Справа № 2а-5430/10/0570
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2010-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Абдукадирова К.Е.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2010 року справа №2а-5430/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Старосуд М.І.

суддів: Юрченко В.П.,

ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання Солодько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аттис» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2010 року по справі за позовом Макіївської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аттис» про стягнення податкового боргу з земельного податку на суму 10 849,85 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Макіївська обєднана державна податкова інспекція Донецької області звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аттис» про стягнення податкового боргу з земельного податку на суму 10 849,85 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем добровільно не сплачується земельний податок згідно наданих податкових розрахунків.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2010 року позовні вимоги Макіївської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аттис» про стягнення податкового боргу з земельного податку на суму 10 849,85 грн. задоволені повністю.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій зазначено, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду та ухвалення нового судового рішення з відмовою у задоволенні позову у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що вказана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а не адміністративного.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач до апеляційного суду не прибув з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аттис» є юридичною особою та перебуває на обліку позивача як платник податку на землю (а.с. 67).

ТОВ «Аттис» до податкового органу були подані податкові розрахунки земельного податку за №271 від 22 січня 2009 року та №828 від 04 лютого 2009 року, якими самостійно визначено податкове зобовязання з земельного податку на 2009 рік у розмірі 11 813, 85 грн. (а.с.11-14).

Статтею ст. 2 Закону України "Про плату за землю" від 03.07.1992 року № 2535-XII використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно ст. 14 цього Закону платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Як встановлено статею 17 цього Закону, податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Зворотній бік облікової картки платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Аттис» свідчить про те, що станом на 25 лютого 2010 року заборгованість відповідача з податку на землю становить 10 849,85 грн.

Пунктом 5.1 ст. 5 Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року № 2181-III передбачено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Пунктом 5.3.1 ст. 5 наведеного Закону встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 5.4.1. ст. 5 цього Закону узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

За змістом пункту 1.2 ст. 1 цього Закону вбачається, що податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Як встановлено ст. 2 Закон України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 року № 509-XII, до основних завдань податкових органів належить здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

За приписами пункту 11 ст. 10 цього Закону Державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку щодо необґрунтованості посилань апелянта на те, справу належить розглядати в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тобто відсутні підстави для скасування або зміни судового рішення, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 2, 11, 160, 184, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аттис» залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2010 року по справі № 2-а-5430/10/0570 за позовом Макіївської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аттис» про стягнення податкового боргу з земельного податку на суму 10 849,85 грн. залишити без змін.

В судовому засіданні 15 липня 2010 року проголошена вступна та резолютивна частина ухвали у присутності представника позивача, у повному обсязі ухвала виготовлена 16 липня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її у повному обсязі.

Колегія суддів: