Справа № 348/2975/14-а
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Львів Справа № 876/6160/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А.І.,

суддів Багрія В.М., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2015 року по справі № 348/2975/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, Державної податкової інспекції в Надвірнянському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області (далі управління ПФУ), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати незаконними дії управління ПФУ щодо відмови в проведенні доплати до мінімального страхового внеску за окремі місяці та в достроковому призначенні пенсії відповідно до пункту 7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязати управління ПФУ прийняти від неї доплату до мінімального страхового внеску з 01 жовтня 2004 року по 31 грудня 2004 року, з 01 листопада 2006 року по 31 листопада 2006 року та з 01 серпня 2008 року по 28 травня 2012 року, а також зобовязати управління ПФУ достроково призначити та виплачувати їй пенсію відповідно до пункту 7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 24 вересня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що в порушення вимог статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» управлінням ПФУ відмовлено їй в прийнятті доплати до суми страхових внесків за певні періоди до розміру мінімального страхового внеску, що перешкоджає зарахуванню цих періодів до страхового стажу та достроковому призначенні пенсії.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2015 року вказаний позов задоволено частково, визнано неправомірними дії управління ПФУ щодо відмови в здійсненні позивачу доплати до мінімального страхового внеску та в призначенні їй дострокової пенсії відповідно до пункту 7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязано управління ПФУ прийняти від позивача доплату до мінімального страхового внеску за період з 01 жовтня 2004 року по 31 грудня 2004 року, з 01 листопада 2006 року по 31 листопада 2006 року та з 01 серпня 2008 року по 28 травня 2012 року, а також зобовязано управління ПФУ призначити позивачу дострокову пенсію відповідно до пункту 7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та проводити її виплату, починаючи з 24 вересня 2014 року, в решті позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, управління ПФУ подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що позивачу правомірно було відмовлено у здійсненні доплати до мінімального страхового внеску, а відтак, і у достроковому призначенні пенсії, так як за періоди з 01 жовтня 2004 року по 31 грудня 2004 року, з 01 листопада 2006 року по 31 листопада 2006 року та з 01 серпня 2008 року по 28 травня 2012 року позивач страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування не сплачувала, що позбавляє її права на здійснення доплати до мінімального розміру страхового внеску.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому на підставі пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 в період з 26 березня 1998 року по 28 травня 2012 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець.

23 жовтня 2014 року позивач звернулась до управління ПФУ із заявою про обчислення доплати до мінімального страхового внеску за періоди з 01 жовтня 2004 року по 31 грудня 2004 року, з 01 листопада 2006 року по 31 листопада 2006 року та з 01 серпня 2008 року по 28 травня 2012 року.

Листом від 06 листопада 2014 року № 152/Б-10 управлінням ПФУ відмовлено в задоволенні зазначеної вище заяви з посиланням на те, що за вказані періоди страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування не сплачувались у звязку з чим відсутні підстави для здійснення доплати до мінімального страхового внеску.

05 грудня 2014 року листом № 173/Б-10 управління ПФУ відмовило ОСОБА_1 у достроковому призначенні пенсії відповідно до пункту 7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у зв'язку з відсутністю у неї необхідного страхового стажу.

Задовольняючи часткового позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на здійснення доплати до мінімального страхового внеску за окремі місяці, в яких нею не сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що в свою чергу дасть їй право на отримання дострокової пенсії.

Суд з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 11 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до пункту 15.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, застрахована особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та бажає зарахувати неповний місяць роботи до страхового стажу як повний місяць, подає до органів Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії заяву згідно з додатком 28 цієї Інструкції.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що неповні місяці роботи можуть бути зараховані до страхового стажу як повні за умови доплати страхових внесків за відповідні періоди до розміру мінімального страхового внеску. В свою чергу, за відсутності сплати за відповідний місяць страхових внесків, застрахована особа не вправі здійснювати доплату до страхових внесків за такий період та він не може бути зарахований до страхового стажу.

Як видно з матеріалів справи за періоди з 01 жовтня 2004 року по 31 грудня 2004 року, з 01 листопада 2006 року по 31 листопада 2006 року та з 01 серпня 2008 року по 28 травня 2012 року ОСОБА_1 страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування не сплачувала, що виключає можливість здійснення нею доплати до суми страхових внесків з метою зарахування зазначених періодів роботи до страхового стажу.

З огляду на викладене, відповідачем правомірно відмовлено ОСОБА_1 в достроковому призначенні пенсії відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки в неї відсутній необхідний страховий стаж (не менше 30 років).

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 9 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач це субєкт владних повноважень, а у випадках передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Незважаючи на те, що жодні рішення, дії чи бездіяльність ДПІ в Надвірнянському районі позивачем не оскаржувались, суд першої інстанції помилково залучив її до участі в розгляді даної справи як другого відповідача.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, Державної податкової інспекції в Надвірнянському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії.

Постанова суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_2