Справа № 524/4459/15-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 р. Справа № 524/4459/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови, -

В с т а н о в и л а:

26.05.2015 року позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУПФУ, пенсійний орган, позивач) звернувся до суду з позовом про скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 від 13.05.2015 року про накладення штрафу, реєстраційний номер виконавчого провадження 43581941, посилаючись на її незаконність.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 липня 2015 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Судове рішення вмотивовано обовязковістю виконання судових рішень, що набрали законної сили. Також судом зазначено, що позивач не оскаржив постанову про відкриття виконавчого провадження, заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та повязує виконання постанови суду справа № 2-а-220/1- з іншою справою № 1602/2а-303/12в.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУПФУ, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 липня 2015 року та прийняти нове судове рішення про задоволення адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідно до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.03.2010 року по справі № 2а-220/2010 частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ГУПФУ про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії, тощо.

Так, судовим рішенням, зокрема, визнано протиправною відмову ГУПФУ щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 130 % від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано ГУПФУ здійснити перерахунок та виплату недоплаченої частини пенсії ОСОБА_2, та призначити пенсію відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 130 % від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 12.01.2005 року за виключенням періоду з 01.01.2006 року по 21.05.2008 року з урахуванням поведених виплат.

Визнано протиправною відмову ГУПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 в належному розмірі підвищення до пенсії інваліда війни відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» та ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязано ГУПФУ провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату підвищення до пенсії, як інваліду війни III групи за період з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року в розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком, за період з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року в розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком, як інваліду війни II групи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 14.07.2010 року (справа № 22ц-7226/10*) відхилені апеляційні скарги ОСОБА_2 та ГУПФУ на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.03.2010 року, судове рішення залишено без змін (а.с. 154-155).

Таким чином, постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.03.2010 року набрала законної сили 14.07.2010 року та підлягала виконанню.

19.12.2011 року ОСОБА_2 звертався до суду з адміністративним позовом до ГУПФУ, яким, зокрема, просив визнати дії пенсійного органу по перерахунку та виплаті йому пенсії з 01.11.2011 року не в розмірах, визначених постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.03.2010 року, протиправними та просив зобовязати ГУПФУ з 01.11.2011 року здійснювати нарахування, відповідно, виплату його пенсії в розмірах, встановлених зазначеним судовим рішенням.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.04.2012 року адміністративний позов ОСОБА_2 був задоволений.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2012 року по справі № 1602/2а-303/12, що прийнята за наслідками розгляду апеляційної скарги ГУПФУ, постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.04.2012 року скасована та в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 156-158).

31.10.2013 року Автозаводським районним судом м. Кременчука виданий виконавчий лист № 2а-220/2010, для примусового виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.03.2010 року в частині, якою судовим рішенням зобов'язано ГУПФУ здійснити перерахунок та виплату недоплаченої частини пенсії ОСОБА_2, та призначити пенсію відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 130 % від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 12.01.2005 року за виключенням періоду з 01.01.2006 року по 21.05.2008 року з урахуванням поведених виплат; зобовязано ГУПФУ провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату підвищення до пенсії, як інваліду війни III групи за період з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року в розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком, за період з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року в розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком, як інваліду війни II групи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.01.2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2014 року, задоволено заяву ОСОБА_2 про поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання (а.с. 161).

Постановою державного виконавця від 06.06.2014 року, на підставі заяви ОСОБА_2 від 04.06.2014 року, відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню зазначеного виконавчого листа, реєстраційний номер виконавчого провадження 43581941 (а.с. 82-83), боржнику наданий термін для його добровільного виконання.

При цьому, в заяві від 06.04.2014 року ОСОБА_2 зазначав, що пенсійним органом постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.03.2010 року по справі № 2а-220/2010 не виконується саме з 01.11.2011 року (а.с. 78-79).

23.06.2014 року на адресу органу державної виконавчої служби ГУПФУ надані копії розрахунків та повідомлень про виплату пенсії ОСОБА_2 за період 2005-2013 років (а.с. 85, 87-130).

В подальшому державним виконавцем вирішувалось питання про залучення до участі у виконавчому провадженні експерта, виконавче провадження зупинялось та поновлялось, на адресу боржника направлялися вимоги про виконання виконавчого документа, а 13.05.2015 року з підстав, передбачених ст.ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» прийнята оскаржувана постанова про накладення на боржника штрафу в розмірі 680 грн. (а.с. 39-40).

Прийняте рішення державним виконавцем обґрунтовано наступним «Станом на 13.05.2015 року рішення суду не виконане. Боржник листом від 16.03.2015 року повідомив відділ примусового виконання рішень про повне виконання рішення суд, але згідно заяви стягувача ОСОБА_2 від 27.04.2015 року рішення суду на даний час Головним управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області не виконується».

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції щодо необгрунтованності позовних вимог ГУПФУ, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 75 Закону України від 21.04.1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-XIV) після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому ст. 89 цього Закону. У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

В силу положень ч. 1 ст. 89 Закону № 606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, для прийняття рішення щодо застосування санкцій, передбачених ч. 1 ст. 89 цього Закону державний виконавець повинен встановити два факти: по-перше, що судове рішення не виконано, по-друге, що рішення суду не виконано без поважних на те причин.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови про накладення штрафу державним виконавцем констатовано (зі слів стягувача), що судове рішення не виконано. При цьому, державний виконавець не зазначив, які дії повинен був вчинити пенсійний орган для виконання судового рішення, з яких причин судове рішення не виконане та чому ці причини є неповажним.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувану постанову державним виконавцем прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини, встановлені Харківським апеляційним адміністративним судом під час розгляду справи № 1602/2а-303/12 про те, що до 01.11.2011 року нарахування/виплата ОСОБА_2 пенсійних виплат ГУПФУ проводилось відповідно до постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.03.2010 року, та про те, що здійснення таких нарахувань/виплат пенсійним органом обґрунтовано припинено з 01.11.2011 року у звязку із зміною законодавства, що регулює питання пенсійного забезпечення, мають преюдиціальне значення для всіх органів, у тому числі і для суду.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, відповідно до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 липня 2015 року підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення адміністративного позову ГУПФУ та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 від 13.05.2015 року про накладення штрафу, реєстраційний номер виконавчого провадження 43581941.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 41, 55, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202 ч. 1 п.п. 3, 4, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 липня 2015 року скасувати з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області і скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавської області ОСОБА_1 від 13 травня 2015 року про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області штрафу в розмірі 680 грн. реєстраційний номер виконавчого провадження: 43581941.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 07 вересня 2015 року.