Справа № 803/2420/15
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/2420/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року

Справа № 803/2420/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛАДІП" про припинення юридичної особи,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2015 року Нововолинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (Нововолинська ОДПІ) звернулася з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛАДІП" (ТзОВ "ВЛАДІП") про припинення юридичної особи.

Відповідно до частини другої статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" підставою для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, є: наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням; згідно з частиною першою статті 38 цього Закону суд, який постановив рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, у день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення. Підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 і пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України (ПК України) визначено, що контролюючі органи у встановленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення про припинення юридичної особи.

Тому позивач просив припинити юридичну особу ТзОВ "ВЛАДІП".

Письмових заперечень проти адміністративного позову відповідач суду не надав.

В судове засідання представник позивача не прибув, проте подав до суду клопотання від 02 вересня 2015 року про розгляд справи за його відсутності (а.с. 17).

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки представники сторін, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, при цьому позивачем було подано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, а дану справу можливо розглянути і вирішити на підставі наявних у ній доказів, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з таких мотивів та підстав.

Як платник податків відповідач взятий на податковий облік у Нововлинській ОДПІ 23 листопада 2006 року за № 3595, заборгованість по платежах до бюджету та державних цільових фондів у відповідача відсутня що стверджується реєстраційними даними, наданими позивачем, довідкою № 252/03-19-25-07 від 18 червня 2015 року (а.с. 4-5, 9).

Згідно з частиною другою статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного капіталу юридичної особи вимогам закону; неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 20 ПК України визначено права контролюючих органів. Так, згідно з підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Разом з тим відповідно до функцій контролюючих органів, визначених статтею 19-1 ПК України, вони, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Зазначена норма співвідноситься з нормою Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якою визначено, що підставою для постановлення судового рішення про припинення юридичної особи або припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Враховуючи наведене, органи державної фіскальної служби можуть звертатися з вимогами про припинення суб'єктів господарювання не в усіх випадках, визначених статтею 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", а лише в тих, коли діють на реалізацію своєї владної компетенції.

Отже, позивач вправі звертатися з вимогою про припинення суб’єкта господарювання, якщо підставою позову є неподання таким суб’єктом господарювання протягом року податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Однак, позивачем не підтверджено, що відповідач не подає податкову звітність.

Звернення до суду з вимогою про припинення юридичної особи з підстав її відсутності за вказаним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням не відноситься до повноважень органів державної фіскальної служби.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку про безпідставність позову про припинення юридичної особи з підстави наявності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Керуючись частиною шостою статті 128, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Нововолинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЛАДІП" про припинення юридичної особи відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова