Справа № 809/2054/15
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2015 р. Справа № 809/2054/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Волочій Л.І.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1

представника Долинської ОДПІ: не зявився

представника Управління державної казначейської служби України у Долинському районі: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілвуд",

до відповідача: Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Управління державної казначейської служби України у Долинському районі Івано-Франківської області,

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

20.05.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілвуд" (далі ТзОВ "Мілвуд") звернулося до суду з адміністративним позовом до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, Управління державної казначейської служби України у Долинському районі (далі Долинська ОДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.05.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що Долинською ОДПІ була проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТзОВ "Мілвуд" з питань правомірності нарахування відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за січень 2015 року, за результатами якої складено акт №755/09-05-15/37322161 від 28.04.2015 року та винесено податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2015 року щодо відмови у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 37425грн. Однак, товариство не погодилось з висновками відповідача і 30.04.2015 року подало заперечення на акт перевірки, яке Долинська ОДПІ залишала без задоволення. Зазначила, що податковим органом упереджено і безпідставно зроблено висновок, що ТзОВ "Мілвуд" завищило суму бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за січень 2015 року в розмірі 37425грн. по здійсненій попередній оплаті Долинському РЕМ ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в сумі 140551,56грн. в тому числі ПДВ в розмірі 23425,26грн. та філії «Долинашляхбуд» ТДВ «Загалшляхбуд» в сумі 84000грн. в тому числі ПДВ в розмірі 14000грн., оскільки виконання робіт у даних періодах не відбулося. Пояснила, що ТзОВ "Мілвуд" 16.10.2014 року уклало із філією «Долинашляхбуд» ТДВ «Загалшляхбуд» договір на виконання будівельних робіт і згідно п.5.3 цього договору у грудні 2014 року сплатило аванс на загальну суму 84000,00грн., в тому числі ПДВ 14000,00грн. згідно платіжних доручень №4 від 16.12.2014 року та №43 від 30.12.2014 року, на які філія «Долинашляхбуд» ТДВ «Загалшляхбуд» видало податкові накладні №2 від 16.12.2014 року та №4 від 30.12.2014 року. Крім того, позивач 11.12.2014 року уклав із ПАТ «Прикарпаттяобленерго» договір №604/23-242/2014 про нестандартне приєднання до електричних мереж і згідно п.1 додаткової угоди до даного договору у грудні 2014 року здійснило оплату на загальну суму 140551,56грн., в тому числі ПДВ 23425,26грн., згідно платіжного доручення №47 від 30.12.2014 року, на яке ПАТ «Прикарпаттяобленерго» видало податкову накладну №65 від 30.12.2014 року. Вказала, що перевіркою не встановлено порушень щодо порядку виписки та реєстрації податкових накладних у встановленому порядку в ЄРПН, також Долинська ОДПІ не встановила розбіжностей між показниками податкового зобов'язання ПАТ «Прикарпаттяобленерго», філії «Долинашляхбуд» ТДВ «Загалшляхбуд» та податкового кредиту ТзОВ "Мілвуд" по проведених господарських операціях у грудні 2014року. Таким чином, належно оформлені податкові накладні, видані ПАТ «Прикарпаттяобленерго» та філією «Долинашляхбуд» ТДВ «Загалшляхбуд», які були зареєстровані платниками ПДВ на момент здійснення операцій з урахуванням здійснення господарських операцій, факт здійснення яких не спростовано, не дають відповідачу підстави відмовляти у наданні ТзОВ "Мілвуд" бюджетного відшкодування з ПДВ. Враховуючи вищенаведене, вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2015 року винесене незаконно, а тому підлягає скасуванню. На підставі наведеного позов просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засіданні не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. В попередніх судових засіданнях проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні. Суду пояснив, що згідно акту Долинської ОДПІ від 28.04.15 №755/09-05-15/37322161 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТзОВ Мілвуд від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за січень 2015 року, встановлено, що позивач в порушення п.200.4 ст.200 ПК України заявив до відшкодування ПДВ в розмірі 37425грн. Зазначив, що позивач здійснив протягом грудня 2014 року попередню оплату Долинському РЕМ ПАТ «Прикарпаттяобленерго» та філії «Долинашляхбуд» ТДВ «Загалшляхбуд» на загальну суму 224552грн., в тому числі ПДВ 37425грн. Зазначив, що позивач включив дані суми до податкового кредиту в рядок 10.1 декларації по ПДВ за грудень 2014 року на підставі п.198.2 ст.198 ПК України, згідно якого датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулась раніше, в даному випадку дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг. Пояснив, що ТзОВ Мілвуд в порушення ст.200 ПК України завищив заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за січень 2015 року на 37425грн. по здійсненій попередній оплаті Долинському РЕМ ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в сумі 140551,56грн., в тому числі ПДВ 23425,26грн. та філії «Долинашляхбуд» ТДВ «Загалшляхбуд» в сумі 84000грн., в тому числі ПДВ 14000грн., так як виконання робіт даними субєктами господарської діяльності (факт придбання товарів та послуг) із метою їх використання в господарській діяльності у даних періодах не відбулося. Вказав, що первинні документи, які підтверджують факт отримання позивачем товарів (робіт/послуг) відсутні, заява про бюджетне відшкодування ТзОВ Мілвуд є необґрунтованою та передчасною. На підставі наведеного в задоволенні позову просив відмовити.

