Справа № 2а-60/11/1470
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-60/11/1470

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2011 р. Справа № 2а-60/11/1470

м. Миколаїв

17:00

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенко В.В., за участю секретаря судового засідання Клець Г.М., розглянувши адміністративну справу в порядку письмового провадження

за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області

до відповідача

Державного підприємства Казанківської виправної колонії № 93 управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання позивача про підтримку позову у повному обсязі та розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі.

Розглядаючи адміністративну справу в порядку письмового провадження, суд досліджував письмові докази, надані сторонами, та прийшов до такого висновку.

Підприємство Казанківської виправної колонії № 93 управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області є страхувальником у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»(далі –Закону).

Відповідно до ст.20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», відповідач як страхувальник повинен самостійно обчислювати страхові внески застрахованих осіб на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч.6 ст.20 Закону відповідач (страхувальник) зобов’язаний сплачувати страхові внески, самостійно ним нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не сплачено самостійно відображеної суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування (арк.спр.8-9).

Відповідно до ч.2 ст.106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»(у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

В порядку, передбаченому ч.3 ст.106 «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»(у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), 01.10.2010 р. та 01.12.2010 р. позивачем були виставлені вимоги про сплату недоїмки (арк.спр.22-23), які відповідачем отримано (арк.спр.22-23), але заборгованість залишилась непогашеною.

Правом на оскарження вимог до суду відповідач не скористався, доводів щодо їх необґрунтованості не надав, їх законність не заперечував ні під час цього судового розгляду, ні раніше. Таким чином, вимоги про сплату недоїмки є узгодженими

Згідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідачем надано суду заяву про визнання ним позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»(у редакції, що діяла на момент підготовки та подання позовної заяви), передбачено право органу Пенсійного фонду України на звернення до суду з позовом про стягнення недоїмки.

Згідно зі ст.58 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання та інше, а таким чином є суб’єктом владних повноважень та повноважений звертатися з позовом до адміністративного суду (ст.ст.4, 17 КАС України).

Позов поданий до адміністративного суду у межах строку, передбаченого ст.99 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та їх належить задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

3. Роз’яснити сторонам строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя В.В. Біоносенко