Справа № 2а-6726/09/1770
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2010-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-6726/09/1770

11 січня 2010 року 12год. 02хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд під головуванням судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Пушкової О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватний підприємець ОСОБА_1
до Територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Рівненській області
про визнання дій неправомірними та постанов протиправними та нечинними , -
ВСТАНОВИВ :

Приватний підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області, просить визнати неправомірними дії та протиправними і нечинними постанови про застосування фінансових санкцій №0935 та №0936 від 19.06.2008 року.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що викладені у акті перевірки, який став основою для притягнення її до відповідальності передбаченої абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 року, обставини щодо здійснення перевезення пасажирів за відсутності належним чином оформлених документів, передбачених ст.39 цього Закону, не відповідають дійсності та спростовуються долученими до матеріалів справи копіями договору добровільного страхування водіїв та пасажирів від нещасних випадків на транспорті та договору доручення. Притягнення її до відповідальності передбаченої абз.12 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 року, за невиконання припису органу державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства, вважає безпідставним, позаяк такого припису вона не отримувала, а відтак про вимоги, що ставляться до неї з боку відповідача, не знала.

Позовні вимоги підтримані позивачем в судовому засіданні, яка просить визнати протиправними постанови №0935 та №0936, винесені начальником Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області від 19.06.2008 року на основі акту перевірки №1156 від 26.05.2008 року з підстав їх невідповідності вимогам закону та фактичним обставинам. Щодо вимог про визнання неправомірними дій відповідача, уточнила, що оскаржує не дії по проведенню перевірки, за результатами якої винесено оскаржувані постанови, а дії безпосередньо по винесенню таких постанов.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що рейдова перевірка транспортного засобу марки LT 35, держномер ВК 2474 АВ, який належить приватному підприємцю ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт проведена державними інспекторами територіального управління згідно завдання на перевірку №032860 від 25.05.2008 року. Під час проведення перевірки було встановлено, що на час здійснення на даному автомобілі перевезення пасажирів по маршруту "Рівне-Житомир" в дорожньому листі відсутній номер ГАТІ та відсутні поліси страхування пасажирів. Відповідно, постанова №0935 від 19.06.2008 року, якою до позивача застосовано фінансові санкції, що передбачені для такого виду порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 року, винесена на підставі та в рамках чинного законодавства. Також, оскільки за відсутність в дорожньому листі відміток ДАІ та Територіального управління ГАТІ для здійснення нерегулярних перевезень, позивачу 18.04.2008 року виносився припис за №027320, то зафіксований актом факт свідчив про невиконання такого припису, а відтак давав право на застосування до фінансових санкцій, що передбачені абз.12 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 року, що й було зроблено шляхом винесення постанови №0936 від 19.06.2008 року. За наведеного, та з урахуванням вимог ст.99,100 КАС України, просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 №1156 від 26.05.2008 року "Про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом", при перевірці транспортного засобу марки LT 35, держномер ВК 2474 АВ, що належить ОСОБА_1, яка є зареєстрованим субєктом підприємницької діяльності (а.с.10), зафіксовано, що під час перевірки відсутнє узгодження на виконання нерегулярних перевезень з боку Головної державної інспекції на автомобільному транспорті та поліси страхування пасажирів. Акт підписаний державними інспекторами Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області, що здійснювали перевірку - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 В графі "Пояснення водія про причини порушень" зазначено: "страховий поліс знаходиться у підприємця ОСОБА_1М." (а.с.9). Одночасно з підписанням акту перевірки, водію вручено повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту з датою розгляду справи: 27.05.2008 року 10:00 год. (а.с.29). В дорожньому листі №16/71 від 26.05.2008 року, державними інспекторами Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області зроблено відмітку про складання акту перевірки (а.с.15). За результатами розгляду вказаного акту начальником Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області 19.06.2008 року винесено постанову №0935 про застосування до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 передбаченої абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 року фінансової санкції в сумі 1700 грн. за надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, передбачених ст.39 Закону (а.с.7) та постанову №0936 про застосування до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 передбаченої абз.12 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 року фінансової санкції в сумі 680 грн. за невиконання перевізником припису органу державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства (а.с.8).

