Справа № 2-а-298/10
Суддя: Задорожній В. П.
Дата ухвалення: 2010-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Драбівський районний суд Черкаської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2010 року Драбівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Задорожнього В.П.

при секретарі - Савенко О.В.

з участю : представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с,мт. Драбів справу за адміністративними позовами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

встановив:

Позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом, в якому просять суд визнати відмову відповідача щодо виплати їм щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком-протиправною та зобов»язати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за 2006-2008 роки в розмірі 4471 грн.20 коп.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_5. ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11 позовні вимоги ; підтримали, просили позов задоволити і крім того визнати неправомірною відмову у виплаті вказаної допомоги за 2009 рік, зобов»язати відповідача вирішити питання про донарахування соціальної допомоги і за 2009 рік та в подальшому. Представники позивачів ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_13, позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 підтримали і просили суд їх задоволити, крім того визнати неправомірною відмову у виплаті вказаної допомоги за 2009 рік, зобов»язати відповідача вирішити питання про донарахування соціальної допомоги і за 2009 рік та в подальшому. Позивачі ОСОБА_6Ю, ОСОБА_10 в судове засідання не з»явилась, просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали.

Представник Управління ПФ України в Драбівському районі позовні вимоги позивачів не визнав та просить суд відмовити їм у задоволенні позову посилаючись на те, що відповідачі знали про начеб-то порушення їх прав, проте до суду у встановлений КАС України річний термін не звертались. Крім того, вказав, що оспорювана допомога фінансується з Державного бюджету, проте в 2006 році та 2007 році такі дотації не надходили і тому нарахувань допомоги вони не проводили. Допомога з 01.01.2007 року виплачувалась особам, які є інвалідами у розмірі 50% надбавки, встановленої для учасників війни. А в 2008 році вони проводили нарахування в межах дотації згідно Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Крім того, до соціальних виплат не застосовується мінімальна пенсія за віком.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративні позови підлягають до задоволення частково виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачі згідно з пенсійними посвідченнями, є дітьми війни, а тому згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни», мають право на пільги, встановлені цим Законом.

Проте, беручи до уваги, що згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, суд вважає, що в задоволенні позову в частині визнання протиправною відмови у виплаті щомісячної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та зобов»язання здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги за період з 2006 року до 18 січня 2009 року слід відмовити у зв»язку з пропущенням строку. Підстави для його поновлення відсутні, оскільки позивачі щомісячно отримували з 1 січня 2008 року соціальну допомогу, тому повинні були знати про порушення своїх прав. Крім того, в заяві до керівника ПФ України у Драбівському районі вони посилались на рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 року від 09.07.2007 року і вказували на неконституційність змін, якими обмежувались їх права на отримання допомоги в розмірі, встановленому законом в первинній редакції.

Відповідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, щомісячна соціальна державна допомога повинна виплачуватись в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року» (п.41 Розділу II) редакція вказаної статті була змінена, передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Проте, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту Закону про Державний бюджет України), положення п.41 Розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано такими, що не відповідають Конституції України. Згідно п.5 резолютивної частини рішення, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік» розмір мінімальної пенсії за віком становив з 1 липня 2008 року - 482 грн., з 1 жовтня 2008 року - 489 грн. Проте, як видно з листів - відповідей позивачам ОСОБА_14 Пенсійною Фонду України, розмір виплаченої позивачам соціальної допомоги становить 49 грн.80 коп.

Твердження представника відповідача щодо неможливості провести виплату допомоги позивачам, по причині відсутності коштів з Державного бюджета, суд не може взяти до уваги з огляду на наступне.

Реалізація особою права, Ідо пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання суб'єктами владних повноважень на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, судом до уваги не приймається. Так, у справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Таким чином, невиконання або неналежне виконання законів, якими передбачено певні соціальні гарантії та зобов'язання держави щодо їх виконання, через відсутність коштів для їх виплати не є підставою для виправлення бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Крім того, суд також вважає, що державний орган не може посилатися на відсутність коштів по невиплаті заборгованості, оскільки відсутність коштів не може бути визнана, як виключна обставина.

Такі доводи відповідача суперечать п.1 ст. 6, ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Верховною Радою України згідно Закону України від 11.09.1997 року.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та Інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегована повноважень.

За вказаних обставин, відмова відповідача у виплаті щомісячної соціальної державної допомоги дітям війни в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 18 січня 2009 року (день початку річного терміну для звернення до суду) є неправомірною, а тому е підстави зобов»язати відповідача здійснювати нарахування вказаної соціальної допомоги у встановленому законом розмірі починаючи з 18 січня 2009 року з врахуванням сум соціальної допомоги, які вже фактично виплачені.

Керуючись ст.ст, 9, 69-71,94, 97, 122, 133, 158-163 КАС України, с у д,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні позови ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 задоволити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Драбівському районі щодо виплати вказаним позивачам щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком починаючи з 18 січня 2009 року.

Зобов»язати Управління Пенсійного Фонду України в Драбівському районі здійснити нарахування та доплату позивачам щомісячної соціальної допомоги дитині війни як різниці між 30 відсотками мінімальної пенсії за віком та фактично сплаченим розміром щомісячної соціальної державної допомоги за період .і 18 січня 2009 року по день набрання рішенням законної сили та здійснювати в подальшому нарахування та виплату позивачам щомісячної соціальної допомоги дитині війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Драбівський районний суд протягом двадцяти днів з часу подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з часу проголошення постанови.

Головуючий :