Справа № 804/10269/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -
14 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, в якому просить:
- визнати протиправними дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо відмови ОСОБА_1 у виконанні рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та знятті арешту знерухомого майна із реєстраційним номером обтяження №9180513, який накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 15462866 від 06.10.2009 року Жовтневим відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ на квартиру АДРЕСА_1;
- зобов'язати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції виконати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року у справі № 201/2929/15 та зняти арешт з нерухомого майна із реєстраційним номером обтяження №9180513, який накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 15462866 від 06.10.2009 року Жовтневим відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ на квартиру АДРЕСА_1.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що:
- ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири від 28 березня 2009 року, який посвідчено приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за № 297, належить 1/2 квартири АДРЕСА_1;
- позивачу після звернення до нотаріуса та отримання Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна з індексним номером 32263981, згідно відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, стало відомо, що на квартиру АДРЕСА_1 було накладено арешт із реєстраційним номером обтяження №9180513, який зареєстровано 24.10.2009 року Дніпропетровською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції Дніпропетровської області м. Дніпропетровська. Арешт накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 15462866 від 06.10.2009 року, що винесена Жовтневим відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ щодо боржника ОСОБА_3;
- станом на жовтень 2009 року квартира АДРЕСА_1 не належала ОСОБА_3, а знаходилась у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на підставі вказаного вище договору дарування;
- з метою поновлення своїх порушених прав та зняття арешту з квартири, позивач звернувся із листом від 03.02.2015 року до відповідача, в якому просив зняти арешт, що безпідставно накладений на майно, яке належить позивачу на праві власності, однак, 25.02.2015 року листом № 2818/24 відповідач повідомив позивача про те, що ОСОБА_1 не є учасником виконавчого провадження, боржником за яким є ОСОБА_3, а тому, надати будь-яку інформацію стосовно виконавчого провадження неможливо, до того ж, матеріали провадження знищені за спливом терміну зберігання.
- зважаючи на надану відповідь, ОСОБА_1 в порядку ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом про скасування арешту, накладеного на нерухоме майно, адже саме данною статтею, на думку позивача, передбачений порядок скасування арешту, який в процесі виконавчого провадження накладено на майно особи, що не є боржником.
- 28 квітня 2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у справі № 201/2929/15 було постановлено рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4, про зняття арешту з майна, яким позовні вимоги задоволено, знято арешт із реєстраційним номером обтяження №9180513, накладений 06 жовтня 2009 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 15462866 на квартиру АДРЕСА_1. Дане рішення набрало законної сили 12 травня 2015 року;
- 08.07.2015 року позивачем було надано до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції оригінал судового рішення про зняття арешту із відміткою про набрання ним законної сили, та із проханням у терміни, передбачені ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», зняти арешт із визначеним реєстраційним номером.
- проте, позивач зазначив, що, не зважаючи на те, що представник ДВС був присутнім при постановленні рішення про зняття арешту від 28 квітня 2015 року, протягом 4 місяців відповідач не вчинив жодних дій, необхідних для зняття арешту;
Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, причини неявки не повідомив, на пропозицію суду заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження у встановлений строк не направив.
У судовому засіданні 01 вересня 2015 року, зважаючи на неявку відповідача, судом ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов висновку про наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у справі № 201/2929/15ц було постановлено рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4, про зняття арешту з майна, яким позовні вимоги задоволено, знято арешт із реєстраційним номером обтяження №9180513, накладений 06 жовтня 2009 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 15462866 на квартиру АДРЕСА_1.
Рішення від 28 квітня 2015 року по справі № 201/2929/15ц набрало законної сили 12 травня 2015 року.

08.07.2015 року позивачем до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було подано оригінал судового рішення від 12 травня 2015 року про зняття арешту із відміткою про набрання ним законної сили, та із проханням у терміни, передбачені ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», зняти арешт із визначеним реєстраційним номером.

16.07.2015 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції листом № 13287/24 позивача було повідомлено про те, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.09.2009 року № 2-9306/09 про накладення арешту на майно боржника - ОСОБА_3, яке закінчено 09.12.2009 року, та знищено за закінченням терміну зберігання, у зв'язку з чим, у державного виконавця відсутня можливість відновити виконавче провадження згідно ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», та зняти арешт з майна боржника. Також, вказаним листом ОСОБА_1 було повідомлено про те, що зняти арешт не має можливості, оскільки рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року № 201/2929/15ц не є виконавчим документом, а також про те, що на виконання до відділу не надходив виконавчий лист, виданий за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року № 201/2929/15ц, а тому, у державного виконавця відсутні законні підстави для відкриття виконавчого провадження, та вчинення дій щодо скасування арешту з майна боржника, який було накладено в рамках виконавчого провадження ВП № 15462866.

Позивач вважає відмову відповідача у скасуванні арешту в порядку, передбаченому ч.2 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», протиправною, у зв'язку з чим, звернувся до суду за захистом порушеного права.

Суд зазначає, що правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV (далі - Закон №606-XIV).

Відповідно до ст. 1 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом.

Згідно із частинами 1, 2, 3, 5 статті 60 ЗУ «Про виконавче провадження»:

- особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

- у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника;

- з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

- у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Суд зазначає, що зазначені приписи ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» не містять будь-яких обмежень щодо того, на якій стадії виконавчого провадження такий арешт знімається, чи є взагалі таке виконавче провадження відкритим або припиненим.

Отже, у випадку, коли відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» судом постановлено рішення про зняття арешту, державний виконавець зобов'язаний невідкладно зняти арешт з майна та надіслати копію постанови про зняття арешту з майна боржнику.

Відповідно до Основного Закону України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси позивача, щодо порушення яких суд дійшов відповідного висновку та це підтверджується відповідними доказами.

З урахуванням вищенаведених обставин та положень Закону №606-XIV, суд приходить до висновку про протиправність дій Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо відмови ОСОБА_1 у виконанні рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року у справі № 201/2929/15ц та знятті арешту нерухомого майна із реєстраційним номером обтяження №9180513, який накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №15462866 від 06.10.2009 року Жовтневим відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ на квартиру АДРЕСА_1.

Суд також з метою повного захисту та відновлення порушених прав позивача вважає за необхідне зобов'язати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції виконати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року у справі № 201/2929/15ц та зняти арешт з нерухомого майна із реєстраційним номером обтяження №9180513, який накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №15462866 від 06.10.2009 року Жовтневим відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

Керуючись статтями 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо відмови ОСОБА_1 у виконанні рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року у справі № 201/2929/15ц та знятті арешту нерухомого майна із реєстраційним номером обтяження №9180513, який накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №15462866 від 06.10.2009 року Жовтневим відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ на квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції виконати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2015 року у справі № 201/2929/15ц та зняти арешт з нерухомого майна із реєстраційним номером обтяження №9180513, який накладено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №15462866 від 06.10.2009 року Жовтневим відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 73,08 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник