Справа № 810/3389/14
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3389/14 Головуючий у 1-й інстанції: Скрипка І.М. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

27 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Кузьменка В.В., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровартон» до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Бровартон» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам із ТОВ «Будремсервіс» за період з 01.03.2011 року по 31.03.2011 року, із ТОВ «Оллерус-Буд» за період з 01.06.2012 року по 30.06.2012 року, із ТОВ «Сидона» за період з 01.05.2012 року по 31.05.2012 року, із ТОВ «Адва Естейт» за період з 01.09.2011 року по 31.10.2011 року, із ТОВ «Інсатбуд» за період з 01.05.2011 року по 31.07.2011 року, із ТОВ «Іст Реалтігруп» за період з 01.10.2011 року по 31.10.2011 року.

За висновками цього Акта, товариством порушено вимоги п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, через що занижено податок на додану вартість на суму 91153,00 грн.; п.п. 1.2 п. 1, п.п. 2.4, 2.16 п. 2 та п.п. 3.2 п. 3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку; п.п. 139.1.1, 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, у зв'язку із чим занижено податок на прибуток на 103844,00 грн.

На підставі Акта перевірки 28.05.2014 року відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а саме: №, яким зменшено суму від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 3663,00 грн.; №, згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання із податку на прибуток підприємств на 103844,00 грн. за основним платежем та 2578,00 грн. за штрафними санкціями; № чим збільшено грошове зобов'язання із податку на додану вартість на 87490,00 грн. за основним платежем і на 18651,00 грн. за штрафними санкціями

Не погоджуючись із вказаним рішенням податкового органу, позивач звернувся із адміністративним позовом до суду, в якому просив визнати протиправними та скасувати вказані вище податкові повідомлення-рішення.

В основу обґрунтування свого рішення про задоволення позову, Київський окружний адміністративний суд посилався на те, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та його контрагентаими не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності, а первинні документи, складені позивачем та його контрагентами у ході господарських операцій, відповідають вимогами чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.3 ст. 200 ПК України визначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Водночас відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абз. 2 п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.03.2011 року між ТОВ «Будремсервіс» (постачальник) та ТОВ «Бровартон» (покупець) укладено договір поставки №3/11. Поставка товарів здійснюється відповідно до їх асортименту, що знаходиться в наявності на складі постачальника, та силами, транспортними засобами, за рахунок постачальника.

Крім того, 30.03.2011 року між тими ж сторонами укладено договір №3/5, за умовами якого замовник (ТОВ «Бровартон») доручає, а виконавець (ТОВ «Будремсервіс») бере на себе зобов'язання виконати роботи по ремонту і технічному обслуговуванню електроустаткування підприємства.

З метою підтвердження виконання зазначених зобов'язань позивачем подано до суду належним чином засвідчені копії наступних документів: видаткова накладна; товарно-транспортна накладна; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг); податкова накладна; оборотно-сальдова відомість; рахунок-фактура; виписки по рахунку; платіжні доручення.

Донарахування товариству сум податку на додану вартість за операціями із ТОВ «Будремсервіс» у оскаржуваних повідомленнях-рішеннях не проводилось у зв'язку із закінченням 1095 дня граничного строку сплати грошових зобов'язань.

Разом з тим, 01.06.2012 року між товариством «Оллерус-Буд» (постачальник) та ТОВ «Бровартон» (покупець) укладено договір поставки №6/12.

Крім того, 05.06.2012 року із таким контрагентом укладено договір №6/3, за умовами якого замовник (ТОВ «Бровартон») доручає, а виконавець (ТОВ «Оллерус-Буд») зобов'язується виконати електромонтажні і випробувальні роботи за адресою: Київська область, Бровари, Броварський район.

На підтвердження виконання умов цих договорів позивачем надано завірені копії таких документів: видаткова накладна; товарно-транспортна накладна; виписка по рахунку; платіжне доручення; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг); податкова накладна; оборотно-сальдова відомість; рахунок-фактура.

Крім того, 18.05.2012 року між ТОВ «Сидона» та ТОВ «Бровартон» укладено договір поставки №5/12, а також договір №5/2, за умовами якого замовник (ТОВ «Бровартон») доручає, а виконавець (ТОВ «Сидона») бере на себе зобов'язання купити матеріали та виконати електромонтажні роботи. Роботи здійснюються за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Батуринська та вул. Гетьманська.

На засвідчення виконання договірних зобов'язань товариством подано належно завірені копії наступних документів: кошторис до договору №5/2 від 18 травня 2012 року; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг); податкова накладна; виписка по рахунку; платіжне доручення; товарно-транспортна накладна №; рахунок-фактура; видаткова накладна; оборотно-сальдова відомість.

Разом з тим, 01.08.2011 року між ТОВ «Адва Естейт» та ТОВ «Бровартон» укладено договір поставки №8/11; а 01.09.2011 року - договір виконання робіт №9/2, за умовами якого замовник (ТОВ «Бровартон») доручає, а виконавець (ТОВ «Адва Естейт») зобов'язується виконати електровимірювальні і випробувальні роботи на території заводу підприємства «Кока Кола Беверіджиз Україна Лімітед» за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, 51-км Санкт-Петербурзького шосе..

