Справа № 628/733/15-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 р. Справа № 628/733/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області на постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 21 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області про визнання неправомірними дій та стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и л а:

05.03.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача управління Пенсійного фонду України у Купянському районі Харківської області (далі відповідач, пенсійний орган, УПФУ) від 24.12.2014 року № 111 щодо утримання з нього 9.665,86 грн. (суми переплати пенсії) шляхом утримання 20% від розміру пенсії та зобовязати відповідача одноразово виплатити йому 3.046,56 грн. як різницю між пенсією, яка призначена 14.08.2011 року та пенсією, яка призначена з 14.08.2010 року.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю оскаржуваного ним рішення відповідача і фактом безпідставного зменшення розміру його пенсії після проведення перерахунку.

Постановою Купянського міськрайонного суду Харківської області від 21 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

Рішення суду вмотивовано наявністю обставин, які надали суду підстави дійти висновку про неправомірність оскаржуваного рішення та встановленням факту порушення відповідачем положень п.п. 7, 9 ч. 1 ст. 16, п. 4 розділу ХУ Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі УПФУ, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Купянського міськрайонного суду Харківської області від 21 липня 2015 року та прийняти нове судове рішення про відмову задоволення адміністративного позову ОСОБА_1

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.11.2010 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ з заявою по призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Рішенням УПФУ № 14 від 11.02.2011 року в призначенні пенсії ОСОБА_1 відмовлено, у звязку із відсутністю необхідного (12 років 6 місяців) пільгового стажу, оскільки роботодавцем позивача не проведена атестація його робочого місця (а.с. 166-167).

29.08.2011 року ОСОБА_1 повторно звернувся до УПФУ з заявою по призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і рішенням пенсійного органу № 41955 від 01.09.2011 року ОСОБА_1 призначена така пенсія з 14.08.2011 року.

При цьому, будучи незгодним із попереднім рішенням УПФУ, ОСОБА_1 оскаржив це рішення у судовому порядку.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2013 року по справі № 2023/2а-1268/12 зазначене рішення пенсійного органу скасовано, як неправомірне. Судовим рішенням УПФУ зобовязано вирішити питання щодо зарахування певного періоду роботи ОСОБА_1 до його пільгового стажу та щодо призначення останньому пенсії за віком на пільгових умовах (Список № 2).

Судове рішення пенсійним органом виконано (постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження датована 04.04.2014 року) і ОСОБА_1 з 14.08.2010 року призначена пенсія за віком на пільгових умовах (Список № 2) відповідно до його заяви від 12.11.2010 року.

Таким чином, право на позивача ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах з 14.08.2010 року за захистом, якого ОСОБА_1 звертався до суду останнім поновлено і відповідачем виконано судове рішення.

Частиною 1 ст. 27 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), в редакції, що була чинною на день звернення позивача ОСОБА_1 (12.11.2010 року) до пенсійного органу, встановлено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст. 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст. 25 цього Закону.

В свою чергу, ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV в редакції, що була чинною до 01.01.2012 року, передбачалось, що у формулі розрахунку заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії приймає участь такий показник, як середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, при визначенні заробітної плати (доходу) ОСОБА_1 для обчислення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із заявою від 12.11.2010 року пенсійним органом обґрунтовано врахований показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2009 рік.

Колегія суддів зазначає, що пенсійним законодавством не передбачено одночасної наявності двох рішень з приводу призначення пенсіонеру одного виду пенсії.

Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, не передбачена процедура «узгодження призначення пенсії». Статтями 6, 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за певним винятком, до якого не відноситься випадок позивача, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Як встановлено судом позивач ОСОБА_1 не відкликав свою заяву від 12.11.2010 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, з прийняттям відповідачем рішення про призначення ОСОБА_1 з 14.08.2010 року пенсії за віком на пільгових умовах (Список № 2) згідно з заявою від 12.11.2010 року, фактично втратило свою чинність рішення УПФУ № 41955 від 01.09.2011 року, яким з 14.08.2011 року ОСОБА_1 призначена пенсія за віком на пільгових умовах (Список № 2).

Внаслідок того, що показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2010 рік (врахований при розгляді заяви ОСОБА_1 від 2011 року) був вищим ніж аналогічний показник за 2009 рік (врахований при розгляді заяви ОСОБА_1 від 2010 року), розмір пенсії позивача, визначений за формулою, передбаченою ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-IV, зменшився.

10.04.2014 року ОСОБА_1 звертався до суду з позовом, яким просив: визнати неправомірними дії УПФУ щодо процедури скасування пенсії, призначеної на підставі заяви від 29.08.2011 року та призначення пенсії на підставі заяви від 12.11.2010 року, зобовязати УПФУ провести процедуру узгодження призначення його пенсії на підставі двох заяв відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Прядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, з урахуванням його права вирішити питання яку пенсію залишити за собою.

Постановою Купянського міськрайонного суду Харківської області від 18.06.2014 року по справі № 628/1158/14-а в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2014 року, що прийнята за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначене судове рішення було скасовано та прийняте нове, яким визнані неправомірними дії УПФУ щодо зменшення розміру раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії та пенсійний орган зобовязаний, починаючи з вересня 2011 року вчинити дії щодо проведення перерахунку та виплати позивачу пенсії за віком по Списку № 2 в розмірі пенсії, призначеному згідно його заяви від 29.08.2011 року (а.с. 18-21).

