Справа № 2-а-1669/10
Суддя: Доценко С. І.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Володарський районний суд Донецької області
№ 2 - а-1669/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року Володарський районний суд Донецької області у складі

судці: Доценко С.І

розглянувши в порядку скороченного провадження в смт.Володарське адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до

Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області про визнання дій незаконними та зобовязання відповідача виконати певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в якому просить суд, враховуючи що він є постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 3 групи (інвалідність повязана з участтю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС)і перебуває на обліку в УПФ України в Володарському районі , визнати неправомірними дії відповідача про відмову в перерахунку і виплаті йому пенсії в розмірі установленному ст.49,50чЗ,4 ст54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катасрофои та ч.З ст42 Закону України Про загальнообов'язкове державне страхування , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої чі ст28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого державою прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність .Також просить зобовязати УПФУ в Володарському районі Донецької області провести перерахунок пенсії із розрахунку не меньш 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії у розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленного для осіб, які втратили працездатність, з 01.06.2010 року,у відповідності до ст 49,50,чЗ,4ст54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи та чі ст 28,чЗ ст 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленного законодавством прожиткового мінімума для осіб, які втратили працездатність.

В обгрунтування позовних вимог позивач пояснив, що з 03.06.2010 року МСЕК йому встановлена 3 група інвалідності яка повЯзана з ліквідацією аварії на ЧАЕС, і він отримує пенсію як інвалід 3 групи, але ж виплачувана йому пенсія (основна і додаткова) виплачується в меньшому розмірі ніж передбачено ст.49,50,ч4ст54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи". На його звернення до відповідача за перерахунком пенсії , він получив відмову, вважає ці дії відповідача протиправними, і просить задовольнити його позов.

Із наданих письмових заперечень відповідача , відповідач просить залишити позов без задоволення, мотивуючи тим, що пенсія позивачу призначена без порушень законодавства, а тому вважає що позов задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи та подані заперечення, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача по слідуючим підставам:

Судом достовірно встановлено та сторонами не оспорюється статус позивача, який належить до 1 категорії, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням ,з 03.06.2010 року є інвалідом 3-ї групи( інвалідність повЯзана з ліквідацією аварії на ЧАЄС, що також підтверджується посвідченням і довідкою МСЕК , перебуває на обліку в УПФУ в Володарському районі Донецької області та отримує пенсію .

Згідно з ОСОБА_2 України, Україна є суверенною і незалежною, соціальною, правовою державою(стаття 1), права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, і є найвищою соціальною цінністю(стаття 3), виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забеспечення ( ст.92)

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796 (надалі- Закон № 796) і він є спеціальним Законом.

Стаття 49 цього Закону визначає пенсії особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з віднесенням до відповідних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 54 та стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону № 107) встановлюють нижні межі пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, а також розміри щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у процентному співвідношенні до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому відповідно до ч.4 ст.54 цього закону встановлено, що в усіх випадку розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено звязок з Чорнобильскою катастрофою не можуть бути меньшими - по 2 группі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком , а додаткової пенсії за шкоду ,заподіяну здоровю , згідно ст. 50 цього закону - для інвалідів З -ї групи - 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили

працездатність

Частина 3 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами, внесеними згідно із Законом № 3108-4 від 17 листопада 2005 року) визначає, що обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання (у спірних відносинах має місце захворювання) внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження проводиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (надалі - загальний закон), у якому призначення пенсій по інвалідності визначено розділом 4 (статті 30-35 Закону). Зазначене засвідчує, що після внесення змін у ч.З ст.54 спеціального закону (17.11.2005 року) обчислення і призначення пенсії по інвалідності здійснюється за правилами загального закону, внаслідок чого розмір пенсії по інвалідності поставлений в залежність від розміру пенсії за віком, обчисленої за нормами загального закону.

Так, 4.2 ст.5 Закону „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування №1058, передбачено, що виключно цим Законом визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно до ч.3 ст.42 Закону 1058-4, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.28 цього Закону. Перерахунок проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2291-4 від 23.12.2004 р).

При цьому, абзацем першим п.16 Прикінцевих положень Закону №1058 передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону

Відповідно до Закону України N 231-V від 05.10.2006 року, який набрав чинності 31.10.2006 року були внесені зміни до ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (аналогічні з ч.3 ст.42 Закону №1058-4) в якій зазначено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року №966-14, а також Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 5 жовтня 2000 року №2017-111, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону (в редакції Закону №2505-4 від 25 березня 2005 року, що діє з 31 березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, для позивача як інваліда 2 групи, особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи. 1 категорії, вихідним критерієм обчислення розмірів щомісячного підвищення до пенсії є розмір мінімальної пенсії за віком , встановленний абзацом 1 частини 1 ст.28 Закону України Про

загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав розмір мінімальної пенсії за віком, або встановлював інший розмір немає.

Враховуючи, що порядок обчислення мінімальної пенсії за віком встановлений лише нормами Закону України № 1058, суд вважає за необхідне також застосувати аналогію закону, закріплену статтею 8 ЦПКУкраїни, відповідно до якої у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини.

Отже з огляду на викладене суд не може прийняти до уваги доводи відповідача про те, що п. 1 абзац 1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування застосовується лише для визначення розмірів пенсій , призначених згідно з цим Законом, оскількі наявність такої норми та відсутність іншої норми про визначення мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком , як це встановлено в ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Крім того, за приписами ст. 22 ОСОБА_2 України Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 ОСОБА_2 України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії.

Також, суд зазначає, що згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.1996 року №9 Про застосування ОСОБА_2 України при здійсненні правосуддя»,- якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню не відповідає чи суперечить законові, суд зобовязаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Отже суд, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними (урядовими) нормативними актами, не приймає до уваги посилання відповідача на підзаконні нормативні акти - постанови : Кабінету України № 530 від 28.05.2008 та № 654 від 16.07.2008 року , які встановлюють відмінні від законів І розміри пенсій.

Таким чином , розглядаючи позов в межах заявленних вимог,суд прийшов до висновку, що позивачу , який є особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відноситься до 1 категорії, з 01.06.2010 року є інвалідом 2-ї групи( інвалідність повязана з ліквідацією аварії на ЧАЄС), пенсія ( основна та додаткова) повинна бути виплачена відповідно до ст.54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі - 8 мінімальних пенсій за віком , а додаткової пенсії за шкоду ,заподіяну здоровю , згідно ст. 50 цього закону - для інвалідів 2 -ї групи - 75 % прожиткової ) мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виходячі з розміру мінімальної пенсії за віком , встановленою відповідно до абзацу 1 частини 1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування , з урахуванням мінімальної пенсії і прожиткового мінімуму, встановленних І Законом України Про Державний бюджет України на 2010 рік , діючих на момент перерахунку пенсії.

На 1.04.2010 року мінімальна пенсія за віком та прожитковий мінімум становили 706 грн на місяць і Законом України Про Державний бюджет на 2010 рік обмежень для застосування положень ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастроф » не було, зміни до положень цього Закону не вносились.

Враховуючи розмір пенсії виплачений позивачу за цей період згідно пояснень УПФУ у Володарському районі, виплачена сума не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.212-217 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області щодо відмови в перерахунку і виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі, встановленому ст.49,50ч3,4 ст54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катасрофои та ч.3 ст42 Закону України Про загальнообовязкове державне страхування виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст28 Закону України Про і загальнообов*язкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого державою прожиткового і мінімуму для осіб, які втратили працездатність

Зобов*язати Управління Пенсійного фонду України в Володарському районі Донецької області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату основної пенсії в розмірі 6 /шести/ мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 01 червня 2010 року, відовідно до ст.ст.49, 50, ч.3, 4 ст.54 ч.Зст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 3 групи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 ч.1 Закону України Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення через Володарський районний суд до Донецького Апеляційного Адміністративного суду,з дня отримання копії постанови.

Суддя С.І.ОСОБА_3