Справа № 2а-941/10/2470.
Суддя: Ковтюк Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11:14год. 05 травня 2011 року м. Чернівці Справа № 2а-941/10/2470.

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Ковтюк В.О.

секретаря судового засідання Колесник В.Ю.

за участю :

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Контрольно-ревізійного управління у Чернівецькій області до Чернівецького обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі про виконання вимог, суд

ВСТАНОВИВ:

Контрольно-ревізійне управління в Чернівецькій області (позивач) звернулося з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) до Чернівецького обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі (відповідач) про виконання п.2 вимог від 27.03.09р. №24-07-10/1753 щодо забезпечення повернення до Державного бюджету України та місцевих бюджетів отриманих позичальниками, з порушенням вимог законодавства, кредитів на загальну суму 29949,00 грн. (без врахування повернутих відповідачем коштів як до судового розгляду так і під час нього).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що в період з 20.01.09р. по 05.03.09р., в ході ревізії встановлено ряд порушень, про що було складено акт від 05.03.09р. №24-07/73 (далі Акт), де серед іншого виявлені такі порушення, як :

- порушення вимог постанови Кабміну України від 05.10.98р. №1597 «Про затвердження Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі» (далі-Правила) та п. 4 рішення ХІІ сесії Чернівецької обласної ради V скликання від 04.04.07р. №84-12/07 «Про затвердження Положення про порядок отримання кредитів в Чернівецькому обласному фонді підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» (далі - Положення), а саме відповідачем було надано кредитів на загальну суму 399228,12 грн. (надання кредитів позичальникам, які працюють у субєкта господарювання розташованих не у сільській місцевості - 12500,00 грн. ОСОБА_3; 11250,00грн. ОСОБА_4; а також порушення п. 17 Правил та п. 25 Положення, в звязку із чим позичальнику ОСОБА_5 перераховано на 45000,00 грн. більше ніж передбачено законодавством).

Відповідно до вимог чинного законодавства відповідачу направлено вимогу від 27.03.09р. №24-07-10/1753 (далі Вимога) про усунення виявлених порушень. Однак, на час подання позову п.2 Вимог був виконаний частково на суму 265628,00 грн., в ході судового розгляду відповідач забезпечив повернення ще 103651,12 грн., а тому позивач просить суд прийняти рішення, яким зобовязати відповідача забезпечити повне виконання п.2 Вимог, а саме забезпечити повернення решти коштів в розмірі 29949,00 грн. (від ОСОБА_3 2500,00 грн., ОСОБА_4 1249,00 грн.; ОСОБА_5 26200,00 грн.)

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач позовні вимоги не визнав в обґрунтування чого надав суду письмові заперечення, в яких зазначив наступне.

Так, відповідно до вимог п. 8 ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» позивачу може звертатися до суду з вимогою про стягнення коштів у випадках, коли підконтрольні установи одержали кошти за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного і як вбачається із Акту кошти відповідачем не отримувалися, а відповідно до статуту відповідач є фінансово-кредитною установою і основною його діяльністю є видача пільгових кредитів.

Крім того, у Вимозі не вказано вимогу про повернення за рахунок відповідача будь-яких коштів до Державного бюджету України та місцевих бюджетів, а тому на думку відповідача позивач обрав спосіб звернення до суду, який не передбачено чинним законодавством.

Також, відповідач в травні 2009 року звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до позивача про скасування п.п. 2а, 2б, 2в, 4, 5, 6, 7 та 8 вимог №24-07-10/1753 від 27.03.09р., зокрема відповідач не погодився з вимогою щодо забезпечення повернення до державного та місцевих бюджетів кредитів, отриманих позичальниками ОСОБА_3 (12500,00 грн.), ОСОБА_4, (11250,00 грн.) ОСОБА_5 (25000,00 грн. - до державного бюджету та 20000,00 грн. до Глибоцького районного бюджету), ОСОБА_6 (6250,00 грн.), ОСОБА_7 (7500,00 грн.) (справа №2а-233/09/2470). За наслідками розгляду зазначеної справи постановою Львівського апеляційного адміністративного суду п.2 Вимог був скасований.

Виходячи з наведеного, відповідач вважає, що відповідно до ч.1 ст.155 КАС України справу належить залишити без розгляду.

Під час судового розгляду представник відповідача доводи, наведені в запереченнях проти позову підтримав та наполягав на відмові у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 20.01.09р. по 05.03.09р., в ході ревізії встановлено ряд порушень, про що було складено акт від 05.03.09р. №24-07/73 (далі Акт), де серед іншого виявлені такі порушення, як :

- порушення вимог постанови Кабміну України від 05.10.98р. №1597 «Про затвердження Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі» (далі-Правила) та п. 4 рішення ХІІ сесії Чернівецької обласної ради V скликання від 04.04.07р. №84-12/07 «Про затвердження Положення про порядок отримання кредитів в Чернівецькому обласному фонді підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» (далі - Положення), а саме відповідачем було надано кредитів на загальну суму 399228,12 грн. (за відсутності підтвердження трудових відносин - 4672,12 грн. ОСОБА_8П,; 46428,00 грн. ОСОБА_9; 95800,00 грн. ОСОБА_10А,; 46428,00 грн. ОСОБА_11; 87400,00 грн. ОСОБА_12; 36000,00 грн. ОСОБА_13; надання кредитів позичальникам, які працюють у субєкта господарювання розташованих не у сільській місцевості - 12500,00 грн. ОСОБА_3; 11250,00 грн. ОСОБА_4; надання кредитів позивальника, які не працюють - 6250,00 грн. ОСОБА_6; 7500,00 ОСОБА_7 (порушення вимог п. 4 Правил та п. 4 Порядку), а також порушення п. 17 Правил та п. 25 Положення, в звязку із чим позичальнику ОСОБА_5 перераховано на 45000,00 грн. більше ніж передбачено законодавством) (а.с. 7-13)..

