Справа № 2-а-1107/1908/2010
Суддя: Кренцель М. І.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-1107/2010 рік

24 листопада 2010 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Кренцель М.І.

при секретарі: Андрусишин О.П.

за участю: представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Козівському районі, про визнання дій УПФ України в Козівському районі незаконними, щодо не проведення перерахунку основної (державної) та додаткової пенсії особі, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС 1-ої категорії та інваліду 2-ої групи по захворюванню пов`язаному з Чорнобильською котастрофою згідно ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,-

В С Т А Н О В И В:

11.11.2010 року, позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Козівському районі, згідно якого просить:

- визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Козівському районі, Тернопільської області по відмові в перерахунку основної (державної) пенсії та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком протиправними.

- зобов"язати Управління Пенсійного Фонду України в Козівському районі, Тернопільської області провести перерахунок і виплату призначеної їй державної (основної) та додаткової пенсії з 22 травня 2008 року, виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком, з урахуванням вимог ст. 50, ч. 4 ст. 54 та ч. 3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч. 1 ст. 28, ст. 34 Закону України «Про зазальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до збільшення розміру мінімальної пенсії за віком для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, та провести виплату недоплаченої їй пенсії.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник Управління Пенсійного фонду України в Козівському районі подав заперечення проти позову, просить відмовити в позовних вимогах.

Згідно Вкладки №153006 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1 серія А №031766, виданої 17.09.2003 року Тернопільською облдержадміністрацією, ОСОБА_2 є потерпіла від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно Довідки серії ТЕР №113153, виданої 29.06.2006 року, Тернопільською обласною медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_2 являється інвалідом ІІ-ї групи. Захворювання пов`язане із наслідками аварії на ЧАЕС.

Нормами ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до 1-ої категорії.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, що діяла до 01.01.2008 року, особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ОСОБА_2, як потерпілій від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії інваліду ІІ-ї групи з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, інших ядерних аварій та випробувань, передбачено пенсію в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародного договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві, застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач у своїх запереченнях та які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, внесеними згідно із Законом України від 17.11.2005 року передбачено, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у якому призначення пенсій по інвалідності визначено Розділом 4.

Статтею 33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено розміри пенсій по інвалідності залежно від групи інвалідності, що бчислюються у відсотковому відношенні пенсії за віком відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у 2008 році встановлений ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік».

Відповідно до п. 28 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 27.12.2007 року були внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому, відповідно до змін було також встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 27.12.2007 року визначено, що розділ ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» діє по 31 грудня 2008 року.

З 01.01.2008 року позивачу виплачується державна та додаткова пенсія у розмірі, визначеному Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 27.12.2007 року, який вступив в дію з 01.01.2008 року.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими внесено зміни до ст.ст. 50 та 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, що і передбачено в самому рішенні.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, відповідачі з 22.05.2008 року мали діяти у відповідності з приписами діючої норми ч. 4 ст. 54 та ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач у своїх поясненнях та які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи протиправність дій відповідачів, з метою захисту прав позивача від порушень з боку субєкта владних повноважень, суд прийшов до висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобовязання відповідача з 22 травня 2008 року здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії у відповідності до ст. 50, ч. 4 ст. 54 та ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку інвалідам ІІ групи у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком для інвалідів ІІ групи, з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно частин 3 та 4 ст. 8 Кодексу Адміністративного Судочинства України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Крім того, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені Конституцією України та законами України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до переконання, що у даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом зобовязання Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі провести перерахунок та виплату з 22 травня 2008 року заборгованості з державної пенсії в мінімальному обємі у розмірі 08 мінімальних пенсій за віком та з додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 18, 71, 86, 158, 163, 186 КАС України, ст.19, 64 Конституції України, ст.ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», постановою Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Козівському районі про визнання дій Управління Пенсійного Фонду України в Козівському районі неправомірними - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Козівському районі, Тернопільської області по відмові в перерахунку ОСОБА_2 основної (державної) пенсії та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком протиправними.

Зобов"язати Управління Пенсійного Фонду України в Козівському районі, Тернопільської області провести перерахунок і виплату призначеної ОСОБА_2 державної (основної) та додаткової пенсії з 22 травня 2008 року, виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком, з урахуванням вимог ст. 50, ч. 4 ст. 54 та ч. 3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ч. 1 ст. 28, ст. 34 Закону України «Про зазальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до збільшення розміру мінімальної пенсії за віком для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, та провести виплату недоплаченої їй пенсії

Постанова в частині перерахунку пенсії підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно