Справа № 809/2152/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2015 р. Справа № 809/2152/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.,

За участю секретаря Драгомирецького І.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом : ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську,

до відповідача: державного підприємства «Виробниче обєднання Карпати», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі

про стягнення заборгованості в сумі 124915,85 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську звернулося до суду з позовом до державного підприємства "Виробниче об'єднання "Карпати" про стягнення заборгованості в сумі 124915,85 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення вимог чинного законодавства відповідачем не відшкодовано понесених органами Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку № 1 та Списку №2 за період з 01.12.2014 по 01.03.2015 року, в загальному розмірі 124915,85 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.06.2015 року на підставі ст.53 КАС України до участі в даній адміністративній справі залучено ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.08.2015 року позовну заяву ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську до державного підприємства «Виробниче обєднання Карпати, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 пенсійного фонду України в Тисменицькому районі в частині стягнення витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах ОСОБА_5 в сумі 25633,87 грн. залишено без розгляду у відповідності до ст.100 КАС України.

Представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях. Вказала, що перепризначення дат досягнення пенсійного віку пенсіонерам ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 відповідачем здійснено у до Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року N 3668-V, яким внесені зміни до ст. 26 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Крім того за результатами річних перерахунків, проведених управліннями Пенсійних фондів у містах та районах, які надійшли на адресу позивача, відповідачу нараховано 9626,92 грн. доплати по сумах фактично виплачених пенсій за 2014 рік. Позов просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку № 1 та Списку №2 за період з 01.12.2014 по 01.03.2015 в загальному розмірі 63233, 35 грн. ДП «ВО «Карпати» сплачено. В іншій частині заявлені позовні вимоги на думку представника відповідача є необґрунтованими. Зазначив, що позивачем перепризначено дати досягнення пенсійного віку працівникам відповідача ОСОБА_13, з такими діями відповідач не погоджується, оскільки особи,яким перепризначені пенсії вийшли на пенсію до прийняття Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року N 3668-V та дія вказаного Закону на них не поширюється. При цьому відзначив, що правомірність вищезазначених висновків підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили. Крім того поданий позивачем в якості письмового доказу розрахунок УПФУ в Тисменицькому районі за № 7047/04 від 03.12.2013 року не може бути належним доказом у даній справі, оскільки підтверджує подання до відшкодування позивачем суми в розмірі 12255,64 грн. за грудень 2013 року. Також представник відповідача вважає, що позивачем до сум заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.12.2014 по 01.03.2015 року безпідставно включена сума в розмірі 9626,92 грн., яка не підтверджена розрахунками.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, УПФУ в Тисменицькому районі в судовому засіданні вказала, що розрахунки сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах ДП «ВО Карпати» надіслані органом Пенсійного фонду у відповідності до вимог чинного законодавства.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Так в поданому адміністративному позові УПФУ в м. Івано-Франківську заявлено вимогу про стягнення з ДП «ВО «Карпати» суми заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в загальному розмірі 124915,85 грн. Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.08.2015 року дану позовну заяву залишено без розгляду в частині, а саме в розмірі 25633,87 грн.

Згідно розрахунків сум заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій ( а.с.6, 17) позивачем заявлено до стягнення заборгованость по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку №1 та Списку №2 в розмірі 29791,82 грн. ( 28123, 52грн.- по Списку №2 + 1668,30 грн.- по Списку №1 = 29791,82 грн.)- за грудень 2014 року, 29610,46 грн. ( 27942,16 грн.- по Списку №2 + 1668,30 грн.- по Списку №1=29610,46 грн)- за січень 2015 року, 30252,77 грн.- за лютий 2015 року ( 28584,39 грн.- по Списку №2 +1668,38 грн.- по Списку №1 = 30252,77 грн.) та 9626,93 грн.- доплати за 2014 рік.

Таким чином розмір заборгованості заявленої позивачем до стягнення становить 99281,98 грн. Дана сума заборгованості за період з 01.12.2014 по 01.03.2015 року виникла на підставі надісланих відповідачу супровідними листами № 1487/04 від 18.12.2014 року ( а.с.7-16) та № 195/04 від 30.01.2015 ( а.с.18-32) розрахунків по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за Списком №1 та Списком №2.

Згідно досліджених в судовому засіданні платіжних доручень № 5888, № 5889, № 5890 від 12.08.2015 року ( а.с.156-158) відповідачем відповідно сплачено 18706,59 грн.- заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за грудень 2014 року( по Списку № 1 -1668, 38 грн., по Списку №2-17038,21 грн.), 22263,38 грн.- за січень 2015 року, ( по Списку № 1 -1668,38 грн., по Списку №2 -20595,00 грн) 22263,38 грн.- за лютий 2015 року. ( по Списку № 1-1668,38 грн., по Списку №2 -20595,00 грн.)

В судовому засіданні встановлено, що Державне підприємство "Виробниче об'єднання "Карпати" зареєстроване як юридична особа та згідно ч.3 ст.15 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі-Закон) є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України, так як ст.14 Закону визначає відповідача страхувальником.

У відповідності до ст.1 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. При цьому до 28.04.2013 року підприємство було зобовязано відшкодовувати пенсії до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 ЗУ Про пенсійне забезпечення (для жінок -55 років), а з 28.04.2013 року до досягнення віку, встановленого ст. 26 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, причому вказаний у даній нормі вік для жінок було збільшено з 01.10.2011 року відповідно до Закону України від 08.07.2011 за № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Враховуючи викладене, оскільки правовідносини з приводу відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій, призначених згідно пп.. б- з ст. 13 Про пенсійне забезпечення, виникають з моменту призначення таких пенсій, у відповідності до положень ст. 58 Конституції України, відповідно до п.2 рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 року по справі №1-7/99 згідно якого до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, підчас якого вони настали або мали місце, обовязок компенсації таких витрат до досягнення пенсіонерами віку, визначеного ст. 26 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в редакції Закону України від 08.07.2011 за № 3668-VI на переконання суду може поширюватись виключно на пільгові пенсії, призначені після 01.10.2011 року.

