Справа № 815/4132/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" серпня 2015 р. м. Київ К/800/24659/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Приходько І.В.,

Олендера І.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі -ДПІ) на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2014 року у справі № 815/4132/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Примор'я" (далі - Товариство) до ДПІ

про визнання протиправними дій, скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року Товариство звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій ДПІ щодо проведення позапланової виїзної перевірки Товариства та скасування податкового повідомлення - рішення від 22.05.2013 року № щодо донарахування грошового зобов'язання з податку на прибуток.

На обґрунтування позову зазначило, що ДПІ протиправно прийняла податкові повідомлення - рішення на підставі перевірки, яка була здійснена після отримання постанови слідчого.

Крім того, висновки викладені в акті перевірки не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у Товариства первинними документами.

15 серпня 2013 року ухвалою Одеського окружного адміністративного суду закрито провадження у адміністративній справі у частині визнання протиправними дій ДПІ щодо проведення позапланової виїзної перевірки.

12 вересня 2013 року постановою Одеського окружного адміністративного суду у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції зазначив, що Товариством не підтверджено належними доказами реальне здійснення господарських операцій із ТОВ «Лантанбуд».

Крім того, вироком Приморського районного суду м. Одеси директора та засновника ТОВ «Лантанбуд» ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2014 року постанова суду першої інстанції була скасована, позов задоволено.

Податкове повідомлення - рішення від 22.05.2013 року № скасоване.

Мотивуючи своє рішення, суд апеляційної інстанції зазначив, що наданими Товариством первинними документами підтверджено виконання господарських операцій із ТОВ «Лантанбуд».

ДПІ звернулась із касаційною скаргою про скасування постанови Одеського апеляційного адміністративного суду і залишення в силі постанови Одеського окружного адміністративного суду, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що з 19.04.2013 року до 25.04.2013 року ДПІ була здійснена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за господарськими взаємовідносинами з ТОВ «Лантанбуд», за період з 1.01.2011 року по 31.12.2011 року., за наслідками якої 8.05.2013 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Товариством у порушення вимог п.44.1 ст. 44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4, пп.138.8.1 п.138.8 ст. 138, пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ст.ст. 1, 2, 3, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», занижений податок на прибуток у розмірі 102 940,00 грн.

22 травня 2013 року ДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення: № щодо збільшення Товариству грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, у розмірі 102 940, 00 грн.

Відповідно до підпункту 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізований товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інших витрат беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.1 даної статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визначаються на основі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами, ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II даного Кодексу.

Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції зазначив, що на підтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ «Лантанбуд» Товариством були надані копії договорів купівлі-продажу від 20 травня 2011 року та від 27 листопада 2010 року, укладені між Товариством та ТОВ «Лантанбуд», а також реєстри документів на продукти, тару, послуги, які надійшли від ТОВ «Лантанбуд»; видаткові накладні; реєстри виданих та отриманих податкових накладних; податкові накладні; платіжні доручення; розрахунки набору продуктів на харчування хворих, відпочиваючих; сертифікати відповідності із додатками; посвідчення якості; висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи; виписки по рахункам; довіреності.

Суд апеляційної інстанцій дійшов передчасного висновку щодо належного підтвердження Товариством здійснених господарських операцій, оскільки відповідно до п. 2.3 договору купівлі - продажу від 20.05.2011 року № 32 (далі - Договір № 32) асортимент та кількість товару визначається у попередніх замовленнях покупця. Докази на виконання зазначених умов договору не були досліджені при судовому розгляді.

Крім того, відповідно до п. 4.2 Договору № 32 заставна вартість тари повертається Товариству при її поверненні або її вартість вираховується з вартості чергової партії товару. Докази, які підтверджують виконання зазначених умов договору не зазначені.

Також, умовами Договору № 32 не було визначено за рахунок кого та в який спосіб здійснювалось транспортування товару, докази на підтвердження перевезення придбаних Товариством товарно-матеріальних цінностей, зокрема товарно-транспортні накладні судами не були досліджені.

Відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2013 року ТОВ «Лантанбуд» здійснювало фіктивну господарську діяльність.

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов, зазначив, що вирок Приморського районного суду м. Одеси від 20.02.2013 року не підтверджує безтоварність господарських операцій між Товариством та ТОВ «Лантанбуд» не зазначаючи обґрунтування на підтвердження свого висновку.

Суди не звернули увагу не те, що копії платіжних доручень, доданих до адміністративної справи, не містять відмітки банківської установи на підтвердження здійснення Товариством сплати за придбані товари, довіреності для прийняття товарно-матеріальних цінностей від імені Товариства були відсутні.

Крім того при розгляді справи суди не надали оцінки доводам ДПІ щодо неналежного оформлення видаткових накладних, а саме щодо неможливості ідентифікувати відповідальних осіб, які приймали чи передавали товар, а також доводам щодо самостійної відмови Товариства від податкового кредиту задекларованого на підставі господарських операцій із ТОВ «Лантанбуд».

Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення.

При новому розгляді адміністративної справи судам необхідно врахувати викладене і при оцінці доводів сторін правильно застосувати норми матеріального права, надати належну оцінку наявним у справі доказам щодо реальності здійснення Товариством господарських операцій із ТОВ «Лантанбуд», а у разі їх недостатності запропонувати сторонам надати додаткові докази, пояснення, у разі необхідності допитати осіб в якості свідків.

Відповідно до п. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів прийшла до висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню та направленні адміністративної справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2014 року скасувати, адміністративну справу направити на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів з моменту направлення її копії сторонам і оскарженню не підлягає,

Судді: Сірош М.В.

Приходько І.В.

Олендер І.Я.