Справа № 2а-17677/10/0570
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року справа №2а-17677/10/0570

приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду в складі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, при секретарі судового засідання Чуріковій Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2010 року у справі за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення рішення від 24 липня 2006 року №/0, -

В С Т А Н О В И Л А:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення рішення від 24 липня 2006 року №/0.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2010 року позов Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» задоволено у повному обсязі. Визнано недійсним податкове повідомлення Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька від 24 липня 2006 року №/0, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 251 000 за платежем: податку на додану вартість.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що позивачем до установи банку було надано платіжне доручення №243 від 20.10.2005 року на суму 3 585 039 грн. в рахунок сплати податкового боргу згідно ст. 39 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2005 рік» у відповідності до протоколу погодження 05/2 від 11.10.2005 року, чим позивач порушив пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 ЗУ «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року №2181-ІІІ при терміні сплати 24.04.2005 року по декларації з податку на додану вартість за уточнюючим розрахунком п/д № 1975 надано до установи банку 24.10.2005 року на 502 000 грн. з порушенням граничного терміну сплати суми узгодженого податкового зобовязання на 183 дні.

Представник відповідача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» зареєстроване як юридична особа 23 лютого 2001 року, включене до ЄДРПОУ за номером 03337119, знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька.

19 липня 2006 року Державною податковою інспекцією у Ворошиловському районі м. Донецька проведено перевірку своєчасності сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість, якою встановлено, що при терміні сплати 24 квітня 2005 року по уточнюючому розрахунку від 22 квітня 2005 року надано до установи банку платіжне доручення 24 жовтня 2005 року на суму 502000 грн. з порушенням граничного терміну сплати суми узгодженого податкового зобов'язання на 183 дні, про що складений акт № 580/15-3/03337119.

На підставі зазначеного акту перевірки податковим органом прийняте спірне податкове повідомлення-рішення від 24 липня 2006 року № /0, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 50% в сумі 251000 грн. за затримку на 183 календарних дні граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання, визначеного у підпункті 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у розмірі 502000 грн. за платежем: податок на додану вартість.

Правовою підставою прийняття спірного податкового повідомлення-рішення визначені норми підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ (надалі Закон № 2181).

22 квітня 2005 року позивачем до відповідача поданий уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок, згідно з яким позивач збільшив суму податкового зобов'язання, яка підлягала сплаті до бюджету на 502000 грн. та застосував штраф в сумі 25100 грн. за податковий період жовтень 2004 року.

Як вбачається з акту перевірки обєктом застосування штрафних (фінансових) санкцій спірним податковим повідомленням-рішенням стала сплата позивачем коштів платіжним дорученням від 20 жовтня 2005 року № 243 у розмірі 3585039 грн. З облікової картки позивача вбачається, що дана сума була спочатку зарахована 20 жовтня 2005 року на один казначейський рахунок, а потім 24 жовтня 2005 року відбулося перерахування даний коштів з одного бюджетного рахунку на інший.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності як органу владних повноважень визначені Законом України «Про державну податкову службу в Україні» від 4 грудня 1990 року № 509-ХІІ. Однією із функцій державних податкових інспекцій в районах відповідно до пункту 2 статті 10 зазначеного Закону, передбачено забезпечення обліку платників податків, інших платежів, правильність обчислення і своєчасність надходження цих податків, платежів.

Відповідно до пункту 3 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування» обовязок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обовязкових) платежів припиняється із сплатою податку, збору (обовязкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості.

Згідно пункту 1.2 статті 1 Закону № 2181 податкове зобовязання зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 цього Закону податковий борг (недоїмка) податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно з підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону № 2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з ухвали Вищого адміністративного суду України від 29 квітня 2010 року, прийнятої за наслідками розгляду касаційної скарги відповідача по даній справі, суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що для повного та всебічного вирішення справи по суті, судам попередніх інстанцій необхідно зясувати та встановити, коли була сплачена позивачем узгоджена сума податкових зобовязань з податку на додану вартість у розмірі 502000 грн., тобто чи увійшла спірна сума в сумі коштів 3585039 грн., яка була сплачена позивачем 20 жовтня 2005 року.

Під час нового судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що платіжним дорученням від 20 жовтня 2005 року № 243 позивачем була погашена заборгованість по податку на додану вартість в сумі 3585039 грн. станом на 01 січня 2005 року згідно з протоколом-погодження 05/2 від 11 жовтня 2005 року. Судом встановлено, що до даної суми (3585039 грн.) не увійшла сума узгодженого податкового зобов'язання у розмірі 502000 грн., оскільки податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 502000 грн. виникло та було узгоджено 22 квітня 2005 року згідно з уточнюючим розрахунком, а кошти в сумі 3585039 грн. були сплачені позивачем у якості заборгованості, що виникла станом на 01 січня 2005 року.

Судом першої інстанції також встановлено, що сума узгодженого податкового зобов'язання у розмірі 502000 грн. була погашена позивачем у повному обсязі шляхом заліку від'ємного значення податкового зобов'язання з податку на додану вартість по деклараціям за вересень, жовтень, листопад 2007 року, які долучені судом до матеріалів справи. Дана обставина підтверджується довідкою позивача від 11 серпня 2010 року, податковими деклараціями з податку на додану вартість за вересень, жовтень, листопад 2007 року та не спростовано відповідачем.

Колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги на правомірність зарахування сплаченої позивачем суми в порядку календарної черговості виникнення податкового боргу з посиланням на приписи пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Відповідно до наведеного пункту податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

Вищевказана норма взагалі не визначає коло осіб, на яких розповсюджується її дія, чи то контролюючі органи, чи платники податків. Зазначена норма не визначає, хто зобовязаний здійснювати погашення у встановленому нею порядку, такий обовязок нею взагалі не визначений. У будь-якому випадку, ця норма не встановлює право чи обовязок саме контролюючого органу (у даному випадку органу державної податкової служби) якимось чином (в тому числі і шляхом ведення податкового обліку відповідним чином) змінювати податкові зобовязання, в рахунок сплати яких платник податків спрямував кошти. Не передбачено таке право податкового органу і будь-якими іншими нормами Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» або іншими законами з питань оподаткування.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильності зазначених висновків суду першої інстанції, зроблених у відповідності до вимог чинного законодавства, судом першої інстанції правильно встановлено всі обставини по справі та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін

На підставі викладеного, керуючись ст. 195 ч.1, ст. 196, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2010 року у справі №2а-17677/10/0570 за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення рішення від 24 липня 2006 року №/0 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після виготовлення її у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала виготовлена 24 вересня 2010 року.

Колегія суддів: