Справа № 2а-8193/08/0570
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2010-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Буряк І.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року справа №2а-8193/08/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, при секретарі Чуріковій Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «ОСОБА_4 центр єдиного замовника» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції до Комунального підприємства «ОСОБА_4 центр єдиного замовника», Дочірнього підприємства «Лазурний» Комунального підприємства «ОСОБА_4 центр єдиного замовника» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 обєднана державна податкова інспекція звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «ОСОБА_4 центр єдиного замовника» (далі відповідач 1), Дочірнього підприємства «Лазурний» Комунального підприємства «ОСОБА_4 центр єдиного замовника» (далі відповідач 2) про стягнення заборгованості по єдиному податку у розмірі 72 225,42 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі, внаслідок чого, стягнуто з Дочірнього підприємства «Лазурний» Комунального підприємства «ОСОБА_4 центр єдиного замовника» до Державного бюджету України заборгованість 72 225,42 грн.

З постановою суду першої інстанції не погодилося Комунальне підприємство «ОСОБА_4 центр єдиного замовника», подавши апеляційну скаргу, в якій зазначено, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду та ухвалення нового судового рішення яким в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не прийнято до уваги рішення судів між тими ж сторонами, які беруть участь в цій справі, та з того ж самого предмету спору.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача -1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, згідно свідоцтва про державну реєстрацію відповідача-2 та довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (станом на 22.07.2010р.) ДП «Лазурний» КП КЦЄЗ зареєстроване в якості юридичної особи з 11.12.2002р. (з урахуванням змін у найменуванні).

З 27.02.2007р. по 03.03.2007р. ОСОБА_4 ОДПІ проведено виїзну позапланову перевірку відповідача-2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004р. по 27.02.2007р., за наслідками якої складений відповідний ОСОБА_4 від 07.03.2007р. № 59-23-2/32226133 (а.с. 14).

На підставі зазначеного ОСОБА_4 ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.03.2007р. №/0, яким відповідачу-2 визначене податкове зобовязання по єдиному податку у розмірі 72 421,00 грн., в тому числі за основним платежем 50 292,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 22 129,00 грн. (а.с. 28).

Податкове повідомлення-рішення від 14.03.2007р. №/0 отримане відповідачем-2 про що мається відповідна відмітка на корінці вказаного рішення.

Згідно розрахунку суми заборгованості та звіту розрахунків з бюджетом з фісанкціями відповідач-2 має заборгованість по податковому повідомленню-рішенню від 14.03.2007р. №/0 у розмірі 72 225,42 грн. (а.с. 3,4).

Постановою Господарського суду Донецької області від 17.05.2007р. по справі № 29/139а позов ДП «Лазурний» КП КЦЄЗ до ОСОБА_4 ОДПІ задоволено, податкове повідомлення-рішення від 14.03.2007р. №/0 визнано недійсним (а.с. 169).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2007р. по справі № 22-а-1415/07 вказана постанова Господарського суду Донецької області від 17.05.2007р. скасована, у задоволені позову ДП «Лазурний» КП КЦЄЗ до ОСОБА_4 ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 14.03.2007р. №/0 відмовлено повністю (а.с. 171).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.04.2010р. касаційну скаргу ДП «Лазурний» КП КЦЄЗ залишено без задоволення, а вказану постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.07.2007р. залишено без змін (а.с. 217).

Згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.04.2010р. судом встановлено, що ОСОБА_4 ОДПІ правомірно донарахувала ДП «Лазурний» КП КЦЄЗ суму податкового зобовязання з єдиного податку з врахуванням штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 72 421,00 грн. спірним податковим повідомленням рішенням (податковим повідомлення-рішення від 14.03.2007р. №/0).

Частиною першою ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції про правомірність податкового повідомлення-рішення від 14.03.2007р. №/0.

Підпунктом 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Пунктом 1.3 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлено, що податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно п. п. 3.1.1. п.3.1 ст. 3 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу. У разі, якщо такого платника податків визнано банкрутом, черговість задоволення претензій кредиторів визначається законодавством про банкрутство.

Підпунктом 4.2.2. п.4.2 ст. 4 вказаного Закону встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо:

а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях;

в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться контролюючим органом виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків;

г) згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов'язкового платежу), є контролюючий орган.

Абзацом третім пп. 5.3.1 п. 5.3. ст.5 зазначеного Закону встановлено, що у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Пунктом 11 ст. 10 Закону України «Про Державну податкову службу в Україні» передбачено, що податкові органи подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тобто відсутні підстави для скасування або зміни судового рішення, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 2, 11, 160, 184, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «ОСОБА_4 центр єдиного замовника» залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року по справі №2а-8193/08/0570 за позовом ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції до Комунального підприємства «ОСОБА_4 центр єдиного замовника», Дочірнього підприємства «Лазурний» Комунального підприємства «ОСОБА_4 центр єдиного замовника» про стягнення заборгованості залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після виготовлення її у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала виготовлена 14 вересня 2010 року.

Колегія суддів: