Справа № 803/1965/15
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року Справа № 803/1965/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі позивач, СПД ОСОБА_3В.) звернулася з позовом до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі відповідач, Луцька ОДПІ), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 08 квітня 2015 року № в частині збільшення позивачу суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 372 515,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 186 257,50 грн.; від 08 квітня 2015 року №, яким підприємцю збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на 750 317,23 грн. (в тому числі: основний платіж 600 253,78 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 150 063,45 грн.).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на хибність висновків, викладених у акті документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, яким встановлено заниження нею податкових зобовязань з ПДВ та заниження валового доходу від реалізації товарів за 2014 рік. Позивач вважає, що висновок податкового органу про реалізацію печінки мороженої та сала свинного мороженого фізичним особам (не субєктам господарювання) по занижених цінах суперечить фактичним обставинам, ґрунтується на невірному трактуванні норм законодавства та необгрунтованому співставленні цін із даними Головного управління статистики у Волинській області.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, наведені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. В поданих суду письмових запереченнях Луцька ОДПІ зазначає про правомірність висновків податкового органу, зроблених при проведенні перевірки, вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідно до вимог чинного законодавства, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець 14.12.2004 року, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №365488 та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (Т.2 а.с.195-196). Згідно реєстраційних документів позивача основним видом діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 є оптова торгівля мясом і мясними продуктами.

За результатами документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства Луцькою ОДПІ складено акт №907/17-01/НОМЕР_1 від 23.03.2015 року (Т.1 а.с.7-76).

У вищевказаному акті зафіксовані встановлені перевіркою порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 190.1 статті 190, пунктів 198.5, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.7 статті 207 Податкового кодексу України (далі ПК України), в результаті заниження податкових зобовязань та завищення податкового кредиту підлягає донарахуванню податок на додану вартість в розмірі 376 182,00 грн., в тому числі за березень 2014 року на суму 69 027,00 грн., за квітень 2014 року на суму 810,00 грн., за травень 2014 року на суму 6 298,00 грн., за червень 2014 року на суму 35 895,00 грн., за липень 2014 року на суму 30 991,00 грн., за серпень 2014 року на суму 25 068,00 грн., за вересень 2014 року на суму 44 277,00 грн., за жовтень 2014 року на суму 99 881,00 грн., за листопад 2014 року на суму 51 323,00 грн., за грудень 2014 року на суму 12 612,00 грн.; пунктів 177.1, 177.2, 177.4 статті 177 ПК України, в результаті заниження валового доходу в декларації про майновий стан та доходи за 2014 рік підлягає донарахуванню податок з доходів фізичних осіб в розмірі 600 253,78 грн.

На підставі акта перевірки №907/17-01/НОМЕР_1 від 23.03.2015 року Луцькою ОДПІ 08.04.2015 року були винесені податкове повідомлення-рішення № (Т.1 а.с.80), яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 564 273,00 грн. (в тому числі: за основним платежем 376 182,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 188 091,50 грн.) та № (Т.1 а.с.77), яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на 750 317,23 грн. (в тому числі: основний платіж 600 253,78 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 150 063,45 грн.).

Позивач оскаржувала прийняті податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, однак рішенням ДФС України від 10.07.2015 року №6708/м/99-99-10-01-03-14 скаргу СПД ОСОБА_3 залишено без задоволення (Т.1 а.с.78-79).

Як вбачається з акту перевірки №907/17-01/НОМЕР_1 від 23.03.2015 року, підставою для прийняття контролюючим органом оскаржуваних рішень стали висновки перевірки про заниження СПД ОСОБА_3 валового доходу від реалізації товарів за 2014 рік на суму 3 530 906,60 грн. та податкових зобовязань з ПДВ на загальну суму 403 444,00 грн.

Так, Луцькою ОДПІ встановлено, що СПД ОСОБА_3 в період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року здійснювала реалізацію печінки свинної мороженої особам, які не є субєктами підприємницької діяльності, без укладання між сторонами договорів поставки, за цінами, що є нижчими від реальних цін, що склались при реалізації аналігочного товару на ринках Волинської області. Луцькою ОДПІ отримано від Головного управління статистики у Волинській області інформацію щодо середніх цін на вказану продукцію за 2014 рік (помісячно) та при співставленні роздрібних цін, за якими ОСОБА_3 реалізовувала товар, з реальними цінами, що склалися на ринку Волинської області у 2014 році, встановлено, що роздрібні ціни по реалізації позивачем продукції кінцевому споживачу значно нижчі від роздрібних цін, які склались на ринку Волинської області, розбіжність складає 60%.