Представник відповідача УДКСУ у Долинському районі в судове засіданні не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. На адресу суду подав письмове заперечення проти позову, в якому зазначив, що відповідно до ч.2 п.200.15 ст.200 ПК України після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Крім того, п.200.13 ст.200 ПК України передбачено, що на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування або шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку, протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби. Оскільки УДКС у Долинському районі від Долинської ОДПІ не отримало висновків з визначенням розміру відшкодування ПДВ з бюджету за січень 2015 року на користь ТзОВ Мілвуд, підстав для відшкодування ПДВ не було. На підставі вищенаведеного у задоволенні позовних вимог до УДКС у Долинському районі Івано-Франківської області просила відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заперечення проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілвуд" 11.02.2011р. зареєстроване як юридична особа та взяте на податковий облік в органах державної податкової служби 14.02.2011р. за №26097, станом на 21.04.2015р. перебуває на обліку в Долинській ОДПІ та зареєстроване як платник ПДВ.

Позивачем обрано вид діяльності лісопильне і стругальне виробництво та оптова торгівля деревиною.

28.04.2015р. працівниками Долинської ОДПІ на підставі наказу №180 від 15.04.2015 року та направлень на перевірку №144 та №145 від 15.04.2015 року проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ "Мілвуд" з питань правомірності нарахування відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за січень 2015 року, за результатами якої складено акт №755/09-05-15/37322161 від 28.04.2015 року (а.с.33-57, 77-79).

За наслідками перевірки податковий орган дійшов висновку, що ТзОВ "Мілвуд" порушило вимоги п.200.4 ст.200 та п.33 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, у звязку з чим підприємству відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ по декларації за січень 2015р. у розмірі 37425грн.

На підставі акту перевірки відповідач виніс податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2015 року щодо відмови позивачу у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 37425грн. (а.с. 14).

Так, судом встановлено, що 16.10.2014р. між ТзОВ "Мілвуд" (Замовник) та філією «Долинашляхбуд» ТДВ «Загалшляхбуд» (Підрядник) укладено договір на виконання будівельних робіт №16, відповідно до якого підрядник зобовязувався виконати роботи по обєкту: влаштування благоустрою території лісопильного цеху ТзОВ "Мілвуд". Відповідно до п.4.2 договору здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами щомісяця шляхом підписання проміжних актів приймання виконаних робіт за ф.КБ-2, КБ-3 протягом двох робочих днів з моменту повідомлення замовника про готовність відповідних робіт до приймання. Загальна вартість робіт, що виконується підрядником у відповідності до умов цього договору є договірною і становить -650 000,00грн., в тому числі ПДВ 108 333,33грн. Крім того, п.5.3 даного договору передбачено, що в 10-ти денний термін після підписання договору позивач повинен перерахувати філії «Долинашляхбуд» ТДВ «Загалшляхбуд» аванс в розмірі 50% від суми договору. Аванс підлягає зарахуванню підрядником в рахунок оплати етапів виконання робіт. Тривалість виконання робіт з жовтня 2014 року по червень 2015 року (а.с.58-60).

Так, позивач на виконання умов зазначеного договору здійснив часткову попередню оплату суми авансу філії «Долинашляхбуд» ТДВ «Загалшляхбуд» на підставі платіжного доручення №4 від 16.12.2014 на загальну суму 30 000,00грн. в тому числі ПДВ 5 000,00грн., та платіжного доручення № 43 від 30.12.2014 року на загальну суму 54 000,00грн. в тому числі ПДВ- 9 000,00 грн. (а.с.62, 64).

У звязку з цим філія «Долинашляхбуд» ТДВ «Загалшляхбуд» виписало податкову накладну №2 від 16.12.2014р. на загальну суму 30 000грн., в тому числі ПДВ 5 000грн., та податкову накладну №4 від 30.12.2014р. на загальну суму 54 000грн., в тому числі ПДВ- 9 000,00грн. (а.с. 61, 63).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що між ТзОВ Мілвуд (Замовник) та ПАТ «Прикарпаттяобленерго» (Виконавець) укладено договір №604/23-242/2014 від 11.12.2014 року про нестандартне приєднання до електричних мереж, предметом якого є забезпечення виконавцем послуг приєднання електроустановок обєкта замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання обєкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації, розробленої згідно з технічними умовами №604/23-242/2014 від 05.12.2014 року та здійснення підключення обєкта замовника до електричних мереж на умовах цього договору. Згідно із п.3.2.3 договору замовник зобовязаний оплатити вартість наданих виконавцем послуг з приєднання електроустановок замовника в точці приєднання (а.с. 69).

Додатковою угодою від 11.12.2014 року до зазначеного вище договору встановлено, що плата за нестандартне приєднання, обрахована відповідно до Методики розрахунку плати за приєднання становить 140551,56грн. (а.с.70)

На виконання умов вказаного договору позивач здійснив попередню оплату ПАТ «Прикарпаттяобленерго» на підставі платіжного доручення №47 від 30.12.2014 року на загальну суму 140551,56грн. в тому числі ПДВ- 23425,26 грн. (а.с.73).

ПАТ «Прикарпаттяобленерго» виписало ТзОВ Мілвуд податкову накладну №65/23 від 30.12.2014р. на загальну суму140551,56, в тому числі ПДВ 23425,26 грн. (а.с. 72).

ТзОВ Мілвуд дані суми включило до податкового кредиту в рядок 10.1 декларації по ПДВ за грудень 2014 року на підставі п.198.2. ст.198 ПК України, згідно якого датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, в даному випадку - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг.

Відтак, податковий орган дійшов висновку, що ТзОВ Мілвуд завищило заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за січень 2015 року на 37425грн. по здійсненій попередній оплаті ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в сумі 140551,56грн., в тому числі ПДВ 23425,26грн. та філії «Долинашляхбуд» ТДВ «Загалшляхбуд» в сумі 84000грн., в тому числі ПДВ 14000грн., так як виконання робіт даними субєктами господарської діяльності (факт придбання товарів та послуг) із метою їх використання в господарській діяльності у даних періодах не відбулося.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативного регулювання правовідносин.

Відповідно до п. 14.1.18. ст.14 Податкового кодексу України (далі ПК України) бюджетне відшкодування це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначає ст.200 ПК України.

Згідно із п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.200.2, п.200.3 ст.200 ПК України)

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п.200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно із п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

В п.200.10 ст.200 ПК України передбачено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України (п.200.11 ст.200 ПК України).

Згідно із п.200.12 ст.200 ПК України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п.200.13 ст.200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Згідно із п.200.14 ст.200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов'язань з цього податку в наступних податкових періодах; у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Як встановлено судом, позивач у декларації з ПДВ за січень 2015 року заявив до бюджетного відшкодування 210 854,00грн., з яких 37425грн. ПДВ по господарських операціях з філією «Долинашляхбуд» ТДВ «Загалшляхбуд» (податкова накладна №2 від 16.12.2014р. на загальну суму 30 000грн., в тому числі ПДВ 5 000грн., та податкова накладна №4 від 30.12.2014р. на загальну суму 54 000грн., в тому числі ПДВ- 9 000,00грн.) та з ПАТ «Прикарпаттяобленерго» (податкова накладна №65/23 від 30.12.2014р. на загальну суму140551,56, в тому числі ПДВ 23425,26 грн.). За наслідками проведеної відповідачем перевірки з цього приводу винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким ТзОВ Мілвуд відмовлено у бюджетному відшкодуванню на 37425 грн.

