Справа № 2а/1770/703/2012
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/703/2012

21 березня 2012 року 15год. 43хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Патрикей Ю.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача: представник не прибув, треті особи: не прибули, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Край" до Управління Держкомзему у Дубенському районі Рівненської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на строні позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29 Павлівна, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63 та ОСОБА_64, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь Край" звернулося в суд з позовом до Управління Держкомзему у Дубенському районі Рівненської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у державній реєстрації договорів оренди №02-32-171 від 07.02.2012 року та зобовязання здійснити державну реєстрацію 66 договорів оренди землі, укладених між Товариством і власниками земельних ділянок, розташованих на території Гірницької сільської ради.

При відкритті провадження у справі, судом залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача власників земельних ділянок, розташованих на території Гірницької сільської ради: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_42 ОСОБА_65, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63 та ОСОБА_64.

Позовні вимоги в повній мірі підтримані представника позивача в судовому засіданні та обґрунтовані тим, що між громадянами, власниками земельних ділянок, та позивачем в грудні 2010 року укладено договори оренди землі, які підлягають обов`язковій державній реєстрації. Після збору усієї необхідної документації, 11.01.2012 року позивач звернувся до відповідача із проханням провести їх державну реєстрацію. 06.02.2012 року Управління Держкомзему у Дубенському районі Рівненської області відмовило в реєстрації укладених договорів, зазначивши, що необхідно вказати орендну плату із врахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки ріллі 1,756 станом на 01.01.2012 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1185 від 31.10.2011 року, а також чітко вказати наявні обмеження та обтяження на використання ділянок. Сторона позивача вважає таку відмову протиправною, оскільки вона не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Так, за правилами частини 2 статті 15 Закону України "Про оренду землі" №161-XIV від 06.10.1998 року підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону є відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону. Оскільки подані позивачем на реєстрацію угоди містили всі істотні умови, а порушень інших вимог Закону відповідачем не зафіксовано, то у нього не було правових підстав для відмови у державній реєстрації. Також вказали, що відповідачу для державної реєстрації були подані усі документи, передбачені Порядком ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1021 від 09.09.2009 року, і жодних зауважень до їх форми чи змісту не було. Зазначили, що зміст договорів відповідає типовій формі, затвердженій Кабінетом Міністрів України. Що стосується ціни, то вона встановлена за згодою сторін, що не суперечить вимогам чинного законодавства. Оскільки ж договора укладалися в 2010 році, то застосувати коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки ріллі, встановлений з початку 2012 року, сторони взагалі не могли. Що стосується обмежень на земельних ділянках, то в усіх договорах зазначено про їх відсутність. А та обставина, що після отримання планів земельних ділянок, зясувалося, що на семи ділянках встановлені обмеження, повязані з розташуванням на них ліній електропередач, не могла слугувати підставою для відмови у державній реєстрації. Загалом вказали, що відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень, позаяк замість перевірки правильності оформлення та комплектності поданих на реєстрацію документів, він вдався до аналізу договорів оренди землі, чим грубо порушив охоронювані законодавством права позивача і третіх осіб. За сукупністю наведених обставин, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, заперечень на позов не подав. З врахуванням вимог частини 4 статті 128 КАС України, судом ухвалено розгляд справи здійснити без участі відповідача, на підставі наявних у ній доказів.

В судове засідання треті особи не прибули, через представника позивача надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Підписи даних осіб на заявах завірені секретарем Гірницької сільської ради. Зважаючи на це та враховуючи, що участь третіх осіб в справі судом обовязковою не визнавалась, судом ухвалено розгляд справи здійснити без їх участі.

Судом встановлено, що в грудні 2010 року між громадянами - власниками земельних ділянок, розташованих на території Гірницької сільської ради, та позивачем укладено договори оренди землі. Умови усіх 66 договорів є аналогічними (а.с.35-164 том 1). Предметом оренди виступають земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В договорах передбачено місце розташування та розмір земельних ділянок, їх цільове призначення, строк дії договору, умови використання, умови збереження стану об'єкта оренди, умови і строки передачі земельної ділянки орендарю, умови повернення земельної ділянки, права, обовязки та відповідальність сторін, визначено сторону, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини. Що стосується обмежень (обтяжень) у використанні земельних ділянок то у всіх договорах зазначено про відсутність таких. Що стосується орендної плати, то її розмір визначено у твердій грошовій сумі із зазначенням, що така сума складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка, в свою чергу, визначена станом на 01.01.2011 року. Договорами передбачено строк сплати орендної плати та відповідальність за її несвоєчасну сплату. Що стосується індексації орендної плати, то така умовами договорів не передбачена, як не передбачений і порядок перегляду орендної плати, впродовж строку дії договорів оренди, який складає 15 років. Слід зазначити, що договора містять таку умову: "обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням/без урахування індексів інфляції", при цьому, сторонами не обрано жодної з двох альтернативних умов.

11.01.2012 року ТОВ "Волинь Край" подало вказані договора оренди разом з необхідними додатками на реєстрацію до Управління Держкомзему у Дубенському районі Рівненської області, оформивши передачу актом (а.с.71-72 том 2).

19.01.2012 року Управління Держкомзему у Дубенському районі Рівненської області повернуло вказані договора за актом (а.с.73 том 2), зазначивши, що відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" №161-XIV від 06.10.1998 року істотними умовами договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її індексації, а також існуючі обмеження і т.д., тому у договорах необхідно було вказати орендну плату із врахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки ріллі 1,756 станом на 01.01.2012 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1185 від 31.10.2011 року, а в пункті 8.1 договору оренди чітко вказати наявні обмеження та обтяження на використання земельної ділянки.

30.01.2012 року позивач подав відповідачу заяву, в якій, покликаючись на норми законодавства, висловив свою незгоду з діями субєкта владних повноважень, та зауважив про відсутність висновку про відмову в державній реєстрації (а.с.74-75 том 2).

07.02.2012 року відповідач надав позивачу висновок про відмову в реєстрації земельних ділянок за №02-32-171 від 06.02.2012 року, в якому зазначив причини відмови, аналогічні тим, які були вказані в акті повернення від 19.01.2012 року (а.с.165 том 1).

Як вбачається із подальшої переписки позивача з відповідачем, ТОВ "Волинь Край" повторно подавало на реєстрацію договора оренди земельних ділянок і отримало відмову за №02-32-204 від 10.02.2012 року, однак уже з інших підстав (а.с.76 том 2).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача у судовому засіданні, оцінивши докази та всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" №161-XIV від 06.10.1998 року відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" №1952-IV від 01.07.2004 року, обовязковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно із частиною 5 статті 15 цього Закону, державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться в строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів з моменту надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію та передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі" №1021 від 09.09.2009 року регламентовано державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі. Обовязок державної реєстрації договорів оренди землі покладено на територіальні органи Держкомзему, оскільки відповідно до пункту 6 Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі поземельна книга відкривається та ведеться на кожну земельну ділянку у паперовому вигляді - територіальними органами Держкомзему.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" №161-XIV від 06.10.1998 року, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 цього Закону передбачено, що істотними умовами договору оренди землі, є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону, відповідно до частини 2 цієї статті, є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Судом встановлено, що в 66 договорах оренди землі, поданих позивачем на державну реєстрацію індексація орендної плати не передбачена, як не передбачений і порядок перегляду орендної плати, впродовж строку дії договорів оренди, який складає 15 років. Відповідальність передбачена лише за несвоєчасну сплату орендної плати, а за несплату відповідальність не передбачена. Що стосується існуючих у вигляді ліній електропередач обмежень у використані земельних ділянок, то позивачем визнано факт їх не зазначення у семи договорах оренди.

Таким чином, відповідач відмовляючи позивачу висновком №02-32-171 від 07.02.2012 року у реєстрації 66 договорів оренди з посиланням на те, що сторонами недотримано вимоги законодавства про зазначення в договорах таких істотних умов договору оренди землі, як орендна плата із зазначенням її індексації та існуючі обмеження, діяв у повній відповідності до статті 15 Закону України "Про оренду землі" №161-XIV від 06.10.1998 року.

При цьому, наявність у договорах такої умови як: "обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням/без урахування індексів інфляції" не розглядається судом як обставина додержання сторонами такої істотної умови договору, як: "визначення орендної плати із зазначенням її індексації", позаяк застосування індексу інфляції не є єдиним механізмом індексації, яким передбачено збільшення розміру орендної плати. Тим більше, сторонами у договорі навіть не визначено, яка з двох альтернативних умов (з урахуванням/без урахування індексів інфляції) підлягає застосуванню.

Наказом Державного комітету по земельних ресурсах №5 від 17.01.2000 року затверджено форму Типового договору оренди земельної частки (паю). Відповідно до абзацу другого п.2.2 Типового договору розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, але не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством.

Відповідно до частини 3 статті 106 Конституції України, Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обовязковими до виконання на території України.

Указом Президента України "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" №725-2008 від 19.08.2008 року внесено зміни до статті 1 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" №92/2002 від 02.02.2002 року і встановлено мінімальний розмір за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) в 3 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.

Як вбачається із тексту самого Указу та його назви, виданий він був саме з метою підвищення рівня соціального захисту селян - власників земельних ділянок і земельних часток (паїв), а також відповідальності землекористувачів за ефективне використання земель сільськогосподарського призначення на основі розширення конкуренції та дальшої активізації ринкових відносин в аграрному секторі економіки, а отже його дія і поширюється саме на правовідносини, що виникають між власниками земельних ділянок, земельних часток (паїв) та орендарями цих земельних ділянок, земельних часток (паїв). Цей нормативно-правовий акт у встановленому порядку таким, що не відповідає Конституції України або законам України визнаний не був, тому є обов`язковим до виконання позивачем при укладенні договорів оренди земельних ділянок.

В свою чергу, порядок визначення вартості земельної ділянки передбачений Методикою нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №213 від 23.03.1995 року. Відповідно до пункту 5 вказаної Методики, в основу розрахунку нормативної грошової оцінки земель кладеться рентний доход, який створюється при виробництві зернових культур і визначається за даними економічної оцінки земель, проведеної в 1988 році.

Постановою Кабінету Міністрів України №1185 від 31.10.2011 року, яка набрала чинності з 01.01.2012 року, внесено зміни до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, згідно з якими пункт 5 доповнено абзацом такого змісту: "Для врахування змін у рентному доході, який створюється при виробництві зернових культур, до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 року (з урахуванням індексації), застосовується коефіцієнт 1,756.", а саму Методику доповнено пунктом 19-1 такого змісту: "Показники нормативної грошової оцінки гектара ріллі окремої земельної ділянки, проведеної станом на 1 липня 1995 року, застосовуються із коефіцієнтом, що визначений абзацом другим пункту 5 цієї Методики.".

Оскільки в 66 договорах оренди землі, які подані на реєстрацію після 01.01.2012 року, визначено розмір орендної плати у твердій грошовій сумі із зазначенням, що ця сума складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка, в свою чергу, визначена станом на 01.01.2011 року, то розмір такої орендної плати обрахований без врахування коефіцієнту індексації 1,756, а відтак, є меншим від розміру, встановленого чинним законодавством.

Доводи сторони позивача про те, що договора оренди фактично укладалися в грудні 2010 року, а тому застосування коефіцієнту, введеного лише з 01.01.2012 року було неможливим, суд міг би прийняти, якби в таких договорах була передбачена така інша істотна умова, як "порядок перегляду сторонами орендної плати". Оскільки ж така умова відсутня, то умови договорів оренди порушують законодавчо закріплені права власників земельних ділянок.

Відповідно до п.1, п.3 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За встановлених судом обставин, дії відповідача по відмові позивачу у реєстрації 66 договорів оренди землі №02-32-171 від 07.02.2012 року відповідають критеріям правомірності, передбаченим у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

В свою чергу, позивач не довів обставин в обґрунтування своїх вимог, в звязку з чим суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

Судові витрати по справі згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Товариству з обмеженою відповідальністю "Волинь Край" в позові до Управління Держкомзему у Дубенському районі Рівненської області про визнання протиправними дій щодо відмови у державній реєстрації договорів оренди №02-32-171 від 07.02.2012 року та зобовязання здійснити державну реєстрацію договорів оренди землі по Гірницькій сільській раді у кількості 66 (шістдесят шість) штук, відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частин постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Друзенко Н.В.