Справа № 820/7974/15
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

31 серпня 2015 р. № 820/7974/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання Мараєвій О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника першого відповідача ОСОБА_2,

представника другого відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління інформаційно-технічного забезпечення ГУ УМВС України в Харківській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з врахуванням уточнень просить суд: зняти з обліку інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС України в Харківській області інформацію про притягнення до кримінальної відповідальності у справах №№459,506 ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 194 ч. 3, 165 ч.2, 172 Кримінального кодексу України в редакції 1960 р.; зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області видати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, закордонний паспорт.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що начальником Комінтернівського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 21.07.2015 року тимчасово відмовлено в видачі закордонного паспорту на підставі п.3 ст. 6 Закону України від 21.01.1994 року у зв'язку з тим, що відповідно до довідки управління інформаційного-технічного забезпечення ГУМВС України в Харківській області у відношенні позивача 19.12.1997 року Управлінням Служби безпеки України в Харківській області порушено кримінальні справи №№459, 506 за ознаками злочинів передбачених ст.ст. 194 ч.3, 165 ч.2, 172 ч.2 Кримінального кодексу України в редакції 1960 року. Позивачем зазначено, що обвинувачення за даними статями йому не було пред'явлено, рішень суду про притягнення до кримінальної відповідальності не виносилось. З врахуванням зазначеного позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд захистити його права.

Відповідач, Управління інформаційно-технічного забезпечення ГУ УМВС України в Харківській області, у наданих до суду письмових запереченнях проти позову зазначив, що самостійно вносити зміни в облікові документі або їх вилучати відносно ОСОБА_5 УІАЗ ГУМВС України в області не має права. Відповідні зміни можливо внести тільки після отримання відповідних облікових та статистичних документів від органу досудового слідства, прокурора або суду. До відповідача не надходило процесуальних рішень щодо позивача, у звязку з чим адміністративний позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Відповідач, Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, у наданих до суду письмових запереченнях проти позову зазначив, що Управлінням інформаційно - аналітичного забезпечення ГУ МВС України в Харківській області надано до ГУ ДМС України в Харківській області довідку, відповідно до якої позивач є особою, стосовно якої УСБ України по Харківській області 19.12.1997 р. порушено кримінальні справи № № 459, 506 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 194 ч.З, 165 ч.2. 1 72 ч.2 КК України, запобіжний захід - підписка про невиїзд. Рішення немає. Оскільки зазначені в довідці обставини є підставою для тимчасової відмови в видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, відповідачем правомірно та на підставі закону відмовлено у видачі закордонного паспорту позивачу.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача, Управління інформаційно-технічного забезпечення ГУ УМВС України в Харківській області, в судове засідання прибув, проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав викладених в наданих до суду письмових запереченнях.

Представник відповідача, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в судове засідання прибув, проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав викладених в наданих до суду письмових запереченнях.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Комінтернівського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області з заявою про видачу паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон.

Відповідно до висновку від 25.05.2015 року про відмову у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон затвердженого заступником начальника Комінтернівського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, позивачу направлено повідомлення про відмову у видачі закордонного паспорта від 21.07.2015 року №15/5666 за підписом начальника Комінтернівського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області (а.с. 6).

У повідомленні про відмову у видачі закордонного паспорта від 21.07.2015 року №15/5666 як на підставу зазначено п.3 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року, у зв'язку з тим, що ОСОБА_4 є особо., стосовно якої в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого особі заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що зазначена підстава з'ясована відповідачем під час проведення перевірки матеріалів за обліками УІАЗ ГУМВС України в Харківській області, а саме встановлено, що заявник є особою, стосовно якої УСБ України по Харківській області 19.12.1997 порушено кримінальні справи №Х2 459,506 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 194 ч.3, І65 ч.2, 172 Ч.2 КК України, запобіжний захід підписка про невиїзд. Рішення немає. Зазначена обставина підтверджена виданою Управлінням інформаційно-технічного забезпечення ГУ УМВС України в Харківській області довідкою №140-29042015/63210 (а.с. 36).

Представником позивача в судовому засіданні надано пояснення та зазначено, що позивач звертався до Управління Служби безпеки в Харківській області за отриманням відомостей щодо зазначених в відмові кримінальних справ, проте позивачу надано відповідь про відсутність такої кримінальної справи.

Судом за наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що листом за підписом прокурора Вовчанського району радника юстиції від 02.04.2010 року №03-58-10 повідомлено, що в прокуратурі Вовчанського району за даними обліку не значиться кримінальна справа №506 відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Листом від 24.06.2010 року №70/24-В-13/7 Управлінням Служби безпеки в Харківській області повідомлено, що кримінальна справа №506 за ознаками складу злочину передбачених статями 165 ч. 2, 172 ч.2, 194 ч. З КК України у відношенні громадянина ОСОБА_4 29.07.1998 року за підслідністю була направлена до прокуратури Вовчанського району Харківської області. В Управлінні СБ України в Харківській області будь-які відомості стосовно ОСОБА_4 відсутні (а.с. 11).

Листом від 17.11.2010 року №10608 за підписом в.о. голови Вовчанського районного суду позивачу повідомлено, що згідно алфавітного покажчика Вовчанського районного суду за період 1996,1997, 1998 р.р. кримінальна справа у відношенні ОСОБА_4 не значиться. (а.с. 14).