24.12.2014 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення № 111 про утримання 9.665,86 грн. з пенсії ОСОБА_1, відповідно до положень ст. 50 Закону № 1058-IV, як здійсненої у період з 14.08.2010 року по 31.12.2014 року переплати пенсії пенсіонеру, шляхом утримання щомісячно 20% розміру пенсії ОСОБА_1 до повного погашення заборгованості (а.с. 8).

Погоджуючись із загальним висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірним та скасування рішення відповідача № 11 від 24.12.2014 року щодо утримання з нього 9.665,86 грн. (суми переплати пенсії) шляхом утримання 20% від розміру пенсії, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 50 Закону N 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року N 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсіонер зобов'язаний сповіщати органи пенсійного фонду про прийняття на роботу, звільнення з роботи, зміні складу сім'ї, зміну місця проживання та інших обставин, які можуть вплинути на його пенсійне забезпечення, при цьому, пенсіонеру видається пам'ятка (Додаток 6 до вищезазначеного Постанови), копія якого залишається в пенсійній справі.

У звязку з ненаданням судам першої та апеляційної інстанцій даних, які б безспірно свідчили про факти порушення ОСОБА_1 прийнятих на себе при оформленні (перерахунку) пенсії зобовязань, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги УПФУ в цій її частині. Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неправильного вирішення судом першої інстанції справи в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобовязання пенсійного органу одноразово виплатити йому 3.046,56 грн., як різницю між пенсією, яка призначена з 14.08.2011 року, та пенсією, яка призначена з 14.08.2010 року, виходячи з наступного.

До набрання чинності 01.01.2004 року Законом № 1058-IV державні пенсії громадянам України, колишнім громадянам СРСР призначались та виплачувались на умовах раніше діючого законодавства, - Закону СРСР від 14.07.1956 року «Про державні пенсії», Закону СРСР від 15.05.1990 року № 1480-1 «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР», Закону України від 05.11.1990 року № 1788-ХП «Про пенсійне забезпечення» тощо.

Порядок перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності Законом № 1058-IV, регламентований ст. 43 цього Закону. В свою чергу, п. 4 розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV встановлено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що перерахунок пенсій у звязку з збільшенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, прожиткового мінімуму та страхового стажу, порядок проведення якого встановлений ст. 42 Закону України № 1058-IV, не передбачає іншого порядку проведення такого перерахунку як за зверненням пенсіонера та на його вибір перерахунок «по стажу» або перерахунок «по заробітку» і, таким чином, пенсіонеру надано право самостійно вибирати вид найбільш економічно вигідного перерахунку.

Окрім того, поза увагою суду залишилась та обставина, що приймаючи рішення про призначення з 14.08.2010 року ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах (Список № 2) пенсійний орган здійснював не перерахунок пенсії пенсіонера, а фактично первинне призначення цієї пенсії, оскільки рішення про відмову в призначенні такої пенсії було скасовано в судовому порядку, як незаконне, а свою заяву від 12.11.2010 року ОСОБА_1 не відкликав.

Таким чином, неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині позовних вимог, відповідно до положень п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення в частині, якою задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 про зобовязання пенсійного органу одноразово виплатити йому 3.046,56 грн., як різницю між пенсією, яка призначена з 14.08.2011 року, та пенсією, яка призначена з 14.08.2010 року з прийняттям нового судового рішення про відмову в їх задоволенні.

Вирішуючи спірні правовідносини щодо зобовязання відповідача здійснити одноразову виплату позивачу 3.046,56 грн., як різниці між пенсією, яка призначена 14 серпня 2011 року та пенсією, яка призначена з 14 серпня 2010 року, колегія суддів не вважає пропущеним строк звернення до адміністративного суду, оскільки виходячи зі змісту ст. 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду з позовом як різновид строку позовної давності та наслідки його пропущення, встановлені ч. 2 ст. 100 КАС України, можуть застосовуватися судом лише у випадку, коли мало місце порушення прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулась до суду за захистом цих прав.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.11.2013 року по справі № 21-389а13.

Враховуючи, що у даному випадку, підстави для зобовязання УПФУ здійснити одноразову виплату позивачу суми різниці між пенсією, яка призначена 14 серпня 2011 року та пенсією, яка призначена з 14 серпня 2010 року відсутні, права, свободи та інтереси позивача не порушено, тому підстав для застосування правил ч. 1 ст. 100 КАС колегія суддів не вбачає.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

Оскільки судом першої інстанції питання щодо розподілу судових витрат по справі не вирішувалось, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави, визначені ч. 6 ст. 94 КАС України, для зміни проведеного судом розподілу судових витрат.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 160, 167, 185, 195, 196, 198, 200, 202 п. 1 ч. 1, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області - задовольнити частково.

Постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 21 липня 2015 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобовязання управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за період з 14 серпня 2010 року по 14 серпня 2011 року з виплатою різниці між пенсією, яка призначена 14 серпня 2011 року та пенсією, яка призначена з 14 серпня 2010 року, - з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні даних позовних вимог.

В іншій частині постанову Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 07 вересня 2015 року.