Справа № 814/534/15
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2015-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

814/534/15

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

25.03.2015 р. Справа № 814/534/15

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Малих О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за

про: визнання протиправним та скасування наказу від 11.02.2015р. № 99,

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “ЕРА-Н”, звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області № 99 від 11.02.2015 року.

В обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю “ЕРА-Н” зазначає, що Наказ від 11.02.2015р. № 99» Про проведення документальної позапланової перевірки» суперечить нормам права , отже оскаржуваний Наказ є таким, що підлягає визнання його протиправним та скасуванню.

Відповідач, Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, проти адміністративного позову заперечує та зазначає, що Наказ №99 від 11.02.2015р. прийнятий у відповідності до законодавства та відповідає вимогам законодавства. Просить в задоволенні позову відповити.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 128 кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

11.02.2015 р. Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області був прийнятий наказ № 99 від 11.02.2015р. « про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариство з обмеженою відповідальністю “ЕРА-Н” ( код за ЄДРПОУ 37279609).

В період з 11.02.2015 року 16.02.2015 року, відповідачем було проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ “ЕРА-Н” з питань правомірності формування податкового кредиту та відображення і податковій звітності з ПДВ операцій з контрагентом постачальником ТОВ « АНТАРЕС» у листопаді 2014р..

За результатами перевірки було оформлено акт 363/14-04-22-02/37279609 від 23.02.2015 року (далі – Акт перевірки).

Не погоджуючись із Наказом від 11.02.2015р. № 99» Про проведення документальної позапланової перевірки», позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правової оцінки цим обставинам та відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно п.20.1.4 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право поводити перевірки платників податку (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 названого Кодексу документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Таким чином, згідно чинного законодавства вчинення податковим органом дій по проведенню позапланової перевірки прямо передбачено у повноваженнях органів державної податкової служби.

При цьому дії по складанню акта перевірки є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством. Крім того, обставини, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій посадових осіб контролюючого органу, вчинених в процесі перевірки, щодо співставлення даних первинного бухгалтерського обліку та інших документів.

Результатом реалізації таких повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платників податків.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий орган фактично реалізував надану оспорюваним наказом компетенцію на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, що підтверджується актом 363/14-04-22-02/37279609 від 23.02.2015 року, а відтак, задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу не призведе безпосередньо до поновлення порушеного права позивача, оскільки такий наказ є виконаним, а тому не є юридично значимим для позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що прийнятий відповідачем наказ № 99 від 11.02.2015 року про проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ “ЕРА-Н” не породжують правові наслідки, не створюють додаткові обов'язки для позивача та не порушують його охоронювані законом інтереси в публічно - правових відносинах.

В силу част. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма кореспондує із принципами, викладеними в ст. 19 Конституції України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (частина 1 статті 11 КАС України).

Керуючись статтями 2, 11, 122, 158, 160-163, 181 КАС України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.В. Малих