Справа № 820/5023/15
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 р.Справа № 820/5023/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Запара Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2015р. по справі № 820/5023/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Данунц"

до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАНУНЦ" ( далі позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області ( далі відповідач) в якому просить суд скасувати податкове повідомлення рішення ДПІ у Московському районі м. Харкова від 19.12.2014 року за № НОМЕР_1 про накладення на ТОВ ДАНУНЦ штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 2 040,00 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНУНЦ" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 19.12.2014 року № НОМЕР_1.

Стягнено з Державного бюджету України (УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, , ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, рахунок №4011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАНУНЦ" (код 38277749, поштовий індекс 61038, м. Харків, в'їзд Білостоцький, 3) судовий збір у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 копійок).

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою у зв»язку з неповним з»ясуванням судом, обставин, що мали значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про належне оприбуткування товарів, а саме: витосепт р-р наруж. 96% фл.ю100мл в кількості 51 штуки в бухгалтерському обліку ТОВ "ДАНУНЦ", відображення руху товарів між головним офісом та місцем реалізації в аптеці №26, (КРЕМЕНЧУЦЬКА 3), що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул.Першотравнева,43 шляхом оформлення внутрішніх накладних, переміщень товарів, що підтверджено наданими позивачем доказами. Таким чином, податкове повідомлення-рішення ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 25.12.2014 року № є необґрунтованим та неправомірним.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що фахівцями ГУ ДФС у Полтавській області проведена фактична перевірка та за результатами фактичної перевірки складений акт (довідка) від 04.12.2014 року (а.с.8), яким встановлено порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: неведення обліку товарів, а саме: витосепт р-р наруж. 96% фл.ю100мл за місцем реалізації в аптеці №26, (КРЕМЕНЧУЦЬКА 3), що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул.Першотравнева,43.

Зазначений акт був оскаржений позивачем в адміністративному порядку до ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області ( а.с.10).

Також, у відповіді на заперечення до акту фактичної перевірки від 16.12.2014 року №8904/10/20-34-22-01-16 (а.с.51-52) визначено, що висновки акта щодо зазначених порушень є правомірними та будуть враховані під час застосування фінансових санкцій.

За результатами висновків, викладених в акті перевірки, ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області винесене податкове повідомлення - рішення від 25.12.2014 року №000455220, яке було оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ГУ Міндоходів у Харківській області (а.с.55-56).

Рішенням ГУ Міндоходів у Харківській області від 27.02.2015 року №1511/10/20-40-10-04-17 скарга директора ТОВ "ДАНУНЦ" ОСОБА_1 залишена без задоволення, а податкове повідомлення - рішення від 25.12.2014 року № без змін (а.с.58-64).

Також зазначене податкове повідомлення рішення було оскаржено позивачем до Державної фіскальної служби України (а.с.66-67).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 29.04.2015 року №9169/6/99-99-10-01-02-25, залишено без змін податкове повідомлення - рішення від 25.12.2014 року № та рішення, прийняте за розглядом первинної скарги, а скарга без задоволення (а.с.71-75).

Позивач не погодившись з висновком звернувся до суду із відповідним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, колегія суддів зазначає:

У відповідності до ч.1, 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265-95-ВР, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

У відповідності до ст. 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснює реалізацію фармацевтичної продукції в аптеці №26 та в даному випадку аптека №26 як господарська одиниця не є юридичною особою.

Згідно відомості про результати перевірки щодо оприбуткування реалізації та фактичних залишків запасів (товарно - матеріальних цінностей) станом на 04.12.2014 року при перевірці аптеки №26, (КРЕМЕНЧУЦЬКА 3), що розташована за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул.Першотравнева,43 (а.с.217) виявлено порушення, а саме: неоприбуткування товарів, а саме: витосепт р-р наруж. 96% фл.ю100мл в кількості 51 штуки в бухгалтерському обліку ТОВ "ДАНУНЦ".

Для підтвердження оформлення руху товару, позивачем надано договір поставки від 13.03.2013 року №3 з Приватної фірми ГАММА -55 (а.с.11-12), податкові та видаткова накладні (а.с.21-34, 35-49, 135-213), платіжні доручення ( а.с.104-108).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження переміщення товару позивачем надані накладні по переміщенню до аптеки №26 товару, а саме: витосепт р-р наруж. 96% фл.ю100мл у кількості 51 штук (а.с.35,50), а також товарно транспортні накладні (а.с. 15-130).

позивачем до матеріалів справи надано товарний звіт за період з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року, в якому відображено залишки товару в аптеці №26 Кременчук 3, що підтверджує факт документування усіх господарських операцій , пов'язаних з продажем чи переміщенням товару(а.с.109-114).

Як встановлено в ході судового засідання, облік та рух товару визначено та закріплено у наказі по підприємству від 14.12.2012 року №1 (а.с.224).

Також позивачем до матеріалів справи надано наказ про впровадження електронного обміну документами з використанням програми М.Е.Dос від 22.07.2014 року №01/10-1 ( а.с.13), також на підтвердження наявності на підприємстві використання зазначеної програми позивачем надано відповідні договори на виконання послуг щодо впровадження зазначеної програми, її обслуговування, а також акти наданих послуг та специфікації ( а.с.14-20).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем надано до матеріалів справи належні та допустимі докази, що підтверджують факт наявності бухгалтерського обліку у позивача відповідно до норм чинного законодавства та сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення (стандарту) 9, не є підставою для застосування до юридичної особи фанансової санкції, передбаченої ст. 21 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Таким чином, колегія суддів зазначає, що факт порушення відповідачем п. 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг матеріалами справи не підтверджено, штрафну санкцію застосовано у розмірі 2040 грн. за зазначене порушення застосовано неправомірно.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погожується з висновком суду першої інстанції , що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 25.12.2014 року № є необґрунтованим та неправомірним, а позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення підлягають задоволенню .

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з вище зазначених підстав і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Колегія суддів вважає за необхідне провести заміну первинного відповідача ОСОБА_2 податкову інспекцію у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на його правонаступника ОСОБА_2 податкову інспекцію у Московському районі м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (на підставі витягу з ЄДРЮОФОП за № 1 066445 в підтвердження вказаної обставини.)

Відповідно до частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обовязковими для особи, яку він замінив.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2015р. по справі № 820/5023/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 07.09.2015 р.