Справа № 822/1950/15
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1950/15

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Зарицької Т.В.,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2015 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 05.06.2015 року вказаний позов задовольнив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, решта осіб в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 17.07.2014 року відповідно до наказу №437 головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області позивач звільнений із служби та виключений з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій у відставку (із зняттям з військового обліку) за пунктами 173, 176 підпункту 3 (за станом здоров'я) на підставі подання начальника 9 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Хмельницькій області ОСОБА_4, свідоцтва про хворобу ЦЛЕК ДСНС України від 05.06.2014 року №133 та рапорту ОСОБА_3

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0324771 (копія якої міститься в матеріалах справи), позивачу встановлена ІІІ група інвалідності (захворювання, пов'язане з проходженням військової служби).

Згідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 року №908, відповідач виплатив позивачу одноразову грошову допомогу у сумі 52974,0 грн. як інваліду ІІІ групи.

Не погоджуючись із визначеним розміром одноразової грошової допомоги позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про правові засади цивільного захисту" від 24.06.2004 року №1859-IV, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Встановлено, що переданий на розгляд суду спір виник у зв'язку із незгодою позивача із позицією відповідача щодо врахування при визначенні одноразової грошової допомоги виключно розміру посадового окладу, без врахування грошового забезпечення (окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, а не грошового забезпечення загалом.

За приписами частини 2 статті 118 Кодексу цивільного захисту України, у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов'язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов'язаного з виконанням службових обов'язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №908, грошова допомога виплачується особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі, зокрема, 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку розмір одноразової грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення (посадового окладу, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294) за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день втрати працездатності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

Дані норми кореспондуються з частиною 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-ХІІ, якою передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала в період проходження військової служби, особі рядового чи начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту виплачується одноразова грошова допомога в порядку та на умовах, визначених Порядком № 908 в розмірі 36-місячного грошового забезпечення, яке відповідно до Постанови №1294, складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зробивши системний аналіз норм чинного законодавства та врахувавши всі обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, будучи інвалідом ІІІ групи, інвалідність якого настала в період проходження військової служби, має право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 36-місячного грошового забезпечення.

Однак, Державна служба України з надзвичайних ситуацій при розрахунку і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з настанням інвалідності ІІІ групи, врахувала лише розмір посадового окладу позивача за останньою посадою яку займав позивач на день настання інвалідності 1471,50 грн. (1471,50 грн. х 36 = 52974,00 грн.).

Проте, згідно даних грошового атестату позивача на дату звільнення за №1, виданого 9 ДПРЧ ДСНС України у Хмельницькій області, позивач отримував такі види грошового забезпечення: оклад за спеціальним званням 120,0 грн., посадовий оклад 970,0 грн., відсоткова надбавка за вислугу років у розмірі 35% - 381,50 грн., надбавка за особливо важливі завдання 50% - 735,75 грн., надбавка за особливі умови служби, пов'язані з ризиком для життя 25% - 272,55 грн., премія 90% - 873,00 грн.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами та враховуючи частину 4 статті 9 КАС України відповідно до якої, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, законам України, міжнародному договору, згода на обов'язковість кого надана Верховною Радою або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, тому при вирішенні даного питання пріоритетним є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в Постанові від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" (пункт 5) зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу, зокрема постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, накази та інструкції міністерств і відомств, підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач зобов'язаний нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІІ групи, у розмірі 36 місячного грошового забезпечення на момент звільнення, виходячи із посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, визначеного Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 №1294.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності дій щодо нарахування і виплати позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи у розмірі 36 місячного грошового забезпечення виходячи лише з посадового окладу в розмірі 1471,50 грн. без врахування грошового забезпечення (окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, а доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Посилання Хмельницького окружного адміністративного суду в своєму рішенні на ч.2 ст.56 Закону України "Про правові засади цивільного захисту" не впливає на правильність винесеного рішення, оскільки вказана частина статті ідентична змісту ч.2 ст.118 Кодексу цивільну захисту, чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами, а тому обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 08 вересня 2015 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г.

ОСОБА_5