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

У відповідності до ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 року та ст.1 постанови Кабінету Міністрів України №1190 від 08.09.2004 року, Головна державна інспекція на автомобільному транспорті є урядовим органом державного управління, що діє у складі Міністерства транспорту та зв'язку і йому підпорядковується. Згідно Положення про територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України №888 від 14.12.2005 року та зареєстрованим в Міністрерстві юстиції України №1573/11853 від 28.12.2005 року, територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в областях, Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі є територіальними структурними підрозділами Головавтотранс-інспекції. Пунктом 4 Положення визначено, що основними завданнями територіальних управлінь у відповідному регіоні є: здійснення відповідно до законодавства державного нагляду за дотриманням правил безпечного функціонування автомобільного транспорту загального користування; здійснення державного контролю за дотриманням суб'єктами господарювання усіх форм власності нормативно-правових актів, стандартів і норм перевезення вантажів і пасажирів автомобільним транспортом загального користування; забезпечення дотримання вимог законодавства у сфері ліцензування в автомобільному транспорті загального користування.

Відповідно до п.12-16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року, рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства та інших нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки перевезень автомобільним транспортом здійснюється на підставі щотижневого графіка, який складається територіальним управлінням Головавтотрансінспекції з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, та інших обставин. Щотижневий графік складається з урахуванням проведення рейдових перевірок не частіше ніж один раз на квартал. Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях вантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагових комплексах, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, у пунктах пропуску через державний кордон за погодженням з начальником органу охорони державного кордону. Вказана перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи відповідно до завдання на перевірку.

Як встановлено в ході судового розгляду, рейдова перевірка транспортного засобу марки LT 35, держномер ВК 2474 АВ, який належить субєкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, проведена 26.05.2008 року відповідно до завдання на перевірку на окремо визначеній ділянці дороги, трьома державними інспекторами територіального управління, яким було доручено її здійснення, відтак підстав для сумнівів щодо законності її проведення не виникає.

Відповідно до п.25-26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року, справа про порушення розглядається посадовою особою органу державного контролю за місцезнаходженням субєкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи субєкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення; у присутності уповноваженої особи субєкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Судом відхиляються доводи позивача про її необізнаність щодо розгляду справи про порушення чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту за результатами перевірки, оформленої актом №1156 від 26.05.2008 року, позаяк на дорожньому листі №16/71 від 26.05.2008 року, державними інспекторами Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області було зроблено відмітку про складання акту перевірки, а відповідне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи було вручено водієві, якому позивач доручила виконувати перевезення пасажирів на належному їй транспортному засобі. Крім того, в силу положень п.27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року, неявка уповноваженої особи субєкта господарювання не перешкоджає розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Оскільки дії посадових осіб відповідача щодо розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт здійснені в межах компетенції та в рамках чинного законодавства, підстави для визнання їх неправомірними відсутні.

В силу вимог ст. 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 року, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов'язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Відповідно до ст. 34 Закону, автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

В силу вимог ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 року, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. При цьому, для нерегулярних пасажирських перевезень такими документами є: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно з положенням п.58 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 року, під час здійснення нерегулярних перевезень перевізник повинен забезпечувати в установленому законодавством порядку страхування пасажирів.

Відповідно до абзацу другого пункту 3 Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №959 від 14.08.1996 року, кожному застрахованому перевізник, що виступає агентом страховика, видає страховий поліс. Він може видаватися на окремому бланку або міститися на зворотному боці квитка. Квиток є документом, який підтверджує страхування пасажирів під час здійснення регулярних пасажирських перевезень.

Оскільки позивач надає послуги з нерегулярних пасажирських перевезень, в ході яких квитки пасажирам не видаються, що нею і не заперечується та з огляду на існування договору доручення №360375/1809/08 від 20.05.2008 року (а.с.32-34), за умовами якого приватний підприємець ОСОБА_1 є страховим агентом згідно з п.3 постанови Кабінету Міністрів України №959 від 14.08.1996 року, то належними документами, які б підтвердили, що під час здійснення нерегулярного перевезення пасажирів по маршруту "Рівне-Житомир" забезпечено страхування пасажирів, були б відповідні страхові поліси.

