Справа № 872/1431/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 серпня 2015 рокусправа № 804/17153/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

при секретарі: Горшкові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 р. по справі №804/17153/14

за позовом ОСОБА_1

до Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті

про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області №019404 від 24.07.2014 року по застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн., визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповідомлення про розгляд 24.07.2014 року справи про порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт». В обґрунтування позову зазначав, що спірна постанова винесена відповідачем незаконно, за відсутності в його діях складу правопорушення, оскільки власний транспортний засіб - мікроавтобусу «Merc-Benz» використовувався для перевезення родини без мети отримання прибутку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправною та скасував постанову Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області №019404 від 24.07.2014 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Апелянт зазначає, що позивач неодноразово здійснював перевезення пасажирів за маршрутом Дніпропетровськ-Кирилівка (Бердянськ), що підтверджується актами перевірок, якими встановлені аналогічні порушення. Крім того, 22.06.2014 року під час зупинки інспекторами Управління транспортного засобу марки «Merc-Benz», яким керував позивач, останній відмовився надати документи на автомобіль, визначені Законом України «Про автомобільний транспорт».

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач вказав на безпідставність доводів апелянта, який застосував спірною постановою штраф за відсутності доказів здійснення перевезення пасажирів з метою отримання прибутку. Вважає оскаржене рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що позивачем постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неповідомлення про розгляд 24.07.2014 року справи про притягнення його до відповідальності за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», за наслідками якого прийнята постанова № 019404, колегія суддів перегляд судового рішення в цій частині не здійснює, що відповідає приписам статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для його скасування.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2014 року на підставі завдання на перевірку від 19.06.2014 року №029847 державними інспекторами Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області на посту №2 РДПС ГУ МВС України маршрут м. Дніпропетровськ смт. Кирилівка проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, під час якої проведено перевірку транспортного засобу марки «Merc-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1. За наслідками перевірки складений акт №013228 від 22.06.2014 року, в якому зафіксовані порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначено статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» - договору із замовником транспортних послуг, договору обовязкового особистого страхування пасажирів від нещасного випадку на транспорті, ліцензійної картки, інформаційного листа з реєстрацією.

На підставі зазначеного акту, за наслідком розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, 24.07.2014 року заступником начальника Управління Уктрансінспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 прийнято постанову №019404 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн.

Визнаючи зазначену постанову протиправною та скасовуючи її, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач здійснював перевезення пасажирів для власних потреб, без мети отримання прибутку, тому порушень, які зазначені відповідачем в акті перевірки, ним не вчинялись.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим та таким, що не відповідає обставинам справи.

Законом України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Відповідно до положень статті 39 Закону автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Такими документами для нерегулярних пасажирських перевезень є: 1) для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; 2) для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Факт здійснення пасажирських перевезень 22.06.2014 року автомобілем НОМЕР_2 у кількості 21 особа підтверджено самим позивачем, проте ним же і зазначено, що ці особи були його родичами. Не спростував позивач і ту обставину, що ним не предявлялись документи інспекторам, які здійснювали перевірку. Посвідчення водія було предявлено лише на вимогу інспектора ДАІ, який, на його думку, також діяв протиправно.

Під час апеляційного провадження знайшла своє підтвердження і обставина здійснення ОСОБА_3 нерегулярних пасажирських перевезень із комерційною метою 24.07.2014 року, встановлена постановами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2014 року (справа № 804/17157/14) та від 09.12.2014 року (справа № 804/17152/14), залишеними без змін ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2015 року та від 23.04.2015 року відповідно.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за надання послуг з перевезень пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на зазначені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку про правомірність застосованих до позивача адміністративно-господарських санкцій постановою заступника начальника Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області №019404 від 24 липня 2014 року.

Доводи позивача щодо порушень, допущених інспекторами під час проведення перевірки не знайшли свого підтвердження навіть і після демонстрації (дослідження) відеозапису за його клопотанням.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при прийнятті рішення в оскарженій частині дійшов висновку про протиправність спірної постанови, який не відповідає обставинам справи, що відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування постанови суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Зважаючи на те, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2015 року апелянту відстрочена сплата судового збору за подачу апеляційної скарги, на користь Державного бюджету України з Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті підлягає стягненню судовий збір у сумі 913,50 грн., як це передбачено статтею 88 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року по справі № 804/17153/14 скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 913,50 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко