Справа № 632/339/15-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 р.Справа № 632/339/15-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Жигилія С.П. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.06.2015р. по справі № 632/339/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійоного фонду України в Первомайському районі Харківської області

про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

19.02.2015р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області, в якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському районі Харківської області щодо відмови в призначенні пенсії із заниженим пенсійним віком відповідно до ст.55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 12.03.2010 року по 26.03.2013 року та зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Первомайському районі Харківської області призначити та провести нарахування пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 ЗУ» Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на 10 років, починаючи з дня досягнення пенсійного віку, а саме за період з 12.03.2010 року по 26.03.2013 року.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.06.2015р. в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, посилається на неповне зясування судом обставин справи , що мають значення для її вирішення та просить суд скасувати постанову суду першої інстанції , ухвалити нове рішення , яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено , що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що посвідчується посвідченням серії А №229502с, виданого 20.01.2012 року.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13 січня 2014 року по справі № 632/3947/13-а , яка залишена без змін ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року , визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії із заниженим пенсійним віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Первомайському районі Харківської області призначити та провести нарахування ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 10 років починаючи з дня звернення позивача за призначенням, тобто з 27.03.2013року.

Предметом даного спору є порушення, на думку позивача, права щодо призначення пенсії із заниженим пенсійним віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за його зверненням за заявою від 12.03.2010р. до Управління Пенсійного фонду України в Первомайському районі Харківської області ще у 2010році.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того , що позивачем не надано суду доказів його звернення в березні 2010 року до Управління Пенсійного фонду України у Первомайському районі Харківської області із заявою про призначення пенсії із заниженим пенсійним віком відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян ,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Проте, при ухваленні рішення судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 19.02.15року з вимогами щодо захисту його порушених прав, що мали місце , починаючи з 12.03.2010р. по 26.03.2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 КАС України (в редакції Закону, яка діяла до 30.07.2010 року) визначалося, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законом України від 07.07.2010 року "Про судоустрій України", що набрав чинності з 30.07.2010 року, зазначений строк звернення з позовом до адміністративного суду було скорочено до шести місяців.

Таким чином, перебіг шестимісячного строку розпочався з 30.07.2010 року.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 19.08.2014 року, тобто поза межами позовних вимог.

Звернення з даним позовом поза межами встановленого законом строку представник позивача пояснює необізнаністю позивача законів , що не може визнаватися поважними причинами.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Приймаючи рішення про поновлення позивачу строку на звернення до суду з позовом суд першої інстанції не навів підстав для його поновлення.

Окремо, колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно ч. 2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Також, слід відмітити, що в силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Будь-яких доказів того, що у позивача існували дійсно такі обставини, які можна визнати поважними суду не надано.

Виходячи із зазначених обставин справи, колегія суддів вважає, що судом при ухваленні рішення було порушено приписи ст.ст.99, 100 КАС України, що призвело до необґрунтованого задоволення позову.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення з прийняттям нового рішення про залишення позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, 200, 203, 205, 206 , 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.06.2015р. по справі № 632/339/15-а скасувати .

Позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлений 08.09.2015 р.