Актом перевірки №1156 від 26.05.2008 року констатовано відсутність полісів страхування пасажирів. Водієм транспортного засобу доказів отримання приватним підприємцем ОСОБА_1 від пасажирів страхових платежів та видачі їм страхових полісів для перевіряючих не надано, натомість в графі "пояснення водія про причини порушень" зазначено, що страховий поліс знаходиться у підприємця ОСОБА_1 Доказів того, що копія договору доручення №360375/1809/08 від 20.05.2008 року знаходилась в транспортному засобі під час здійснення 26.05.2008 року нерегулярного рейсу також не представлено.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 року, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону застосовується санкція - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, постанова про застосування фінансових санкцій №0935 від 19.06.2008 року, якою до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 1700 грн. прийнята начальником Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області відповідно до норм чинного законодавства і підстави для її скасування суд не вбачає.

Постановою №0936 від 19.06.2008 року Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області застосовано до позивача фінансову санкцію за невиконання перевізником припису органу державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства.

Пункт 31 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року передбачає, що за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт. Припис підлягає обов'язковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа суб'єкта господарювання повинна письмово повідомити керівника органу державного контролю. Припис складається за формою згідно з додатком 6 у двох примірниках, один з яких видається уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

В той же час, відповідачем - Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області не надано доказів вручення позивачу під розписку припису щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт чи надіслання вказаного припису позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. А відтак, позивачу не було відомо про вимоги, які ставилися відповідачем перед позивачем щодо усунення порушень транспортного законодавства.

Як передбачено ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 року перевірка виконання припису про порушення законодавства про автомобільний транспорт здійснюється виключно в ході проведення позапланової перевірки. Із даною нормою узгоджуються положення п.6 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року. При чому, позапланова перевірка проводиться виключно за місцезнаходженням суб'єкта підприємницької діяльності, а її результати оформляються актом за формою згідно з додатком 2 або протоколом за формою згідно з додатком 3 до вказаного Порядку.

Однак, у матеріалах справи відсутні дані, що свідчать про перевірку відповідачем виконання позивачем припису про порушення законодавства про автомобільний транспорт в процесі проведення позапланової перевірки.

Більше того, в самій постанові як на підставу для застосування фінансових санкцій міститься покликання не на акт позапланової перевірки з виконання перевізником припису, а на обставини зафіксовані актом перевірки №1156 від 26.05.2008 року, яким, як зазначалося вище, констатовано таке порушення, як відсутність у дорожньому листі відмітки ДАІ та Територіального управління ГАТІ для здійснення нерегулярних перевезень. Таке порушення, що вже було зафіксовано Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області 18.04.2008 року, є по своїй суті повторними порушеннями законодавства про автомобільний транспорт, і не може вважатися невиконанням припису органу державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства №027320 від 18.04.2008 року (а.с.30), тим більше що й у самій постанові №0936 від 19.06.2008 року не зазначено ні реквізитів, ні дати прийняття такого припису.

Таким чином, постанова про застосування фінансових санкцій №0936 від 19.06.2008 року, якою до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 680 грн. за невиконання перевізником припису органу державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства, прийнята начальником Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області, не відповідає нормам чинного законодавства.

З огляду на викладене, та враховуючи вимоги п.1) ч.2 ст. 162 КАС України, згідно з якою у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування або визнання нечинним рішення, та норми матеріального права, що визначають порядок набрання та втрати чинності лише стосовно нормативно-правових актів, що кореспондується з нормою ч.11 ст.171 КАС України, а позивачем фактично оскаржується правовий акт індивідуальної дії, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в спосіб визнання постанови про застосування фінансових санкцій №0936 від 19.06.2008 року, протиправною та її скасування. При цьому, визнавати ще й протиправними дії по винесенню такої постанови є безпідставним заходом.

З огляду на відсутність у справі належних і допустимих доказів того, що оспорювані постанови №0936 та №0935 від 19.06.2008 року були отримані позивачем в строк, що перевищує річний термін строку звернення до адміністративного суду, суд не вбачає підстав для висновку про пропущення позивачем цього строку.

Судові витрати по справі у вигляді половини розміру сплаченого судового збору, згідно з ч.1 та ч.3 ст.94 КАС України присуджується на користь позивача з Державного бюджету.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області №0936 від 19 червня 2008 року про застосування до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 фінансових санкцій за невиконання перевізником припису органу державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства в сумі 680 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача - приватного підприємця ОСОБА_1 із Державного бюджету судовий збір у розмірі 1,70 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10-ти днів з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя Друзенко Н.В.

Постанова складена в повному обсязі 15.01.10р.