених статтею 250 ГК України щодо застосування адміністративно-господарських санкцій.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно із частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача не надала суду належних та допустимих доказів в обґрунтування правомірності винесення Луцькою ОДПІ податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.02.2009 року, в звязку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_3 в частині скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.02.2009 року.

Також судом встановлено, що 30.08.2010 року Луцькою ОДПІ проведено перевірку дотримання фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій. За наслідками перевірки складено акт № 180278 від 30.08.2010 року.

Зазначеною перевіркою встановлені порушення позивачем пункту 9 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, не забезпечено щоденне друкування фіскальних чеків в книзі РРО в кількості 9 штук: а саме, не збережено Z звіти № 96, 97 від 25.10.2007 року, № 165 від 02.02.2008 року, № 189 від 04.03.2008 року, № 234 від 15.05.2008 року, № 241 від 26.05.2008 року, № 268 від 16.07.2008 року .

На підставі вказаного акту відповідачем було прийняте рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_2 від 10.09.2010 року, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3060,00 грн. за порушення пункту 9 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено суму штрафних санкцій, визначених в рішенні Луцької ОДПІ № НОМЕР_2 від 10.09.2010 року, в повному обсязі двома платежами, що підтверджується квитанціями № 2395.10.3 від 01.10.2010 року на суму 1560,00 грн. (а.с. 14) та № 1806.78.1 від 10.12.2010 року на суму 1500,00 грн. (а.с.15). В судовому засіданні представник позивача не заперечував, що правопорушення мало місце та підтвердив той факт, що позивачем фактично були сплачені штрафні санкції у відповідності до рішенням Луцької ОДПІ № НОМЕР_2 від 10.09.2010 року, в повному обсязі.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_3 в частині скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Луцької ОДПІ № НОМЕР_2 від 10.09.2010 року слід відмовити з огляду на те, що позивач визнала порушення, встановлені актом перевірки та сплатила штрафні санкції в повному обсязі.

Приймаючи постанову у даній справі, суд виходить з наданих частиною 2 статті 162 КАС України повноважень, враховує, що позивач оскаржує в судовому порядку правовий акт індивідуальної дії, а тому адміністративний позов підлягає до часткового задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 26.02.2009 року.

Керуючись статтями 11, 17, 158, частиною 3 статті 160, статтями 162, 163, 186 КАС України, на підставі Господарського кодексу України, Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької обєднаної державної податкової інспекції № НОМЕР_1 від 26.02.2009 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 14 листопада 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий О.А.Лозовський