Справа № 2-а-602/11
Суддя: Марусяк М. О.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-602/11

Номер провадження 2-а/703/11

23.11.11 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Марусяк М.О.

при секретарі - Ступчук Л.Б.

з участю: позивачки - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до

міськрайонного управління Держкомзему у м. Рахів і Рахівському районі Закарпатської області, державного інспектора з контролю та використанням і охороною земель у Закарпатській області - ОСОБА_3

на дії та рішення посадової особи

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася через Рахівський районний суд Закарпатської області до Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Закарпатській області із позовом на дії та рішення посадової особи.

Ухвалою суду за клопотанням представника позивачки, ОСОБА_2, у справі замінено неналежного відповідача - управління Держкомзему у Рахівському районі на належного - міськрайонне управління Держкомзему у м. Рахів, та Рахівському районі. Закарпатської області та залучено до участі у справі у якості співвідповідача державного інспектора з контролю та використанням і охороною земель у Закарпатській області - ОСОБА_3.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що державним інспектором з контролю та використанням і охороною земель у Закарпатській області - ОСОБА_3 09.06.2011 року було складено протокол про адміністративне правопорушення № 034 та акт обстеження земельної ділянки про порушення позивачкою вимог земельного законодавства, яке проявляється у створенні перешкод у користуванні під'їздом гр-ну ОСОБА_4 та самовільному зайнятті земельної ділянки.

Того ж дня представником відповідача було винесено припис за № 048, за яким позивачку було зобов'язано усунути виявлені правопорушення та повідомити відповідача про виконання таких дій до 08.07.2011 року.

На підставі цих документів та рішень представником відповідача 21.06.2011 року було винесено постанову № 35 про накладення адміністративного стягнення на позивачку, за якою останню визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (ста сімдесяти) грн.

У зв'язку із наведеним, позивачка дії посадової особи, які являються предметом судового оскарження, вважає неправомірними, а рішення посадової особи - безпідставними та такими, що не ґрунтуються на Законі.

В обґрунтування своїх доводів наводить ті факти, за якими комісією за участі відповідачки, ОСОБА_3, без попередження позивачки та за її відсутності 07.06.2011 року провела обміри та обстеження земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивачки, склала процесуальні документи, що оскаржуються, не роз'яснила позивачці її прав та обов'язків, не взяла до уваги того факту, що дані обставини є предметом судового розгляду в суді першої інстанції, в тому числі, обставини щодо визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю ІУ-ЗК № 001979, виданого 01.10.2002 року на ім'я гр-на ОСОБА_4, відомості про який наведені відповідачкою, як про належний доказ, в акті та протоколі, що є предметом даного судового розгляду.

Відповідачкою, ОСОБА_3, не було взято до уваги пояснення позивачки відносно того, що 14.04.2011 року вона подала до Верхньоводянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області заяву про надання дозволу на передачу спірної земельної ділянки приблизною площею 0,005 га в оренду для ведення особистого селянського господарства.

Власник земельної ділянки, яким являється Верхньоводянська сільська рада Рахівського району, Закарпатської області, з часу придбання позивачкою даної земельної ділянки і до моменту складання п. Водош Г.Д. вищенаведених документів - протоколу, акту та постанови, жодного разу не заявила будь-яких претензій стосовно законності землекористування позивачкою даною земельною ділянкою.

За таких обставин, позивачка, просила задовольнити її позов, визнати дії посадової особи міськрайонного управління Держкомзему у м. Рахів, та Рахівському районі, Закарпатської області п. Водош Г.Д. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 34 від 09.06.2011 року та постанови про адміністративне правопорушення № 35 від 21.06.2011 року протиправними, дані протокол та постанову, за якими її, ОСОБА_1, мешканку с. Верхнє Водяне, вул. П.Тичини, буд.7, Рахівського району, Закарпатської області, оштрафовано на суму в 170 (сто сімдесят) грн., - скасувати, а провадження у справі - закрити.

В судовому засіданні позивачка, ОСОБА_5, та її представник за дорученням, ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на задоволенні адміністративного позову наполягали, просили задовольнити його у повному обсязі, судові витрати просили залишити за позивачкою. Крім того, надали суду додаткові пояснення, які приводилися до наступного.

Дії представника відповідача, державного інспектора з контролю та використанням і охороною земель у Закарпатській області - ОСОБА_3, є неправомірними також і з тих підстав, що нею винесено протокол про адміністративне правопорушення та постанову про накладення адміністративного стягнення відносно обставин, які вже були предметом її розгляду, відносно цих обставин, нею ж, ОСОБА_3, у 2009 році було винесено такі ж самі процесуальні документи, які були скасовані судом першої інстанції, як незаконні.

До матеріалів адміністративної справи додано протокол про адміністративне правопорушення № 034 від 09.06.2011 року, згідно якого, як зазначено в ньому, земельна ділянка орієнтовано площею 0,01 га самовільно зайнята позивачкою і це являється причиною перешкод у користуванні під'їздом гр-ном ОСОБА_4 згідно Державного акту ІУ-ЗК № 001979 від 01.10.2002 року.

Згідно постанови Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.04.2010 року по справі № 2-а-29/10 визнано неправомірними дії посадової особи Державної інстанції з контролю за використанням і охороною земель у Закарпатській області ОСОБА_3 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 000150 від 26.06.2009 року та постанови про накладення адміністративного стягнення № 14 від 22.07.2009 року відносно ОСОБА_1. Згідно мотивувальної частини даної постанови, ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за те, що самовільно зайняла земельну ділянку (під'їзду дорогу) до земельної ділянки гр-на ОСОБА_4, тобто, процесуальні документи, які є предметом даного судового оскарження, винесені посадовою особою повторно, з тих же самих обставин, тих же самих підстав, відносно тих же самих обставин, що мали місце у 2009 році, і законність яких підтверджені постановою суду першої інстанції від 27.04.2010 року.

Крім того, адміністративне стягнення може бути накладено на особу, яка скоїла адміністративний проступок, протягом 3 (трьох) місяців з дня вчинення правопорушення ч.2 ст.38 КУпАП). Вважають, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 09.06.2011 року, який є предметом судового оскарження, навмисне посадовою особою не зазначено дату скоєння винною особою адміністративного правопорушення, для того, щоб не можна з цих підстав скасовувати даний процесуальний документ, як такий, який не може бути винесеним відносно обставин, що мали місце більше трьохмісячного строку з дня його складання.

З цих та інших підстав, наведених у позовній заяві, вважають дії посадової особи незаконними, просять дані процесуальні документи скасувати, а провадження у справі - закрити.

Відповідачі, міськрайонне управління Держкомзему у м. Рахів, та Рахівському районі, та державний інспектор з контролю та використанням і охороною земель у Закарпатській області - ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать судові розписки, які знаходяться в матеріалах справи.

У відповідності до положень частини 1 статті 56 КАС України сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника. Суд не позбавив відповідачів взяти участь у судових засіданнях особисто чи у формі представництва, а тому суд вважає, що їхні процесуальні права на судовий захист, судом не порушено.

Дослідивши наявні матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, які брали безпосередню участь у розгляді даної справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до положень пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У зв'язку із наведеним суд вважає обставини, що є предметом судового розгляду, такими, що мають вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні позивачкою та її представником було доведено, іншими учасниками справи із-за певних об'єктивних причин не спростовано, а судом не здобуто інших доказів того, що державним інспектором з контролю та використанням і охороною земель у Закарпатській області - ОСОБА_3 09.06.2011 року було складено протокол про адміністративне правопорушення № 034 та акт обстеження земельної ділянки про порушення позивачкою вимог земельного законодавства, яке проявляється у створенні перешкод у користуванні під'їздом гр-ну ОСОБА_4 та самовільному зайнятті земельної ділянки.

Того ж дня представником відповідача було винесено припис за № 048, за яким позивачку було зобов'язано усунути виявлені правопорушення та повідомити відповідача про виконання таких дій до 08.07.2011 року.

На підставі цих документів та рішень представником відповідача 21.06.2011 року було винесено постанову № 35 про накладення адміністративного стягнення на позивачку, за якою останню визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 (ста сімдесяти) грн.

Судом при розгляді справи встановлено достеменний факт, що згідно постанови Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.04.2010 року по справі № 2-а- 29/10 визнано неправомірними дії посадової особи Державної інстанції з контролю за використанням і охороною земель у Закарпатській області п. Водош Ганни Дмитрівни при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 000150 від 26.06.2009 року та постанови про накладення адміністративного стягнення № 14 від 22.07.2009 року відносно ОСОБА_1.

Встановлено, що згідно мотивувальної частини даної постанови, гр-ка ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за те, що самовільно зайняла земельну ділянку (під'їзду дорогу) до земельної ділянки гр-на ОСОБА_4.

З матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 034 від 09.06.2011 року, за яким, як зазначено в ньому, земельна ділянка орієнтовано площею 0,01 га самовільно зайнята позивачкою, ОСОБА_1, і це являється причиною перешкод у користуванні під'їздом гр-ном ОСОБА_4 згідно Державного акту ІУ-ЗК № 001979 від 01.10.2002 року.

Тобто, як встановлено у судовому процесі, процесуальні документи, які є предметом судового оскарження, винесені посадовою особою, ОСОБА_3, повторно, з тих же самих обставин, з тих же самих підстав, відносно тих же самих обставин, що мали місце у 2009 році, в між тими ж самими дійовими особами.

Суд погоджується із твердженням позивачки та його представника в частині того, що в протоколі про адміністративне правопорушення посадовою особою не зазначено дату скоєння винною особою адміністративного правопорушення, у зв'язку із чим являється неможливим встановити дату скоєння правопорушення, в отже неможливо встановити початок перебігу строку притягнення особи до адміністративної відпові дальності.

У відповідності до положень частин 1-3 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті, коли адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

У відповідності із положеннями частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність дій, рішень чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає підставними та обґрунтованими доводи позивачки в тому, що дії посадової особи, які являються предметом судового оскарження, є неправомірними, а рішення посадової особи - безпідставними та такими, що не ґрунтуються на Законі.

Відповідачі позбавили себе можливості спростування доводів позивачки в частині неправомірності їх дій та незаконності їх рішень, хоча таким правом останні наділені положеннями статті 49 КАС України.

У відповідності із положеннями частини 3 статті 71 КАС України суд сприяє в реалізації обов'язку доказування сторін і витребовує необхідні докази, якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, зазначила причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомила, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суб'єкт владних повноважень має право подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі та спростовувати доводи адміністративного позову.

Аналізуючи матеріали позовної заяви, доводи, надані позивачкою та його представником під час судового засідання, доводи, здобуті судом при розгляді справи, суд вважає, що обставини, наведені позивачкою та його представником, знайшли свої підтвердження під час розгляду справи по суті. Як одним із основних доводів при розгляді справи, суд вбачає відповідність положень частини 2 статті 71 КАС України, згідно яких в адміністративних справах про протиправність дій, рішень чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи наведене, суд вважає доводи позивачки підставними, обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Всі обставини справи, які були взяті судом в сукупності, а також той факт, що при цьому не порушуються права третіх осіб, дають підстави суду для визнання протиправними дій посадової особи відповідача, скасування процесуальних документів та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 6, 17, 18, 56, 59, 69 ч.2, 70, 71, 158-165, 171-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Дії посадової особи міськрайонного управління Держкомзему у м. Рахів і Рахівському районі, державного інспектора з контролю та використанням і охороною земель у Закарпатській області - ОСОБА_3 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 034 від 09.06.2011 року та постанови про накладення адміністративного правопорушення № 35 від 21.06.2011 року - визнати протиправними.

Протокол про адміністративне правопорушення № 034 від 09.06.2011 року та постанови про накладення адміністративного правопорушення № 35 від 21.06.2011 року, складені державним інспектором з контролю та використанням і охороною земель у Закарпатській області - ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_1, мешканку с. Верхнє Водяне, вул. П. Тичини, буд.7, Рахівського району, Закарпатської області, штрафу у розмірі 170 (ста сімдесяти) грн. - скасувати.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуюча: Марусяк М.О.