Справа № 813/2034/15
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року Справа № 813/2034/15

15 год. 55 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Небесна М.В.,

від позивача Корнелюк В.М.,

від відповідача Береза І.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дністер-Агро» про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії Городоцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області.

Суть спору.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Дністер-Агро» (далі - позивач, ТОВ «Дністер-Агро») з адміністративним позовом до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - відповідач, Городоцька ОДПІ, Інспекція), в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог /а.с.74/, просить:

- відмінити (скасувати) рішення відповідача № 4028/15-01/5 від 14.04.2015 року про непогодження застосування податкового компромісу із ТОВ «Дністер-Агро»;

- зобов'язати відповідача визнати погодженим податковий компроміс ТОВ «Дністер-Агро» та Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області на основі відповідної заяви № 137/03 від 31.03.2015 року та на основі чинного законодавства України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем 31.03.2015 року надіслано до Городоцької ОДПІ заяву про намір досягнути податковий компроміс. Однак, ТОВ «Дністер-Агро» отримало від відповідача рішення № 4027/15-01/5 від 14.04.2015 року про погодження лише частини суми з податку на додану вартість, котра заявлена до застосування податкового компромісу. Рішенням № 4028/15-01/5 від 14.04.2015 року Інспекція не погодила застосування податкового компромісу щодо суми від'ємного значення з податку на додану вартість, незважаючи на те, що позивач виконав усі передбачені Податковим кодексом України умови для досягнення податкового компромісу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив повністю з підстав викладених у письмових запереченнях та додаткових поясненнях /а.с.22-23, 62/. Вважає, що предметом податкового компромісу не можуть бути визначені у податковому повідомленні-рішенні суми від'ємного значення з податку на додану вартість чи податку на прибуток або суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Крім того зазначає, що позовна вимога про зобов'язання Городоцької ОДПІ погодити застосування податкового компромісу відповідно до поданої заяви є формою втручання у дискреційні повноваження органу ДФС та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Тому, вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими, а дії та рішення відповідача законними та обґрунтованими. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення та ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та -

в с т а н о в и в :

ТОВ «Дністер-Агро» згідно з довідкою АА № 500853 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), зареєстроване як юридична особа 25.03.2004 року із присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи 32858428 /а.с.8/.

За результатами податкової перевірки ТОВ «Дністер-Агро» Городоцькою ОДПІ прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № від 14.03.2014 року, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 7643,34 грн. /а.с.25/;

- податкове повідомлення-рішення № від 14.03.2014 року, яким зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 13348,33 грн. /а.с.24/.

ТОВ «Дністер-Агро» оскаржило ці рішення в судовому порядку та подало до Городоцької ОДПІ заяву № 137/03 від 31.03.2015 року про намір погодити та зарахувати податковий компроміс на відповідні суми, сплативши 5% від суми нарахованої згідно з зазначеними вище податковими повідомленнями рішеннями, що становить 973,15 грн. /а.с.17/. ТОВ «Дністер-Агро» зобов'язалося включити суму податкового компромісу до податкового обліку та інформувати Львівський апеляційний адміністративний суд про податковий компроміс /а.с.11/.

Рішенням № 4027/15-01/5 від 14.04.2015 року Городоцька ОДПІ погодила застосування податкового компромісу по заяві ТОВ «Дністер-Агро» в частині податкового повідомлення-рішення № від 14.03.2014 року, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 7643,34 грн. /а.с.12-13/.

Рішенням № 4028/15-01/5 від 14.04.2015 року Городоцька ОДПІ не погодила застосування податкового компромісу по заяві ТОВ «Дністер-Агро» в частині податкового повідомлення-рішення № від 14.03.2014 року, яким зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 13348,33 грн. /а.с.14-16/.

Вважаючи, що рішення контролюючого органу в частині непогодження податкового компромісу є необґрунтованим та порушує права ТОВ «Дністер-Агро», позивач звернувся за їх захистом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів, відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Враховуючи підстави позову та заперечень, спір виник з приводу незастосування відповідачем податкового компромісу до податкового повідомлення-рішення, яким зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 13348,33 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України) (далі - ҐПК України).

Відповідно до п. 1 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується (п. 2 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України).

За правилами встановленими у п. 7 відповідного підрозділу процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Відповідно до підп. 2.1 п. 2 Методичних рекомендацій щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу (далі - Методичні рекомендації), затверджених наказом ДФС України від 17.01.2015 року № 13 під заниженням податкових зобов'язань для цілей застосування Методичних рекомендацій слід розуміти неправомірне формування платником податків даних податкового обліку (формування податкового кредиту з податку на додану вартість або витрат з податку на прибуток) у податкових періодах до 1 квітня 2014 року, що призвело до заниження належних до сплати сум податкових зобов'язань.

Також, відповідно до під. 2.4 п. 2 Методичних рекомендацій під досягненням компромісу розуміється сплата платником податків до бюджету сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість та/або податку на прибуток.

Поняття податкового зобов'язання та поняття від'ємного значення з податку на додану вартість чи податку на прибуток, а також поняття бюджетного відшкодування послідовно розмежовуються нормами Податкового кодексу України.

Про їх нетотожність, зокрема, свідчить п. 54.3 ст. 54 ПК України, згідно з яким контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобовязань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення сум податку на додану вартість платника податків.

До того ж, законодавець чітко визначив поняття податкового зобов'язання, яке закріплено в підп. 14.1.179 п. 14.1 ст. 14 ПК України, а саме: податкове зобов'язання - це загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку у звітному (податковому) періоді.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) встановлено у ст. 200 ПК України, зокрема сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Таким чином, предметом податкового компромісу не можуть бути визначені у податковому повідомленні-рішенні суми від'ємного значення з податку на додану вартість чи податку на прибуток, або суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Отже, твердження позивача, що під дію податкового компромісу підпадає податкове повідомлення-рішення Городоцької ОДПІ № від 14.03.2014 року, яким зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 13348,33 грн. є помилковим, оскільки податковий компроміс поширюється саме на суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, а не на суми від'ємного значення з податку на додану вартість.

Суд не бере до уваги покликання позивача на п. 7 підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України як на норму, що зобов'язує податковий компроміс визнати досягнутим, оскільки, з позиції суду, цією нормою визначено лише процедуру (порядок) досягнення податкового компромісу, зокрема, стосовно неузгоджених сум податкових зобов'язань, щодо яких триває процедура судового оскарження. Однак, суть та умови податкового компромісу визначені п. 1 цього підрозділу даною нормою не змінюються.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Згідно з ст. 94 КАС України відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у позові, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 136, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.09.2015 року.

Суддя Кравців О.Р.