Справа № 308/7845/15-а
Суддя: Світлик О. М.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7845/15-а
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2015 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Світлик О.М., при секретарі судового засідання Коціпак З.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за адміністративним позовом прокурора м. Ужгорода в інтересах громадянки позивача ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради та ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 211 від 21.10.1988 року «Про передачу в оренду приміщення, переобладнання квартир, будинків, затвердження актів технічного стану будинків»,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор м. Ужгорода звернувся в суд з адміністративним позовом в інтересах громадянки позивача ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради та ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 211 від 21.10.1988 року «Про передачу в оренду приміщення, переобладнання квартир, будинків, затвердження актів технічного стану будинків»,

03.09.2015 року ОСОБА_2 подала клопотання про забезпечення позову, в якому просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 здійснювати будь-які дії, в тому числі, розпорядження, продажу, обміну, здійснення ремонту квартири АДРЕСА_1.

Своє клопотання обґрунтовує наступним. Відповідно до ст. ст. 117, 118 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії.

Предметом даного позову позивача є визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого відповідач 2 ОСОБА_4 отримав право власності на частку в квартирі АДРЕСА_2.

Вважає, що не забезпечення позову заподіє шкоду їй - особі похилого віку та сину - інваліду і групи ОСОБА_5, а також утруднить або зробить навіть неможливим виконання рішення суду по даному спору, оскільки на сьогоднішній день відповідач 2 - ОСОБА_4 має право на частку та проживає у даній квартирі, а тому має можливість спричиняти їй - ОСОБА_1 та її недієздатному сину істотні труднощі, оскільки впродовж тривалого часу погрожує фізичною розправою та «викиданням її з сином інвалідом на вулицю», відноситься до неї та брата- інваліда не тільки без поваги, а й кожний раз застосовує лайливі, образливі слова та погрози побиття, завдання шкоди здоровю і їй, і брату-інваліду, які рано чи пізно він здійснить, а також ОСОБА_4 має намір незаконно продати дану квартиру, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення по даній справі.

Крім того, Відповідач 2 - ОСОБА_4 постійно здійснює в цій квартирі ремонт, що може спричинити, у випадку задоволення позову прокуратури, їй додаткові труднощі з компенсацією цих ремонтних робіт.

Узагальнюючи наведене, зазначає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, оскільки квартира №5, належить до ухвалення рішення суду по даній справі, ОСОБА_4, а тому він має реальну можливість продати квартиру, а вона у 1987 році виділялася їй та її недієздатному сину - ОСОБА_5, що очевидно та суттєво порушить її права.

Також зазначає, що відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та II груп.

Відповідно до ст. 39 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ, законні представники - це батьки, усиновителі, батьки - вихователі, опікуни, піклувальники, представники закладів, які виконують обов'язки опікунів і піклувальників.

Вона є матірю та відповідно до рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 26.06.1996 року № 98 є піклувальником, тобто законним представником свого сина, інваліда з дитинства 1 групи, недієздатного ОСОБА_5 - діагноз - імбецильність, дитячий церебральний параліч, встановлений безстроково (вічно), що підтверджується копією витягу з рішення виконкому від 26.06.1996 року № 98, копією посвідчення серії ААБ № 193690.

Враховуючи вищевикладене, просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 здійснювати будь-які дії, в тому числі, розпорядження, продажу, обміну, здійснення ремонту квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своє клопотання про забезпечення позову підтримала, просила суд його задовольнити в повному обсязі.

Прокурор м. Ужгорода, що діє в інтересах ОСОБА_1, залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Вивчивши заяву з додатками та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 117 КАС України, адміністративний позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч.1 ст.118 КАС України, клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу визнання недійсним рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 211 від 21.10.1988 року «Про передачу в оренду приміщення, переобладнання квартир, будинків, затвердження актів технічного стану будинків».

Суд вважає, що заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії, а саме, щодо розпорядження, продажу, обміну квартири є співмірними з позовними вимогами, відповідають заявленим вимогам матеріально-правового характеру, є необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення та гарантуватимуть можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, а також усунуть небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Щодо вимоги про заборону відповідачу здійснювати ремонт у квартирі, то така задоволенню не підлягає, оскільки даний захід фактично не реалізує мету його вжиття, так як даними діями не створюється небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а також невжиття даного заходу не буде перешкоджати захисту оспорюваних прав, свобод та інтересів.

В частині звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору, клопотання підлягає задоволенню, оскільки п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та II груп, а ОСОБА_1 відповідно до рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 26.06.1996 року № 98 є матірю та піклувальником недієздатного ОСОБА_5 - інваліда з дитинства 1 групи, що підтверджується посвідченням серії ААБ № 193690.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечивши фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 117-118, 160, 165 КАС України, Законом України «Про судовий збір» суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_3) про забезпечення позову в справі за адміністративним позовом прокурора м. Ужгорода в інтересах громадянки позивача ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради та ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 211 від 21.10.1988 року «Про передачу в оренду приміщення, переобладнання квартир, будинків, затвердження актів технічного стану будинків» задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_4), здійснювати дії щодо розпорядження, продажу, обміну квартири АДРЕСА_2.

В задоволенні вимог про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 здійснювати ремонт квартири відмовити.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Строк пред'явлення ухвали до виконання один рік.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.М. Світлик