Справа № 636/4594/14-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 р.Справа № 636/4594/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. LДуДуда ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківській області на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 30.03.2015р. по справі № 636/4594/14-а

за позовом ОСОБА_5

до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківській області

про визнання неправомірними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 30.03.2015 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області щодо відмови ОСОБА_5 в зарахуванні до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» період роботи педагогом з класу фортепіано та концертмейстером в Чугуївській дитячій музичній школі з 01.08.1978 року по 25.08.1985 року.

Скасовано рішення ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області від 18.10.2014 року №58-М/1 про відмову в призначенні грошової допомоги відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області зарахувати ОСОБА_5 до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» період роботи педагогом з класу фортепіано та концертмейстером в Чугуївській дитячій музичній школі з 01.08.1978 року по 25.08.1985 року.

Зобов'язано ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_5 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу XV прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області (далі Відповідач), не погодившись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 30.03.2015 року та винести нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме Закону України " Про пенсійне забезпечення", п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», постанови Кабінету Міністрів України від 14.06.2000р. № 963, невірне встановлення обставин, не врахування, що посада «концертмейстера» не входить до переліку закладів і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років та грошову компенсації, що привело до невірного вирішення справи.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти вимог апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач працювала в Чугуївській дитячій музичній школі з 01.08.1978 року до 25.08.1985року педагогом з класу фортепіано та концертмейстером, з 26.08.1985 року по 04.03.1986 року - виконуючим обовязки заступника директора з навчальної-виховної роботи ; з 05.03.1986 року по 30.01.1994 року -заступником директора з навчально-виховної роботи; з 31.01.1994 року по теперішній час працює директором Чугуївській дитячій школі та педагогом з класу фортепіано, що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.9-10)

ОСОБА_5 з 18.04.2014р. перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області та отримує пенсію за віком, як працююча особа.

08 жовтня 2014р. позивач, звернулася до відповідача із заявою про розяснення щодо не отримання нею грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

18.10.2014 р. ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області повідомило позивачу, що період її роботи з 01.08.1978 року по 25.08.1985 року на посаді педагога та концертмейстера не зараховано, тому як Переліком закладів освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислуги років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 посада концертмейстера не передбачена, а отже і відсутні підстави для виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних. (а.с. 12).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з безпідставності відмови відповідача в зарахуванні страхового стажу та призначенні і виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .

Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п. 7-1 розділу XV прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою КМ України від 04 листопада 1993 року № 909. (далі Перелік № 909)

Зазначеним переліком передбачена посада педагога.

Згідно переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затверджено Постановою Кабінету Міністрів від 14.06.2000 року № 963, викладачі всіх спеціальностей є педагогічними працівниками.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який передбачає що виплата грошової допомоги здійснюється органами пенсійного фонду України одноразово у розмірі 10 місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першої виплатою пенсії, яка призначена до виплат.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем визнано згідно трудової книжки страховий стаж позивача по вислузі років 27 років 5 місяців.

Судом встановлено , що з 01.08.1978 року по 25.08.1985 року позивач працювала на посаді педагога та концертмейстера в Чугуївській дитячій музичній школі що підтверджується копією трудової книжки.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не зазначено причини не врахування цього періоду роботи позивача на посаді педагога, а також не надано доказів на спростування зазначених обставин.

Таким чином, позивачем доведено, що в спірний період вона працювала педагогом, ця посада віднесена до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, а тому позивач має страховий стаж 30 років , до звернення до відповідача не отримувала пенсію, а тому має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач , як суб'єкт владних повноважень , правомірності свого рішення про відмову в зарахуванні в стаж роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років, періоду з 01.08.1978 року по 25.08.1985 року, та виплати грошової компенсації належним чином не довів, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання дій відповідача протиправними та задоволення позовних вимог .

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно ч.1 ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 30.03.2015р. по справі № 636/4594/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст ухвали виготовлений 07.09.2015 р.