Справа № 2а-6874/10/1470
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

10.11.2011 р. Справа № 2а-6874/10/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. за участю секретаря судового засідання Салової І.О. розглянувши адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ", (вул. Заводська, 2, с. Первомайське, Жовтневий район, Миколаївська область, 57232

доДержавної податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської обл., (вул. Торгова, 63-а, м. Миколаїв, 54050)

провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.09.2010 року № /0,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.09.2010 №/0, яким контролюючим органом визначено суму податкового зобовязання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на прибуток в розмірі 195 252,75 гривні, посилаючись на невмотивованість вказаного рішення та недоведеність обставин (порушення статті 3, пункту 6.1 статті 6 ОСОБА_1 України «Про оподаткування прибутку підприємств»), якими обґрунтовується вказане рішення.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в запереченнях на позов та представник відповідача у судовому засіданні позов не визнали, вказуючи на законність прийнятого податкового повідомлення-рішення, оскільки позивачем при поданні декларації з податку на прибуток за півріччя 2010 року не взято до уваги результати виїзної планової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.01.2009 по 31.03.2010, що здійснювалась відповідачем (акт від 03.08.2010 № 869/23-34539925), у визначенні обєкта оподаткування попереднього податкового року.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог виходячи з наступного.

27 серпня 2010 року відповідачем проведена невиїзна документальна перевірка податкової звітності позивача з податку на прибуток за півріччя 2010 року.

За наслідками перевірки складено акт про результати невиїзної документальної перевірки платника податку на прибуток № 946/15-34539925 від 27.08.2010 (надалі по тексту Акт перевірки).

Перевіркою встановлено, що на порушення статті 3, пункту 6.1 статті 6 ОСОБА_1 України від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств»зі змінами та доповненнями, ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ»занижено податкове зобовязання з податку на прибуток за півріччя 2010 року на 177 502,50 грн.

Підставою для донарахування податкового зобовязання з податку на прибуток є те, що позивачем при складанні декларації з податку на прибуток за півріччя 2010 року не враховано результати планової виїзної перевірки (акт від 03.08.2010 № 869/23-34539925) та включено до складу валових витрат завищену суму відємного значення обєкта оподаткування за результатами 2009 року.

Позивачем 07.09.2010 за вих. № 1813 булі надані заперечення до Акта перевірки.

На підставі Акта перевірки відповідачем прийняте повідомлення-рішення від 15.09.2010 № /0, згідно з яким контролюючим органом визначено суму податкового зобовязання з податку на прибуток 195 252,75 гривень, у тому числі 177 502,50 гривень - за основним платежем та 17750,25 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями.

При розгляді справи також встановлено, що висновки Акта перевірки повністю ґрунтуються на результатах виїзної планової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 31.03.2010, проведеною відповідачем (акт перевірки від 03.08.2010 №869/23-34539925, надалі Акт від 03.08.2010).

На підставі висновків Акта від 03.08.2010 про зменшення відємного значення обєкту оподаткування податком на прибуток за 2009 рік відповідачем 16.08.2010 було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, згідно з яким визначена сума податкових зобовязань позивача 7 559 286 гривень, у тому числі податок на прибуток 4 404 640 гривень, штрафні (фінансові) санкції 3 154 746 гривень. Повідомлення-рішення від 16.08.2010 було оскаржене позивачем в судовому порядку. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №2а-5497/10/1470 від 09.12.2010 повідомлення-рішення від 16.08.2010 було визнано протиправним та скасовано. Постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.12.2010 залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2011.

Відповідно до частини 5 статті 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАСУ обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Акт перевірки містить посилання на Акт від 03.08.2010 як на доказ, що підтверджує факт порушення позивачем вимог законодавства. Але висновкам Акта від 03.08.2010 вже дана оцінка Миколаївським окружним адміністративним судом та Одеським апеляційним адміністративним судом. Згідно з рішеннями судів по справі №2а-5497/10/1470, що набули законної сили, Актом від 03.08.2010 не доведено порушення позивачем ОСОБА_1 України «Про оподаткування прибутку підприємств», а повідомлення-рішення щодо нарахування податку на прибуток, яке було прийнято на підставі Акту від 03.08.2010, було визнано протиправним та скасовано.

Згідно із пунктом 1.3 статті 1 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженому наказом ДПА України від 10.08.2005 № 327, що був чинним на момент прийняття повідомлення-рішення, що оскаржується, акт це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Отже, акт перевірки не породжує певні правові наслідки, не є спрямованим на регулювання тих чи інших відносин та не має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Нормами законодавства, про порушення яких зазначено в Акті перевірки, та жодним іншим нормативним актом не встановлено для платника податків обовязок враховувати при складанні обовязкової податкової звітності результати перевірок, здійснених податковими органами, які викладені в актах перевірки.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Стаття 3 ОСОБА_1 України «Про оподаткування прибутку підприємств» встановлює обєкт оподаткування податком на прибуток. Відповідно до цієї статті об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього ОСОБА_1, на суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього ОСОБА_1 та суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього ОСОБА_1. Згідно з пунктом 6.1 статті 6 ОСОБА_1 України «Про оподаткування прибутку підприємств»якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Акт перевірки не містить фактів порушення позивачем порядку визначення обєкту оподаткування податком на прибуток. Відємне значення обєкту оподаткування за результатами 2009 року враховано позивачем при складанні податкової декларації з податку на прибуток за півріччя 2010 року.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналіз встановлених в судовому засіданні обставин в контексті наведених правових норм вказує на те, що висновки відповідача про порушення позивачем ст.3, п. 6.1 ст. 6 ОСОБА_1 України «Про оподаткування прибутку підприємств», який, на думку контролюючого органу, при складанні декларації з податку на прибуток за півріччя 2010 року не врахував результатів планової перевірки, є необґрунтованими, а повідомлення-рішення, що оскаржується, - протиправним.

Вищенаведене є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 70-71, 86, 122, 138, 158-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі Миколаївської області №/0 від 15 вересня 2010 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ» 3 (три) гривень 40 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І. В. Желєзний