Справа № 2а-2048/10/1270
Суддя: Блохін А.А.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шембелян В.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року справа №2а-2048/10/1270

приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Юрченко В.П., Карпушової О.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 червня 2010 року у справі № 2а-2048/10/1270 за позовом приватного підприємця ОСОБА_2 до виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення № 88 від 01.03.10р. про нарахування пені в розмірі 11,06 грн. та штрафних санкцій в розмірі 236,57 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А:

23 березня 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення № 88 від 01.03.10р. про нарахування пені в розмірі 11,06 грн. та штрафних санкцій в розмірі 236,57 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 червня 2010 року у справі № 2а-2048/10/1270 у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено наступне.

Актом перевірки повноти нарахування, утримання, перерахування страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування та використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності приватного підприємця ОСОБА_2 від 08.02.10р. за період з 01.01.07р. по 01.01.10р. встановлені порушення ст. 23 п. 2.2 ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та похованням» від 18.01.01р. № 2240-ІІІ (далі Закону України №2240-ІІІ), п.п 4.4, 4.6. Інструкції про порядок надходження, обліку та використання коштів Фонду від 26.06.01р. № 16, в частині несвоєчасного перерахування страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності. У звязку із встановленими порушеннями законодавства Фондом була нарахована пеня відповідно до ст. 30 Закону України № 2240-ІІІ на суму простроченої заборгованості станом на 08.02.10р. в розмірі 11, 06 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 236,51 грн. (виходячи з наступного розрахунку: 50% від суми несвоєчасно сплачених страхових внесків за період, що перевірявся, яка складає суму в розмірі 473, 01 грн.) ( а. с. 9).

На підставі акту перевірки було винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 01.03.10р. за № 88, яким позивача зобовязано сплатити суму нарахованої пені в розмірі 11, 06 грн. та штрафної санкції 236, 51 грн. (а. с. 16).

Позивач надав до Фонду заперечення на ОСОБА_1 перевірки від 08.02.10р., однак рішенням № 07-10-513 від 01.03.10р. за результатами розгляду заперечення, акт перевірки залишено без змін та відхилено висновки заперечення (а. с. 13-14).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України № 2240-ІІІ субєкти загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, - застрахована особа або інша особа у випадках, передбачених статтями 45, 47 цього Закону, страхувальник та страховик.

Частиною 2 ст. 27 Закону України № 2240-ІІІ встановлений обовязок страхувальника нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, а ч. 3 та 4 ст. 28 зокрема, встановлено, що страховик має право здійснювати перевірку правильності нарахування і повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників; одержувати необхідні пояснення (у тому числі письмові) з питань, що виникають під час перевірок; накладати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно вимог ст. 30 Закону України №2240-ІІІ страхувальник - роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів. За несвоєчасність сплати страхувальником страхових внесків на нього накладається штраф у розмірі 50 відсотків суми належних до сплати страхових внесків за весь період, який минув з дня, коли страхувальника було взято на облік. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь її строк.

Відповідно до п. 15.2 Інструкції про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженою постановою правління фонду від 19.09.01р. за № 38, ревізія (перевірка) проводиться згідно з планом - графіком роботи органу Фонду. Перевірці підлягають документи за поточний та попередній роки, а у разі виявлення порушень або зловживань - за більш ранні періоди, незалежно від того чи був цей період раніше обревізований.

Сторони не оспорюють тих обставин, що сума заборгованості з оплати страхових внесків до Фонду в розмірі 259,62 грн. виникла у позивача до 01.01.2007 року. Як вбачається з оспорюваного позивачем розрахунку відповідача (а.с. 10), значена сума заборгованості - 259,62 грн. була оплачена позивачем лише платежем від 26.04.2007 року в сумі 271,92 грн.

ОСОБА_3 колегія суддів приходить до висновку щодо правомірності дій відповідача, який у звязку з виявленням в ході перевірки суми заборгованості, яка виникла у позивача до 01.01.2007 року, однак, була сплачена ним лише протягом перевіряємого періоду, вийшов за межі періоду перевірки та включив до розрахунку штрафних санкцій та пені вказану суму заборгованості як несвоєчасно сплачену.

Судова колегія не приймає посилання позивача на порушення відповідачем норм п. 15.1.1 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (далі ОСОБА_3 № 2181-ІІІ) стосовно застосування строків давнини до податкового зобовязання, з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону № 2181-ІІІ встановлено, що цей ОСОБА_3 є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобовязань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), включаючи збір на обовязкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. ОСОБА_4 не регулює також питання погашення податкових зобовязань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, та погашення зобовязань зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Як вбачається з норм статі 9 Закону № 2240-ІІІ, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі-Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів. Фонд є некомерційною самоврядною організацією. Діяльність Фонду регулюється цим Законом та статутом Фонду, який затверджується його правлінням.

Таким чином, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в даному випадку не є державним цільовим фондом відповідно до норм Закону № 2181-ІІІ, а страхові внески, що вносяться до Фонду, не входять до системи оподаткування. ОСОБА_3 України від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову приватного підприємця ОСОБА_2 до виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення № 88 від 01.03.10р. про нарахування пені в розмірі 11,06 грн. та штрафних санкцій в розмірі 236,57 грн.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування постанови не має, у звязку з чим апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 червня 2010 року у справі № 2а-2048/10/1270 за позовом приватного підприємця ОСОБА_2 до виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення № 88 від 01.03.10р. про нарахування пені в розмірі 11,06 грн. та штрафних санкцій в розмірі 236,57 грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий А.А. Блохін

Судді : В.П. Юрченко

ОСОБА_5