У судовому засіданні встановлено, що пенсіонерам ОСОБА_7 ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15 пенсії на пільгових умовах призначені до 01.10.2011 року. Відповідно до ст. 72 КАС України дані обставини доказуванню не підлягають, як такі що визнаються сторонами і суду не виникає сумніву щодо їх достовірності та добровільного визнання.

Таким чином пільгові пенсії вищевказаним пенсіонерам були призначені до набрання чинності змінами в ст. 26 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до ст.1 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин до спірних розрахунків за період з 01.12.2014 по 01.03.2015 року відповідачем безпідставно включені суми витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах вищевказаним пенсіонерам.

Крім того згідно ч.2 Прикінцевих положень ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та р.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та зареєстрованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, підприємства зобовязані відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Даний порядок врегульований положеннями Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та зареєстрованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка має нормативний характер, як така, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663, та якою встановлено, що підприємства зобовязані відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві.

Згідно пункту 6 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Згідно з пунктом 6.5. Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до п. 6.8. вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

В абзаці другому пункту 6.8. Інструкції зазначено, що у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень"

Закону №1058-15, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Згідно дослідженого в якості письмового доказу по справі розрахунку сум заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій, за період з 01.02.2015 по 01.03.2015 року ( а.с.17) відповідачем заявлено до відшкодування суми фактичних витрат на виплату та доставку пільговий пенсій, донараховані за 2014 рік в розмірі 9626,93 грн.

Так, Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 лютого 2003 року №21-1, передбачено щомісячне стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за поточний місяць.

Законодавчі норми, які встановлюють порядок пенсійного забезпечення, не регулюють та не можуть регулювати спірні правовідносини, що виникли з приводу порушення позивачем порядку відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, унормованого окремим законодавчим актом - Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, передбачено дві підстави для донарахування підприємству додаткових витрат понад місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій: 1) за новопризначеними пенсіями (за період з дати призначень пенсії до дати складання розрахунку; 2) за результатом звірки за попередній період (стягується недоплачена сума).

При цьому, стягнення недоплаченої суми за попередній рік, виявленої за результатами звірки, повинно здійснюватись одноразово, лише у першому поточному місяці року, тобто разом із сплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень поточного року.

Друга підстава для стягнення донарахувань за попередні періоди передбачена ч.3 п.6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованим особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, згідно якої, суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій сплачуються одночасно з оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, вищевказаною Інструкцією передбачено стягнення витрат за попередній період лише відносно осіб, яким призначені пенсії напередодні періоду стягнення (за період з дати призначення пенсій до дати складання розрахунку), тобто за новопризначеними пенсіями. Інших підстав для стягнення донарахувань за попередній період, у тому числі для стягнення суми недоплати за попередній місяць, діючим законодавством України не встановлено.

Згідно з пунктом 6.5. Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до п. 6.8. вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

В абзаці другому пункту 6.8. Інструкції зазначено, що у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону №1058-15, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Таким чином, із системного аналізу вказаних правових норм, слідує, що тільки у випадку зміни розміру пенсії або настання обставин, які безпосередньо впливають на суму відшкодування, органи пенсійного фонду мають право для донарахування додаткової суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередні періоди.

Судом не встановлено законних підстав щодо наявності у відповідача обовязку сплати заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за 2014 рік в розмірі 9626,93 грн., заявленої до відшкодування органом Пенсійного фонду.

Таким чином, за наслідками судового розгляду суд дійшов висновку про те, що непідтверджені належними доказами заявлені позивачем до відшкодування витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку №2 в сумі 11085,31 грн.- за грудень 2014 року ( 28123,52 грн.-заявлено до стягнення-17038,21 грн.- сплачено згідно платіжного доручення № 5888 від 12.08.2015 року=11085,31 грн.), 7347,16 грн. ( 27942,16 грн. заявлено до стягнення -20595,00 грн. сплачено згідно платіжного доручення № 5889 від 12.08.2015 року =7347,16 грн.)- за січень 2015 року, 4989,39 грн. ( 28584,39 грн-заявлено до стягнення -20595,00 грн.- сплачено згідно платіжного доручення № 5890 від 12.08.2015 року =7989,39 грн.)- за лютий 2015 року.

Окремо суд зазначає, що УПФУ в м.Івано-Франківську не надано суду доказів, які б підтверджували наявність у ДП «ВО «Карпати» обовязку щодо сплати вищезазначених сум заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам відповідача, за період з 01.12.2014 по 01.03.2015 року, хоча такі докази витребовувалися протокольною ухвалою суду від 31.08.2015 року. ( а.с.159-160).

Крім того розрахунок УПФУ в Тисменицькому районі № 7047/04 від 03.12.2013 року ( а.с.13), поданий позивачем в якості письмових доказів не може бути належним доказом в даній адміністративній справі в змісті положень ст.70 КАС України, оскільки підтверджує подання до відшкодування позивачем суми в розмірі 12255,64 грн. за грудень 2013 року та не може підтверджувати поданої до відшкодування органом Пенсійного фонду суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за грудень 2014 року.

За таких обставин на переконання суду позивачем у відповідності до ч.1 ст.71 КАС України не доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги щодо стягнення з відповідача сум заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.12.2014 по 01.03.2015 року, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_16

Постанова складена в повному обсязі 08.09.2015 року.