Справа № 344/7764/15-а 2-а/344/350/15
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 р. Справа № 876/8055/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Шинкар Т.І.,
суддів Пліша М.А.,
Ільчишин Н.В.,
з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 липня 2015 року у справі №344/7764/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання протиправною відмови у призначенні та виплаті пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

02.06.2015р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області (далі - Управління), просив визнати відмову Управління щодо призначення і виплати пільгової пенсії по віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними, зобов`язати Управління невідкладно призначити та виплатити пільгову пенсію по віку із 27 січня 2015 року, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, на підставі запису у військовому квитку, посвідчення ліквідатора другої категорії та витягу із протоколу засідання Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 29 вересня 2010 року, стягнути на користь позивача п`ять тисяч гривень з відповідача за моральну шкоду та втрачені можливості, оскільки позивача було незаконно, з перевищенням повноважень залишено без засобів існування.
Постановою Івано-Франківського міського суду від 09.07.2015р. позов задоволено частково: визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1 здійснити призначення пенсії як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС із зниженням пенсійного віку у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС у відповідності до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.02.2015р., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду від 09.07.2015р. та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Івано-Франківський батальйон протипожежної служби (військова частина НОМЕР_1 ) з 18.07.1986р. по 03.09.1986р. був підпорядкований 25-ій бригаді хімзахисту Міністерства оборони СРСР та дислокувався в селі Оране Іванівського району Київської області (зона гарантованого добровільного відселення) і його особовий склад приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відселених пунктах зони відчуження. Згідно журналу виконаних робіт в зоні ЧАЕС позивач перебував 2 рази - 09.07.1986р. та 03.08.1986р. Згідно з отриманою інформацією з архівних установ Міністерства оборони України, Національної гвардії України та МНС України, відсутні дані на осіб, які брали участь в складі військової частини НОМЕР_1 , щодо підтвердження їх участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Оскільки згідно представлених документів не зазначено в якому населеному пункті чи об`єкті зони відчуження ЧАЕС виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії, а журналом обліку виконуваних робіт підтверджено тільки два дні, тому відсутні підстави для призначення позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.
Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_2 від 22.10.2010р. (а.с.9)
У лютому 2015 року позивач звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком як ліквідатору ЧАЕС, подавши разом із заявою копію посвідчення, копію трудової книжки та копію військового квитка (а.с.15)
Листом Управління від 15.05.2015р. позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки згідно представлених документів не зазначено в якому населеному пункті чи об`єкті зони відчуження ЧАЕС заявником виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також згідно журналу обліку заявник виїжджав на виконання робіт в зону ЧАЕС тільки два дні (а.с.10-11)
Вказане стало підставою для звернення ОСОБА_1 із позовом до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до п.16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-XII (далі - Закон №796-XII) (в редакції, що діяла на момент звернення до суду).
Згідно з ст.10 Закону №796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів на 10 років.
Відповідно до підпункту 5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (далі Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Таким чином, законодавець визначає альтернативу довідці про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122. Основною підставою для прийняття альтернативних документів є інформація у них про період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до ч.1 ст.65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Частиною 3 вказаної статті Закону №796-XII та п.2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51 (далі Порядок №51) передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.
Пунктом 3 вказаного Порядку встановлено, що інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні за призначенням пенсії позивачем до заяви було подано копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986р. Серії НОМЕР_2 від 28.10.2010р. (а.с.9)
Відповідно до Витягу з протоколу Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у Ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС №32 від 29.09.2010р. на підставі представлених документів встановлено, що робота ОСОБА_1 у зоні відчуження у другій половині 1986 року становила не менше 5 календарних днів (а.с.14)
Наявність у ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії відповідачем не оспорюється, посвідчення є чинним і вказує на те, що позивач згідно п. 2 ст.14 Закону № 796-XII та Порядку №51, дійсно є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській катастрофі в 1986 році.
Відповідно до військового квитка позивач з 18.07.1986р. по 03.09.1986р. виконував обов`язки з ліквідації наслідків аварії в 30 км зоні Чорнобильської АЕС у складі в/ч 6033 і відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 05.07.1986р. №665-195 зараховується у трудовий стаж, який надає право на пільгову пенсію за списком №1 у трьохкратному розмірі (а.с.9)
Враховуючи те, що для призначення пенсії позивачу із зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, були наявні всі необхідні для цього документи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача та наявність правових підстав для задоволення позову.
Оскільки позивач не оскаржує постанову суду в частині відмови в позові, а тому в силу приписів ст.195 КАС України, така відмова не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 липня 2015 року у справі №344/7764/15-а без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Ухвали виготовлено 08.09.2015р.