Справа № 754/10173/15-а
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/355/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що він є військовим пенсіонером, ветераном військової служби, перебуває на обліку в Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Починаючи з квітня 2015 року відповідач припинив сплачувати йому пенсію у розмірі 3834, 00 грн., зважаючи на те відповідні зміни до вказаного Закону, якими передбачено, що у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року включно особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України, пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Враховуючи те, що він на даний час працює на державній службі, виплата пенсії йому була припинена. Але позивач вважає такі дії відповідача незаконними, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо припинення сплати йому пенсії з 01.04.2015 року; зобов"язати відповідача відновити сплату йому пенсії в установленому розмірі та відшкодувати виниклу заборгованість за минулий період, коли пенсія не сплачувалась.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зважаючи на їх безпідставність, у зв"язку з чим просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

При розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, ветераном військової служби, перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Також на даний час позивач ОСОБА_1 є державним службовцем, працює головним спеціалістом у Деснянській районній в м. Києві державній адміністрації, що підтверджується трудовою книжкою.

Як встановлено при розгляді справи, відповідач з квітня 2015 року припинив сплачувати позивачу пенсію у розмірі 3834, 00 грн., посилаючись на відповідні зміни до діючого законодавства, якими передбачено, що тимчасово у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року особам, яким пенсія призначена відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у період роботи на певних посадах пенсія не виплачується.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, у зв"язку з чим і звернувся до суду з даним позовом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.1996 року № 1522 затверджено Порядок передачі органам Пенсійного фонду України з 01.01.2007 року функцій призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, які підпадають під коло осіб, що мають право на отримання пенсії за Законом України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Згідно зазначеного Порядку відповідні структурні підрозділи міністерств та інших органів займалися підготовкою та передачею до органів Пенсійного фонду відповідних документів для подальшого призначення (перерахунку), виплати, зокрема, раніше призначених пенсій, на підставі яких органи Пенсійного фонду і виконують вищезазначені функції.

Отже, на Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві з 01.01.2007 року покладено функції з призначення та виплати особам пенсій, призначених відповідно до Закону.

Позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців, та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Починаючи з 01.04.2015 року (дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року) пенсія позивачу не виплачується, як особі, яка працює на посаді, що дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України "Про державну службу".

Вказаним Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" до ст.. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" внесено зміни у частині виплати пенсій пенсіонерам за наявності заробітку (прибутку), а саме: тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Також слід зазначити, що положення ст. 54 Закону набрали чинності 01.04.2015 року і не визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскаржень дій чи бездіяльності, рішень суб"єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1/ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2/ з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3/ обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4/ безсторонньо (неупереджено); 5/ добросовісно; 6/ розсудливо; 7/ з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8/ пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; 9/ з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10/ своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Враховуючи обставини справи, вимоги діючого законодавства, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1, а тому відмовляє в їх задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 11, 18, 71, 93, 99, 104, 161-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: