Справа № 642/5103/15-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 р.Справа № 642/5103/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Калитки О. М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 03.07.2015р. по справі № 642/5103/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області

про визнання рішення протиправним, зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА

17 квітня 2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області (далі по тексту УПФУ в Харківському районі Харківської області, відповідач), в якому просив : визнати противоправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області від 25.12.2014р. б/н про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у зв'язку із відсутністю пільгового стажу; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області зарахувати ОСОБА_1 весь період його роботи з 18.06.1984р. по 12.11.1992р. (8 років 4 міс. 24 дні) на шахті «Комісарівська» та з 21.10.1993р. по 01.12.1994р. (1 рік 1 міс. 11 днів) на шахті «Ніканор» до пільгового стажу за Списком №1, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з моменту досягнення ним пенсійного віку, тобто з 25.05.2014 року.

ОСОБА_2 Ленінського районного суду м. Харкова від 03.07.2015 року по справі № 642/5103/15-а, прийнятою в порядку скороченого провадження, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області про визнання рішення противоправним, зобов'язання вчинення дій задоволено повністю.

Визнано противоправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області від 25.12.2014р. б/н про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у зв'язку із відсутності пільгового стажу.

Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області від 25.12.2014р. б/н про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у зв'язку із відсутністю пільгового стажу.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області зарахувати ОСОБА_1 весь період його роботи з 18.06.1984р. по 12.11.1992р. (8 років 4 міс. 24 дні) на шахті «Комісарівська» та з 21.10.193р. по 01.12.1994р. (1 рік 1 міс. 11 днів) на шахті «Ніканор» до пільгового стажу за Списком №1, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з моменту досягнення ним пенсійного віку, тобто з 25.05.2014 року.

Стягнуто з бюджету на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. у відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 03.07.2015 року по справі № 642/5103/15-а, прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки, видані лише підприємством, установою або організацією, на яких саме працювала особа, або їх правонаступниками. Вказав, що довідки № 1027 від 27.10.2014 р., № 5-1213 від 22.10.2014 р., № 5-1212 від 22.10.2014 р., № 1032 від 27.10.2014 р., на які посилається суд першої інстанції, видані не самими підприємствами, у яких працював позивач (шахти «Ніканор» та «Комісарівська»), а відокремленим виробничим підрозділом «Шахта «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля», яке не є законним правонаступником ані шахти «Ніканор», ані шахти «Комісарівська». Та обставина, що до вказаного відокремленого підрозділу передано архіви шахт «Ніканор» та «Комісарівська», на думку відповідача, не дає цій установі законних підстав для видачі довідок про стаж роботи, який дає право позивачу на пільгове пенсійне забезпечення. Відмітив, що на даний час шахта «Комісарівська» не ліквідована, а відтак, довідки про пільговий стаж роботи ОСОБА_1 за період з 18.06.1984 року по 12.11.1992 року повинні видаватись саме цією установою. Враховуючи викладене, вважає, що надані позивачем документи не підтверджують наявності у позивача права на пільгове пенсійне забезпечення, а відтак, рішення відповідача про відмову у призначенні позивачеві пенсії за п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є правомірним і скасуванню не підлягає.

З огляду на приписи ч.8 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.12.2014р. позивач звернувся до УПФУ в Харківському районі Харківської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Відповідач рішенням від 25.12.2014р. відмовив позивачу в призначення пенсії з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу, у звязку з тим, що відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №1 на підставі наданих документів період роботи з 18.06.1984р по 12.11.1992р. на шахті «Комісарівська» і з 21.10.1993р. по 01.12.1994р. на шахті «Ніканор», оскільки Відокремлений підрозділ «Шахта «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» не є правонаступником шахт «Комісарівська» та «Ніканор» (а.с.8).

Не погодившись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про визнання його протиправним, зобовязання відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи позивача з 18.06.1984 року по 12.11.1992 року на шахті «Комісарівська» та з 21.10.1993 року по 01.12.1994 року на шахті «Ніканор», та призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з дня досягнення пенсійного віку 25.05.2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п. 16 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-1V (далі по тексту Закон № 1058), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до п. а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», чинній на час виникнення спірних відносин, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи мають, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки-після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст.12 цього Закону (60 років), на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відвідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі по тексту Порядок № 637).

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно п.3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З огляду на викладені норми права, колегія суддів вважає, що уточнююча довідка не є єдиним належним документом, необхідним для підтвердження стажу роботи, передбаченої Списком № 2, який дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно списків N 1 та N 2 деталізоване у Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. N 383 (далі Порядок № 383).

Згідно з пп. 3 цього Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 та постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 110, чинними в період роботи позивача на шахтах «Комісарівська» та «Ніканор», до підрозділу 1 «Підземні роботи» розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і гарячих цехах, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах віднесено, зокрема, усіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, у геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шах, рудників та інших підземних споруд.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач в період з 18.06.1984р. по 12.11.1992р. (8 років 4 міс. 24 дні) працював на шахті «Комісарівська» з повним робочим днем під землею за посадами учень гірничого робітника підземного гірничого робітника підземного, проходчика підземного, майстра-підривника підземного. З 21.10.1993р. по 01.12.1994р. (1 рік 1 міс. 11 днів) позивач працював на шахті «Ніканор» з повним робочим днем під землею за посадою майстра-підривника підземного.

При цьому, безпосередньо в трудовій книжці наявна вказівка про те, що під час роботи за всіма вказаними посадами позивач працював повний робочий день під землею.

Таким чином, право на пільгове пенсійне забезпечення позивач має безпосередньо в силу закону, як особа, яка працювала повний робочий день під землею на гірничих роботах, що прямо відображено у трудовій книжці позивача.

Крім того, факт роботи позивача на посадах, внесених до Списку № 1, підтверджується наявними в матеріалах справи копіями довідок Відокремленого підрозділу «Шахта «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» №1027 від 27.10.2014р., №5-1213 від 22.10.2014р., виданими відокремленим виробничим підрозділом «Шахта «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» (а.с.12, 13).

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що зазначені довідки не є належним підтвердженням пільгового стажу позивача у звязку з тим, що видані не безпосередньо шахтами «Комісарівська» та «Ніканор», а іншим підприємством ВВП «Шахта «Ніканор-Нова», яке не є правонаступником вищезазначених підприємств, з наступних підстав.

Слід відмітити, що за змістом п.п.3, 20 Порядку № 637 уточнюючі довідки про підтвердження пільгового стажу повинні видаватись на підставі певних первинних документів.

Отже, такі довідки правомочна видавати та організація, у розпорядженні якої знаходяться первинні документи, що підтверджують факт роботи особи у шкідливих умовах.

Як вбачається зі змісту п.6 довідки №5-1212 від 22.10.2014р. та п.5 довідки №1032 від 27.10.2014р., виданими відокремленим виробничим підрозділом «Шахта «Ніканор-нова» ДП «Луганськвугілля», а також наказом по ДП Шахта «Ніканор-Нова» №140 від 29.03.2004р. про створення комісії для передачі архівних документів шахти «Комісарівська», архівні документи шахти «Ніканор» та шахти «Комісарівська» зберігаються в архіві ВПП «Шахта «Ніканор-Нова» (а.с.14-16).

Відповідно до листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №2/12- 1556 від 28.04.2015р., на підставі наказу Міненерговугілля №417 від 01.07.2013р. «Про закріплення шахт», яким затверджено перелік підприємств, за якими закріплені шахти, що ліквідуються та ліквідовані за рішенням Кабінету Міністрів України, за відповідними працюючими державними підприємствами, шахти «Ніканор» та «Комісарівська» закріплені за Державним підприємством «Луганськвугілля» (а.с.20).

Таким чином, ВПП «Шахта «Ніканор-Нова» цілком правомірно було видано позивачеві довідки про підтвердження його пільгового стажу, оскільки саме вказана організація має у своєму розпорядження первинні документи, на підставі яких видаються відповідні довідки.

Враховуючи викладене, з огляду на приписи ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.3 Порядку № 637, колегія суддів зазначає, що надання позивачем уточнюючих довідок, виданих не безпосереднім роботодавцем позивача, а іншим ВПП «Шахта «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» за наявності належним чином оформленої трудової книжки не спростовує наявності у ОСОБА_1 пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах, з 18.06.1984р. по 12.11.1992р. та з 21.10.1993р. по 01.12.1994р.

Крім того, колегія суддів відмічає, що згідно з наказом по шахті «Комісарівська» №553/к від 07.12.1994р. «Про підтвердження права на льотне пенсійне забезпечення за списками №1 та №2» було затверджено перелік робочих місць, професій та посад працівників, яким підтверджено право на льотне пенсійне забезпечення по спискам №1 та №2, серед яких є гірничий робітник підземний, проходчик, майстер-підривник.

Згідно з наказом по шахті «Ніканор» №61 від 22.02.1996р. «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на льотне пенсійне забезпечення» було затверджено перелік робочих місць, професій та посад працівників, яким підтверджено право на льотне пенсійне забезпечення по спискам №1 та №2, серед яких є майстер-підривник.

Пунктом 4 Порядку 383 передбачено, що, згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21 серпня 1992 р. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що характер роботи, шкідливі та важкі умови праці на робочому місці позивача протягом періоду, який позивач просить зарахувати до пільгового стажу роботи, належним чином підтверджені проведеною на підприємстві атестацією робочих місць.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що його загальний трудовий стаж становить більше 20 років, з яких 9 років 6 місяців та 5 днів - стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Станом на час звернення до УПФУ в Харківському районі позивач досяг 51-річного віку, а відтак, з урахуванням положень абз.2 п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мав право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено критерії, яким повинні відповідати рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Згідно з цими критеріями адміністративний суд при розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень повинен перевірити, зокрема, чи вчинені оскаржувані дії на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на досліджені докази та встановлені у справі фактичні обставини, колегія суддів приходить до висновку, що УПФУ в Харківському районі Харківської області, відмовляючи у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з підстав відсутності необхідного пільгового стажу, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення», без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, наявні підстави для скасування рішення відповідача від 25.12.2014 року про відмову призначенні позивачеві пенсії та зобовязання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію з 25.12.2014 року.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області залишити без задоволення.

ОСОБА_2 Ленінського районного суду м. Харкова від 03.07.2015р. по справі № 642/5103/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає в силу ч.10 ст.183-2 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5