Крім того, перевіркою встановлено, що ОСОБА_3 протягом 2014 року здійснювала реалізацію імпортованих на митну територію обрізків сала свинного мороженого фізичним особам-громадянам та юридичним особам. У податковій звітності та бухгалтерських документах, наданих для проведення перевірки, відображено реалізацію даного товару фізичним особам-громадянам та юридичним особам. Видаткові накладні на реалізацію продукції громадянам-покупцям не містять усіх обовязкових реквізитів, а саме: зазначено лише прізвище, імя та по батькові покупця без зазначення адресних даних, РНОКПП чи інших даних. Оплата за продукцію, реалізовану громадянам-покупцям, здійснювалась шляхом внесення готівки на основний розрахунковий рахунок СПД ОСОБА_3, однак у банківських виписках вказано тільки прізвище, імя та по батькові, що унеможливлює ідентифікувати покупців фізичних осіб. В ході перевірки неможливо також дослідити як проводилось транспортування товару зі складу ОСОБА_3В, отже перевіркою не підтверджено факт реалізації та відповідно поставки товару, відтак зроблено висновок, що дані операції носять вдаваний характер та є фактично безтоварними. У звязку з отриманням від Головного управління статистики у Волинській області інформації про відсутність ціни на обрізки сала свинного мороженого, ціна на зазначений товар визначена податковим органом виходячи з середніх цін (помісячно) за відповідні періоди на ідентичі товари, що реалізовувались підприємцем юридичним особам, оскільки такі ціни максимально відповідають умовам здійснення господарської діяльності СПД ОСОБА_3

Водночас податковий орган в ході перевірки встановив завищення СПД ОСОБА_3 податкового кредиту за липень 2014 року на суму 2 416,00 грн. та грудень 2014 року на суму 1 250,00 грн. внаслідок безпідставного включення до декларації за липень 2014 року суми ПДВ по податковій накладній №21 від 09.07.2014 року, виписаній ПП «Трек-Захід», до декларації за грудень 2014 року суми ПДВ по податковій накладній №2412 від 04.12.2014 року, виписаній ДУ «Волинська регіональна державна ветлабораторія», однак вказане порушення позивачем не оспорюється.

Суд вважає, що висновки Луцької ОДПІ про заниження підприємцем валового доходу та податкових зобовязань є необгрунтованими та безпідставними з огляду на таке.

Судом встановлено та підтверджено актом перевірки №907/17-01/НОМЕР_1 від 23.03.2015 року, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 протягом 2014 року оподаткування доходів від провадження діяльності здійснювала на загальній системі оподаткування та була платником податку на додану вартість. В період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року позивач здійснювала оптову торгівлю продуктами харчування, у тому числі мясом і мясними продуктами. При чому реалізація продукції фізичним особам громадянам здійснювалась у безготівковій формі шляхом внесення такими громадянами коштів на розрахунковий рахунок підприємця.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (далі ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктами 177.1 та 177.2 статті 177 ПК України визначено, що доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Відповідно до підпункту «а» пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається, зокрема, зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню.

Як передбачають пункти 201.4, 201.7 статті 201 ПК України, податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

За правилами пункту 11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 року № 10 «Про затвердження Форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» та чинного на момент виникнення спірних правовідносин, у разі постачання товарів/послуг покупцю, який не зареєстрований як платник податку, включаючи постачання на експорт, здійснення операцій у рахунок оплати праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, у рядку «Індивідуальний податковий номер покупця» відображається умовний ІПН «00». Пункт 11 Порядку заповнення податкової накладної, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 року №957 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачає, що у разі постачання товарів/послуг покупцю, який не зареєстрований як платник податку, та у разі складання податкової накладної за щоденним підсумком операцій у рядку «Особа (платник податку) покупець» зазначається «Неплатник», а у рядку «Індивідуальний податковий номер покупця» відображається умовний ІПН «00».

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно з п.п.1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи). Пунктом 2.4 цього Положення передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем за наслідками проведених операцій із реалізації печінки мороженої та сала свинного мороженого фізичним особам-громадянам виписувались видаткові накладні (Т.1 а.с.81-250, Т.2 а.с.1-159) та податкові накладні (Т.3 а.с.76-250, Т.4 а.с.1-156), які складені та оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та Порядку заповнення податкової накладної.

Згідно пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Отже, податкове законодавство визначає базу оподаткування операцій з постачання виходячи з договірної вартості, однак не нижче звичайних цін.

Як свідчить акт перевірки, Луцькою ОДПІ зроблено співставлення роздрібних цін, за якими ОСОБА_3 реалізовувала товар (печінку), із реальними цінами, які склались на ринку Волинської області, однак Податковий кодекс України не містить в собі поняття «реальні ціни».

Так, у п.п.14.1.219 п.14.1 ст.14 ПК України надано визначення поняттю «ринкова ціна», тобто це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Підпунктом 14.1.71 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що звичайна ціна це ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено ПК України. При цьому, якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Як встановлено судом, при перевірці СПД ОСОБА_3 податковим органом взято до уваги лист Головного управління статистики у Волинській області №14-11/74 від 04.03.2015 року (Т.3, а.с.62, 68), згідно якого на запит Луцької ОДПІ надано інформацію про середні роздрібні ціни, що склалися в торгівельній мережі Волинської області, не включаючи міські ринки, у 2014 році на товари-представники, що мають подібні споживчі властивості, вказаними у запиті, а саме: печінку.