Начальнику управління інформаційних технологій ГУМВСУ в Харківській області листом від 24.01.2011 року №03-58-11 за підписом прокурора Вовчанського району повідомлено, що в прокуратурі Вовчанського району за даними обліку не значиться кримінальна справа відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Листом за підписом голови Вовчанського районного суду від 25.01.2011 року начальнику управління інформаційних технологій ГУМВС України в Харківській області повідомлено, що згідно алфавітного покажчика кримінальних справ за 2010 рік, кримінальна справа за ст.ст.165 ч.2, 172 ч. 2, 194 ч.3 Кримінального кодексу України у відношенні ОСОБА_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2010 році до районного суду не надходила (а.с. 15).

Представником позивача під час судового розгляду справи надано пояснення та зазначено, що листом від 19.03.2013 року №70/6/В-65/194 позивачу повідомлено, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області відомості щодо вчинення ним кримінальних правопорушень до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань не вносились. В Управлінні відсутні дані, які б перешкоджали оформленню ОСОБА_4 закордонного паспорта (а.с. 10).

Управлінням Служби безпеки в Харківській області надано відповідь від 26.06.2014 року за №70/6-В-11/7, якою повідомлено позивача, що існувала кримінальна справа стосовно позивача за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 165, ч. 2 ст. 172 КК України (в ред. 1960 р.). Зазначена справа 29.07.1998 року була направлена до прокуратури Вовчанського району Харківської області. Управління СБ України в Харківській області не володіє відомостями щодо процесуальних рішень, прийнятих у вказаній кримінальній справі, а також відсутні дані, які б перешкоджали оформленню ОСОБА_4 закордонного паспорту (а.с. 9).

Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що позивач будь-яких рішень стосовно притягнення його до кримінальної відповідальність не отримував, не застосовувались будь-які заходи передбачених Кримінальним кодексом України. Окрім того представником позивача зазначено, що матеріали справи містять довідку видану Управлінням інформаційних технологій ГУМВС України в Харківській області, відповідно до якої ОСОБА_4 на території України за станом на 23.05.2011 року засудженим (за кримінальними справами) не значиться та в розшуку не перебуває (а.с. 7).

Суд зазначає, що частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що за злочини передбачені ст.ст. 194 ч.3, 165 ч. 2, 172 ч.2 Кримінального кодексу України в редакції 1960 року визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком не більше 8 років.

Відповідно до ст. 48 Кримінального кодексу України в редакції 1960 року передбачено, що особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минули такі строки:

1) один рік з дня вчинення будь-якого з злочинів, передбачених статтями 106 і 125 частина 1, або злочину, за який згідно з законом може бути призначено покарання не більш суворе, ніж виправні роботи або направлення в дисциплінарний батальйон;

2) три роки з дня вчинення злочину, за який згідно з законом можуть бути призначені позбавлення волі на строк не більше двох років (крім злочинів, передбачених статтями, які вказані в пункті 1 цієї статті);

3) п'ять років з дня вчинення злочину, за який згідно з законом може бути призначено позбавлення волі на строк не більше п'яти років;

4) десять років з дня вчинення злочину, за який згідно з законом може бути призначено більш суворе покарання, ніж позбавлення волі строком на п'ять років.

Суд приходить до висновку, що строк притягнення до відповідальності ОСОБА_4 у відповідності до положень Кримінального кодексу України в редакції 1960 року сплинув ще у 2007 році, можна стверджувати про те, що наявні підстави для зняття з обліку інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС України в Харківській області інформацію щодо притягнення позивача до кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строку їх зберігання.

З врахуванням зазначеного та наявністю в матеріалах справи листів Управління Служби безпеки України в Харківській області, прокуратури Вовчанського району, Вовчанського районного суду про відсутність кримінальної справи стосовно позивача, а також повідомленням Управління СБ України в Харківській області про відсутність даних, які б перешкоджали оформленню позивачу закордонного паспорту, суд приходить до висновку, що дії відповідача, Управління інформаційно-технічного забезпечення ГУ УМВС України в Харківській області, по зберіганню до теперішнього часу облікових документів, які стосуються позивача грубо порушують його права, передбачені ст. 33 Конституції України.

Щодо позовних вимог позивача стосовно зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області видати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, закордонний паспорт суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що із системного аналізу положень ч. 1 ст. 2 та ч. 3 ст. 2 КАС України в кореспонденції з приписами ст. 6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади та ст. 8 Конституції України, якою запроваджений принцип верховенства права, вбачається, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені субєктом владних повноважень в основу спірного рішення. Перевірка судом інших обставин спірних правовідносин виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій субєкта владних повноважень, а правовим мотивуванням спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому ст. 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права. При цьому, суд зауважує, що з приписів перелічених норм права вбачається неприпустимість підміни судом субєкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого субєкта.

Зі змісту рекомендації Комітету ОСОБА_6 Європи №R/80/2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_6 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за відповідними критеріями.

Тому, в даному випадку, питання про видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон віднесено виключно до компетенції Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області та не входить до компетенції суду, а тому позовні вимоги про зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області видати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, закордонний паспорт є такими, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Водночас, частиною 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та з врахуванням встановлених у даному провадженні підстав для зняття з обліку інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС України в Харківській області інформації щодо притягнення позивача до кримінальної відповідальності приходить до висновку про необхідність зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області повторно розглянути заяву про видачу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 закордонного паспорту з урахуванням висновків суду встановлених у даному адміністративному провадженні.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

А згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління інформаційно-технічного забезпечення ГУ УМВС України в Харківській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку встановленому ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління інформаційно-технічного забезпечення ГУ УМВС України в Харківській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зняти з обліку інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС в Харківській області інформацію про притягнення до кримінальної відповідальності у справах №459, 506 ОСОБА_4 в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 194 ч.3, 165 ч.2, 172 Кримінального кодексу України в редакції 1960 р.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби в Харківській області повторно розглянути заяву про видачу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 закордонного паспорту з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 07.09.2015 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.