27 березня 2009р. на адресу відповідача направлено вимогу №24-07-10/1753 про усунення виявлених порушень, в якій в п.2 зазначені вимоги щодо забезпечення повернення до державного та місцевих бюджетів, отримані позичальниками з порушенням вимог законодавства кредитів на загальну суму 399228,12 грн., в тому числі:

до спеціального фонду державного бюджету 329478,12 грн. з них 4672, 12 грн. ОСОБА_8, 12500,00 грн. ОСОБА_3, 11250,00 грн. ОСОБА_4. 46428,00 грн. ОСОБА_9, 25000,00 грн. ОСОБА_5, 95800,00 грн. ОСОБА_10, 46428,00 грн. ОСОБА_11, 87400,00 грн. ОСОБА_12;

до спеціального фонду Чернівецького обласного бюджету 49750,00 грн. із них 36000,00 грн. ОСОБА_14В,: 6250,00 ОСОБА_6.С. та 7500,00 грн. ОСОБА_7;

до спеціального фонду Глибоцького районного бюджету 20000,00 грн. ОСОБА_5 (а.с.34).

16.03.2009 року відповідачем були надані заперечення до акту ревізії від 05.03.2009р. №24-07/73 (а.с.29-33), а відповідно до висновків позивача на заперечення до акту ревізії заперечення відповідача відхилені (а.с.15-28).

27 квітня 2009 року відповідачем було направлено лист-відповідь на вимогу від 27.03.09р. №24-07-10/1753, в якій відповідач зазначив, які дії вчиненні ним на виконання Вимог, а також зазначив, що заперечує порушення вимог чинного законодавства при наданні кредитів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та не погоджується із п.6-8 Вимог, а тому з метою вирішення цих питань в судовому порядку відповідачем було подано позовну заяву до Чернівецького окружного адміністративного суду (а.с.109).

Постановою Львівського апеляційного суду від 17 березня 2011 року у справі №64910/09/9104 за апеляційною скаргою Чернівецького обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2009 року у справі за позовом Чернівецького обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до контрольно-ревізійного управління в Чернівецькій області про визнання дій незаконними, часткове визнання недійсною та скасування вимоги - визнано протиправними та скасовано вимоги контрольно-ревізійного управління в Чернівецькій області №24-07-10/1753 від 27 березня 2009 року, викладені в п.2 в частині забезпечення повернення до державного та місцевих бюджетів кредитів, отриманих позичальниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 (а.с.126-128).

Як вбачається із довідки відповідача №92 від 24.03.10р. про погашення кредитів позичальниками згідно вимог КРУ про усунення порушень виявлених ревізією, позичальники повністю погасили суми кредитів ОСОБА_10 -95800,00 грн., ОСОБА_11 46428,00 грн., ОСОБА_12 І,І, 87400,00 грн. та ОСОБА_13 36000,00 грн., а всього на суму 265628,00 грн. (а.с.98, 115), що також підтверджується відповідними виписками з банку (а.с.99-101, 103-106,108) та довідками відповідача від 01.06.09р. №226, від 03.06.09р. №225 (а.с. 102, 107).

Станом на 12 травня 2010 року відповідно до довідки №150 за позичальником ОСОБА_9 рахується заборгованість 44642,00 грн., за ОСОБА_8 4672,12 грн. (а.с. 114).

Відповідно до довідки від 12.05.10р. №151 про заборгованість позичальників, які погашають кредити відповідно до умов кредитних договорів, і по яких Фонд заперечує те, що кредити видані в порушення вимог чинного законодавства ОСОБА_3 6250,00 грн.. ОСОБА_4 - 4999,00 грн., ОСОБА_5 329950,00 грн., ОСОБА_15 кредит погашено, ОСОБА_7 1250,00 грн., а всього 45449,00 грн. (а.с.116).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Статус державної контрольно-ревізійної служби в Україні, їх функції та правові основи діяльності визначені Законом України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні від 26.01.1993р. № 2939-ХІІ (далі Закон № 2939).

Відповідно до п.7 ст.10 Закону України «Про Державну контрольно-ревізійну службу в Україні», Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право: пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Пунктом 10 статті 10 Закону України Про Державну контрольно-ревізійну службу в Україні передбачено, що Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право звертатись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить з наступного.

Як вже зазначалось Постановою Львівського апеляційного суду від 17 березня 2011 року у справі №64910/09/9104 за апеляційною скаргою Чернівецького обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2009 року - визнано протиправними та скасовано вимоги контрольно-ревізійного управління в Чернівецькій області №24-07-10/1753 від 27 березня 2009р., викладені в п.2 в частині забезпечення повернення до державного та місцевих бюджетів кредитів, отриманих позичальниками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5

Як вбачається з заяви про уточнення позовних вимог позивач просить суд зобов"язати відповідача виконати Вимоги в частині забезпечення повернення до Державного бюджету України та місцевих бюджетів, отриманих позичальниками з порушенням вимог законодавства кредитів на загальну суму 29949,00грн. (в тому числі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5Г.).

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити, оскільки п.2 Вимог, які позивач просить зобов"язати виконати відповідача скасовані постановою Львівського апеляційного адміністративного суду, на даний час зазначене рішення набрало законної сили.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В ході судового розгляду контрольно-ревізійне управління в Чернівецькій області, не довело належним чином правомірність прийнятого ним рішення, а тому в задоволенні його позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанову в повному обсязі виготовлено 10 травня 2011 р.

Суддя В.О. Ковтюк