Отже, фактично податковий орган, визначаючи базу оподаткування реалізованої позивачем у 2014 році печінки мороженої, взяв до уваги інформацію з органів статистики по реалізації вказаної продукції в роздрібній мережі, хоча СПД ОСОБА_3 роздрібну торгівлю протягом вказаного періоду не здійснювала. Разом з тим, наведена у листі Головного управління статистики у Волинській області інформація містить примітку, а саме: застереження про те, що наведені середні ціни призначені лише для розрахунків індексів цін на споживчі товари та послуги і не можуть використовуватись для інших цілей. Відтак висновки податкового органу про реалізацію позивачем печінки мороженої за заниженими цінами є необгрунтованими та безпідставними.

Крім того, Луцькою ОДПІ проведено аналіз реалізації позивачем імпортованого сала свинного мороженого юридичним особам та фізичним особам-громадянам та встановлено заниження ціни реалізації такої продукції фізичним особам-громадянам з тих підстав, що ціни реалізації сала юридичним особам максимально відповідають умовам здійснення господарської діяльності СПД ОСОБА_3

Однак, як стверджує позивач, ціна на всю продукцію відображається у прайс-листах (Т.2 а.с.160-191), показники ціни формуються в залежності від якості товару, цін на ринку аналогічних товарів тощо. Зокрема, позивачем при визначенні ціни реалізації продукції фізичним особам-громадянам та юридичним особам враховується, що товар фізичним особам-громадянам реалізується на умовах передоплати без відстрочки платежу, в той час коли юридичним особам така відстрочка надається, що в свою чергу збільшує ціну. Крім того, фізичні особи-громадяни забирають товар зі складу позивача самостійно, водночас юридичним особам надається доставка, що також збільшує ціну товару. Разом з тим, позивач зазначає, що собівартість реалізованої продукції вища митної вартості ввезеного товару, внаслідок чого остання отримала прибуток.

Вказані обставини щодо формування позивачем ціни на реалізовану продукцію сало свинне морожене податковим органом до уваги не взяті, як і не спростовано доводів позивача про отримання прибутку. Разом з тим, висновки податкового органу про безтоварний характер операцій по реалізації сала свинного мороженого внаслідок відсутності документів по його транспортуванню та неможливості ідентифікувати осіб, що придбавали даний товар, судом до уваги не беруться, оскільки дослідженими в ході судового розгляду первинними документами по реалізації даної продукції, зокрема, видатковими, податковими накладними, а також виписками по банківських рахунках позивача, якими підтверджується факт здійснення оплати фізичними особами-громадянами за придбаний товар із зазначенням номера та дати видаткової накладної (Т.2 а.с.205-250, Т.3 а.с.1-50), повністю спростовуються твердження Луцької ОДПІ про вдаваний характер таких операцій.

Твердження податкового органу про те, що у банківських виписках вказано тільки прізвище, імя та по батькові, що унеможливлює ідентифікувати покупців фізичних осіб, судом до уваги не береться, оскільки Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року №174, не передбачено внесення інших обовязкових реквізитів платника, окрім його найменування.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а субєкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з частиною першою статті 6 Господарського кодексу України одним із загальних принципів господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом.

Частиною першою статті 42, частиною першою статті 43 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Отже, визначальною ознакою господарської діяльності субєкта господарювання є досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. При цьому підприємець є вільний у виборі ціни, за якою бажає реалізовувати продукцію.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами перевірки, що згідно поданої СПД ОСОБА_3 до податкового органу податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік розрахована сума чистого оподатковуваного доходу становить 884 959,14 грн., тобто позивач внаслідок здійснення господарської діяльності протягом 2014 року отримала прибуток, що відповідає меті підприємництва.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що висновки Луцької ОДПІ про заниження позивачем валового доходу за 2014 рік на суму 3 530 904,60 грн. та податкових зобовязань з ПДВ на загальну суму 403 444,00 грн. не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, з огляду на що податкове повідомлення-рішення відповідача 08.04.2015 року № в частині збільшення позивачу суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 372515,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 186257,50 грн., а також податкове повідомлення-рішення від 08.04.2015 року № про збільшення СПД ОСОБА_3 суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на 750 317,23 грн. слід скасувати як протиправні.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що на користь позивача слід стягнути з Державного бюджету України судовий збір в сумі 487,20 грн., сплачений при подачі позовної заяви до суду згідно платіжного доручення №1876 від 27.07.2015 року (Т.І, а.с.2).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 08 квітня 2015 року № в частині збільшення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 372515,00 грн. (триста сімдесят дві тисячі пятсот пятнадцять грн. 00 коп.) та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 186257,50 грн. (сто вісімдесят шість тисяч двісті пятдесят сім грн. 50 коп.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 08 квітня 2015 року №.

Присудити з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Корольова, 9/13, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати в сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_4Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 07 вересня 2015 року.