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано до суду засвідчені копії таких документів: податкова накладна; оборотно-сальдова відомість; виписка по рахунку; платіжне доручення; рахунок-фактура; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Також, 09.09.2011 року між позивачем і ТОВ «Адва Естейт» укладено договір виконання робіт №3 із, за умовами якого замовник доручає, а виконавець (ТОВ «Адва Естейт») зобов'язується виконати електромонтажні і випробувальні роботи. Вартість робіт та матеріалів визначається згідно кошторису, який є невід'ємною частиною договору.

На підтвердження виконання умов договору позивачем подано до суду завірені копії наступних документів: кошторис до договору; оборотно-сальдова відомість; видаткова накладна; товарно-транспортна накладна; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг); податкова накладна; рахунок-фактура; виписка по рахунку; платіжне доручення.

Крім того, 18.10.2011 року між тими ж суб'єктами господарювання укладено договір №10/5 (т.1 а.с.125-126), за умовами якого замовник (ТОВ «Бровартон») доручає, а виконавець (ТОВ «Адва Естейт») бере на себе зобов'язання виконати електромонтажні і випробувальні роботи по забезпеченню зовнішнього електропостачання ТОВ «Соснова садиба» і реконструкції устаткування ЗТП-898, РП-3 ТОВ «ПДСП-2»..

На підтвердження реальності здійснення господарської діяльності позивачем подано до суду засвідчені належним чином копії таких документів: оборотно-сальдова відомість; виписка по рахунку; платіжне доручення; рахунок-фактура; податкова накладна; видаткова накладна; товарно-транспортна накладна; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг).

28.04.2011 року між ТОВ «Інсатбуд» та ТОВ «Бровартон» укладено договір поставки №4/11, а 27.04.2011 року договір №4/4, за умовами якого замовник (ТОВ «Бровартон») доручає, а виконавець (ТОВ «Інсатбуд») зобов'язується виконати електровимірювальні і ремонтні роботи на КТП-10/0,4 кВ на території заводу іноземного підприємства «Кока Кола Беверіджиз Україна Лімітед».

На засвідчення виконання договірних зобов'язань позивачем подано завірені належним чином копії наступних документів: оборотно-сальдова відомість; виписка по рахунку; платіжне доручення; податкова накладна; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Також, у цей же день позивачем укладено договір №4/5 із ТОВ «Інсатбуд», за умовами якого замовник (ТОВ «Бровартон») доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання виконати електровимірювальні і ремонтні робот на КТП-10/0,4 кВ на території заводу «Кока Кола Беверіджиз Україна Лімітед».

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем подано до суду засвідчені копії таких документів: оборотно-сальдова відомість; платіжне доручення; рахунок-фактура; податкова накладна; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг).

01.06.2011 року та 01.07.2011 року між позивачем укладено договір №6/1 та №7/1 відповідно, із тим же контрагентом, за яким ТОВ «Бровартон» доручає, а виконавець (ТОВ «Інсатбуд») зобов'язується виконати електровимірювальні і ремонтні роботи на КТП-10/0,4 кВ на території заводу іноземного підприємства «Кока Кола Беверіджиз Україна Лімітед».

На засвідчення виконання цього договору позивачем надано завірені копії наступних документів: оборотно-сальдова відомість; виписка по рахунку; платіжне доручення; видаткова накладна; товарно-транспортна накладна; рахунок-фактура; податкова накладна; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Податковий орган у ході перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, які містили названі вище первинні документи, податкові накладні тощо, як і не зазначав недоліків у їх оформленні. Не вказав відповідач і таких відомостей під час судового розгляду справи.

На засвідчення відображення операцій позивача із ТОВ «Будремсервіс», ТОВ «Оллерус-Буд», ТОВ «Сидона», ТОВ «Адва Естейт» та ТОВ «Інсатбуд» у податковій звітності, товариством «Бровартон» подано примірники декларацій із податку на додану вартість із додатками 5, витягом із реєстру виданих та отриманих податкових накладних за березень, травень, червень, липень, вересень, жовтень 2011 року, травень, червень 2012 року, декларацій із податку на прибуток за другий квартал, за другий-третій квартали 2011 року, 2011 рік, 2012 рік із доказами їх прийняття податковим органом

Отже, податковий кредит позивачем сформований вірно, на підставі п.198.2, п. 198.6 ПК України, положення яких надавало позивачу право формувати кредит з дати списання коштів з банківського рахунку або дати отримання ним товарів та послуг, при підтверджені здійснення господарських операцій відповідними податковими накладними, іншими наявними документами, передбаченими п. 201.11 ПК України.

Позивач, відповідно до ст. 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», проводив належний фінансовий облік господарських операцій, з подачею відповідної звітності, а його первинні документи відповідають вимогам, передбачених ст. 9 зазначеного вище Закону, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року за № 88.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційних скарг спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Кузьменко В. В.