Відповідно до п.187.1ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

В п.198.2 ст.198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися: в операціях, що не є обєктом оподаткування відповідно до ст.196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених п.п.196.1.7 п.196.1 ст.196 цього Кодексу); в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст.197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених п.п.197.1.28 п.197.1 ст.197 цього Кодексу); в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно із п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: у паперовому вигляді; в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Згідно із п.201.7 ст.201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

В п.201.10 ст.201 ПК України зазначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ТзОВ Мілвуд на виконання умов договору з філією «Долинашляхбуд» ТДВ «Загалшляхбуд» здійснило попередню оплату останньому згідно платіжних доручень №4 від 16.12.2014 року на загальну суму 30 000,00грн. в тому числі ПДВ 5 000,00грн. та № 43 від 30.12.2014 року на загальну суму 54 000,00грн. в тому числі ПДВ- 9 000,00 грн., на підставі яких виписало податкові накладні №2 від 16.12.2014р. на загальну суму 30 000грн., в тому числі ПДВ 5 000грн. та №4 від 30.12.2014р. на загальну суму 54 000грн., в тому числі ПДВ- 9 000,00грн. та на виконання умов договору з ПАТ «Прикарпаттяобленерго» здійснило попередню оплату останньому на підставі платіжного доручення №47 від 30.12.2014 року на загальну суму 140551,56грн. в тому числі ПДВ- 23425,26 грн., на підставі якого виписало податкову накладну 65/23 від 30.12.2014р. на загальну суму140551,56, в тому числі ПДВ 23425,26 грн. і правомірно включило дані суми до податкового кредиту в рядок 10.1 декларації по ПДВ за грудень 2014 року.

Позивачем в даному випадку не порушено порядку виписки та реєстрації податкових накладних, крім того відповідачем не встановлено розбіжностей між показниками податкового зобов'язання ПАТ «Прикарпаттяобленерго», філії «Долинашляхбуд» ТДВ Загалшляхбуд та податкового кредиту ТзОВ "Мілвуд" по проведених господарських операціях у грудні 2014року.

Позивач документально підтвердив понесені витрати по влаштуванню благоустрою лісопильного цеху.

Крім того, про те, що дані роботи були виконані свідчить і декларація про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрована в Управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області 06.04.2015 року (а.с. 137-141).

Позивач також надав суду докази щодо виконаних робіт по приєднанню електроустановок обєкта та підключення обєкта до електричних мереж, зокрема, технічні умови нестандартного приєднання №604/23-242/2014 (а.с.71), робочий проект електропостачання (а.с.114-120), заяви про приєднання електроустановки певної потужності від 17.11.2014 року (а.с. 146).

З цих підстав суд не погоджується з висновками податкового органу про те, що право на бюджетне відшкодування коштів у позивача не виникло, оскільки таке право виникає лише за умови виконання договору, тобто у разі фактичного надання послуг (виконання робіт), а в січні такого виконання не відбулось.

Суд виходив з того, що у платника податку право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникло з дати тієї події, що виникла раніше з дати оплати.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2015р. щодо відмови позивачу у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 37425грн. є неправомірним та підлягає скасуванню.

А тому підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення бюджетної заборгованості з Державного бюджету України в розмірі 37425грн.

Відповідно до п.п54.3.2. п.54.3 ст54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п.58.1 ст.58 ПК України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Стосовно судових витрат, то відповідно до ч.1 ст.94 КАС України (із змінами відповідно до Закону України №484-VІІІ від 22.05.2015 року) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа .

А тому підлягає стягненню з відповідача - Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області на користь позивача 182,70грн. судового збору (10% ставки судового збору) та 1644,30грн. (90% ставки судового збору) на користь Державного бюджету України.

Крім того, відповідно до п.1. ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Враховуючи, що позивачем при поданні до суду позову було сплачено на 7,30грн. більше ніж встановлено законом, тому суд зобовязує повернути з Державного бюджету України на користь позивача 7,30грн. згідно платіжного доручення №97 від 18.05.2015 року.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2015 року щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Мілвуд" () у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 37425грн. (тридцять сім тисяч чотириста двадцять пять гривень).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілвуд" () бюджетну заборгованість з податку на додану вартість в розмірі 37425грн. (тридцять сім тисяч чотириста двадцять пять гривень).

Стягнути з Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області () в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1644,30грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні тридцять копійок).

Стягнути з Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілвуд" () 182,70грн. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок) судового збору.

Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілвуд" () надмірно сплачену частину судового збору в розмірі 7,30грн. (сім гривень тридцять копійок) згідно платіжного доручення №97 від 18.05.2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 08.09.2015 року.