Справа № 2-а-6911/11
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-6911/11
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№2-а-6911/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» жовтня 2011 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Лобко А.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньої патрульної служби ВДАІ Броварського району Київської області ОСОБА_2 та УДАІГУ МВС України в Київській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що дії інспектора , дорожньої патрульної служби ВДАІ Броварського району Київської області ОСОБА_2 щодо складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача є неправомірними, оскільки ним не було порушено жодних вимог Правил дорожнього руху України. Викладені обставини в наголошеній постанові суб'єкта владних повноважень про те, що позивач, всупереч вимогам п.15.9. «г» Правил дорожнього руху України, здійснив зупинку на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі та закрив від інших водіїв видимість дорожнього знаку «пішохідний перехід» не відповідають дійсності. Постанова в справі про притягнення до адміністративної відповідальності складена з порушенням вимог діючого законодавства. Просив скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 14 травня 2011 року складену інспектором дорожньої патрульної служби ВДАІ Броварського району Київської області ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав й просив їх задовольнити. При цьому він наголосив, що викладені вище дії суб'єкта владних повноважень не можуть бути визнані законними й обгрунтованими через численні порушення вимог діючого законодавства України з питань безпеки дорожнього руху.

У судове засідання відповідачі не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні поштові повідомлення про отримання судових повісток.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона знаходилися в автомобілі позивача. Автомобіль ОСОБА_1 був зупинений працівником ДПС, який пояснив причину зупинки тим, що водій здійснив зупинку автомобіля на відстані менше 10 м від пішохідного переходу та у місці де транспортний засіб закривав від інших водіїв дорожній занк «піхохідний перехід». Однак, в дійсності автомобіль позивача здійснив зупинку більше ніж за 15 м від пішохідного переходу для вигрузки товару, автомобіль не міг закривати від інших водіїв дорожній знак «пішохідний перехід». Тому, позивач ніяких Правил дорожнього руху він не порушував. Однак, інспектор виніс постанову відносно позивача, а потім, на прохання останнього склав протокол щодо порушення позивачем ПДР України, де ОСОБА_1 виклав свої заперечення.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача в підтримання доводів позову, показання свідка, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року № 2747- IV (зі змінами й доповненнями) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 14 травня 2011 року о 07 год. 35 хв. інспектором дорожньої патрульної служби ВДАІ Броварського району Київської області ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АІ1 № 262490 відносно ОСОБА_1 за ч.І ст.122 КУпАП України за порушення ним пункту п.15.9 «г» Правил дорожнього руху України.

Зі змісту зазначеної вище постанови в справі про адміністративне правопорушення, наданих у судовому засіданні позивачем ОСОБА_1, вбачається, що 14 травня 2011 року о 07 год. 25 хв. ОСОБА_1, керуючи по вулиці Короленка в місті Броварах автомобілем «Форд транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив пункт 15.9 «г» Правил дорожнього руху України, відповідальність передбачена ч.І ст.122 КУпАП. За вчинення цього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 з ним не згоден, копію цього протоколу отримав, про що й поставив особистий підпис.

Згідно із п. 15.9 «г» «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями), зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

За змістом ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07 грудня 1984 року № 8073-Х (з наступними змінами та доповненнями) порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти

неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні позивач дав пояснення про те, що з постановою він не згоден, оскільки вона не була складена відповідно до вимог чинного законодавства України. Пояснив, що зупинився він більше ніж за 15 м від пішохідного переходу, не порушуючи правил зупинки та стоянки здійснив вигрузку товару. Переконавшись, що пішоходи, яким може бути створена загроза або небезпека, відсутні, продовжив рух. В цей час його було зупинено працівником ДПС який повідомив позивачу, що ним здійснено зупинку та стоянку на пішохідному переході, у зв'язку з чим порушено вимоги пункту 15.9 «г» Правил дорожнього руху України, що і стало причиною зупинки. Інспектор ДПС вилучив у нього посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль, після чого без належної оцінки його пояснень почав складати протокол про адміністративне правопорушення. На його вимогу скористатись допомогою юриста інспектор відмовив, не ознайомивши з правами, передбаченими КУпАП та Конституцією України. Вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення. При винесенні постанови про адміністративне правопорушення інспектор ДАІ не мав жодних доказів того, що було порушено правила дорожнього руху, не було надано фото, кінозйомки або відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього

руху.

З огляду на викладене й враховуючи те, що за змістом КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159- 163 КАС України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

постановив

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АІ1 № 117298 від 14 травня 2011 року, винесену інспектором дорожньої патрульної служби ВДАІ Броварського району Київської області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова суду у справі з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності за змістом статті 171-2 КАС України є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя В.О.Василишин