Справа № 607/19446/14-а
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Львів Справа № 876/6755/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А.І.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря Андрушківа І.Я.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2015 року по справі № 607/19446/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату його пенсії з квітня 2014 року з урахуванням довідки про заробітну плату від 10 квітня 2008 року № 125.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2015 року вказаний позов задоволено частково, визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії з 18 вересня 2014 року згідно з довідкою про заробітну плату від 10 квітня 2008 року № 125, зобовязано відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії з 18 вересня 2014 року згідно з довідкою про заробітну плату від 10 квітня 2008 року № 125, в решті позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що позивачу правомірно було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату від 10 квітня 2008 року № 125 з огляду на відсутність будь-яких первинних документів, на підставі яких видана така довідка, а також у звязку з тим, що в ній містяться відомості про отримання позивачем в ТзОВ «Техо ЛТД» заробітної плати в період, коли він не перебував в трудових відносинах з вказаним товариством.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просили відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідача належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 травня 2012 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з врахуванням довідки про заробітну плату від 10 травня 2012 року № 836 за період роботи з 01 листопада 1994 року по 31 жовтня 1999 року, підписаної керівником ТзОВ «Техо ЛТД» ОСОБА_3 та головним бухгалтером ОСОБА_4

18 вересня 2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням довідки про заробітну плату від 10 квітня 2008 року № 125.

Листом від 23 жовтня 2014 року № 20271/03 відповідачем відмовлено в задоволенні вказаної вище заяви з посиланням на непідтвердження первинними документами довідки про заробітну плату позивача.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу в перерахунку пенсії з врахуванням поданої ним довідки про заробітну плату, оскільки ним не надано доказів, які б свідчили про недостовірність даних, зазначених в такій довідці.

Суд з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок).

Відповідно до підпункту «в» пункту 7 Порядку заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).

Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Як видно з матеріалів справи, довідка про заробітну плату ОСОБА_1 за 1995-1999 роки від 10 квітня 2008 року 125, підписана керівником ТзОВ «Техо ЛТД» ОСОБА_5 та головним бухгалтером ОСОБА_4, не підтверджена первинними документами.

Згідно з рішенням господарського суду Тернопільської області від 16 квітня 2009 року по справі № 10/Б-138 ТзОВ «Техо ЛТД» ліквідоване як юридична особа.

З наявного в матеріалах справи листа архівного відділу Тернопільської міської ради видно, що документальні матеріали з особового складу (накази та відомості про нарахування заробітної плати) ТзОВ «Техо ЛТД» до архівного відділу не надходили і про їх місцезнаходження немає ніяких відомостей.

Таким чином, за відсутності первинних документів в підтвердження довідки про заробітну плату за 1995-1999 роки ТзОВ «Техо ЛТД», відповідачем правомірно відмовлено позивачу в здійсненні перерахунку його пенсії з врахуванням вказаної довідки.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою, зокрема, в постанові від 17 березня 2015 року по справі № 21-11а15.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 травня 2015 року по справі № 607/19446/14-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про зобовязання вчинити дії.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_6

Повний текст постанови виготовлено 04 вересня 2015 року.