Справа № 2а/1570/3873/2011
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/3873/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

при секретарі судового засідання: Мануліковій О.О.,

за участю сторін:

від позивача представник - ОСОБА_1, за довіреністю

від відповідача представник - ОСОБА_2, за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про визнання не дійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2011року про збільшення суми грошового зобовязання на суму 68429, 20 грн.,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про визнання не дійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2011року про збільшення суми грошового зобовязання на суму 68429, 20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної фахівцями Державної податкової адміністрації в Одеській області документальної планової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання позивачем вимог податкового валютного та іншого законодавства, був складений та підписаний акт перевірки № 2586/17-1/НОМЕР_1 від 28.04.2011 року, яким в тому числі, були зафіксовані за субєктом підприємницької діяльності порушення вимог пп. 7.2.3, п.7.2, пп. 7.4.1, пп.7.4.5 п. 7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року №168/97-ВР із змінами та доповненнями, що призвело до заниження позивачем суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за червень, липень, серпень, вересень 2010 року загальний розмір, якого складає 54 743,36 грн.

На підставі вище зазначеного акту перевірки Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_2 від 16.05.2011 року, яким позивачу донараховано податок на додану вартість в сумі 54 743,36 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 13685, 84 грн.

Позивач не згоден з висновками акту перевірки та прийнятим податковим повідомленням рішенням, вважає їх протиправними, оскільки виходячи з приписів пп. 7.4.5 п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року №168/97-ВР тільки відсутність податкової накладної безспірно позбавляє платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених сум податків у звітному періоді у звязку з придбанням товарів. Контрагентом були надані позивачу зазначені податкові накладні на загальну суму 328458,48 грн., на підставі яких фізична особа-підприємець ОСОБА_3 включив їх до складу податкового кредиту в деклараціях з ПДВ за червень, липень, серпень, вересень 2010 року. Перевіркою встановлено, що всі податкові накладні, на підставі яких сформований спірний податковий кредит звітних періодів, були в наявності та складені без порушення приписів пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Крім того, постановою господарського суду Одеської області ПП «Мет-Профіль»визнано банкрутом лише 22.02.2011 року, тобто під час видачі податкових накладних останнє було юридичною особою з усіма відповідними правами. Позивач не знав і не міг знати про порушення з боку продавця ПП «Мет-Профіль»податкового законодавства, а саме: не включення ПП «Мет-Профіль»податкових зобовязань до декларацій з ПДВ, але перевірка ПП «Мет-Профіль»податковими органами протягом 8-ми місяців так і не була здійснена. Позивач не може і не зобовязаний перевіряти та нести відповідальність за ведення податкового обліку контрагента та його розрахунки з бюджетом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд, позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в письмових запереченнях (а.с.98-100).

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача судом по справі встановлені наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 24.06.2005 року, виконавчим комітетом Одеської міської ради, ідентифікаційний код НОМЕР_1, за адресою: 65062, м. Одеса, Фонтанська дорога, 57, корп. А, кв.62, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с.14-15), та знаходиться на обліку, як платник податків у Державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси.

З 01 січня 2010 року фізична особа-підприємець перебуває на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку (а.с.11), та є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість (а.с.13).

На підставі ст. 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, відповідно до направлень від 29.03.2011 року №000748/625 та від 12.04.2011 року №000768/686, виданих ДПІ у Приморському районі м. Одеси, наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 12.04.2011 року №1128 «Про продовження терміну проведення планової документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1», та плану-графіку проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання, головним державним податковим ревізором-інспектором відділу податкового контролю фізичних осіб управління оподаткування та аудиту фізичних осіб ДПА в Одеській області, радником податкової служби 3-го рангу ОСОБА_4 була проведена документальна планова перевірка фінансово-господарської діяльності субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3, вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року, за результатами якої був складений та підписаний акт перевірки № 2586/17-1/НОМЕР_1 від 28.04.2011 року.

У вказаному акті перевірки, в тому числі, зафіксовані за позивачем порушення вимог пп. 7.2.3, п.7.2, пп. 7.4.1, пп.7.4.5 п. 7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року №168/97-ВР із змінами та доповненнями, що призвело до заниження позивачем податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за червень, липень, серпень, вересень 2010 року у розмірі 54 743,36 грн.

Сума податку на додану вартість з правочинами проведеними з ПП «Мет-Профіль», позивачем була включена до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду та відображена у реєстрі отриманих податкових накладних, який відповідає даним податкової декларації з податку на додану вартість за червень, липень, серпень, вересень 2010 року, наданої до ДПІ у Приморському районі м. Одеси та заявлена до бюджетного відшкодування.

В акті перевірки зафіксовано, що розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі. Відповідно до наданих до перевірки документів та пояснень фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 станом на кінець періоду, що перевірявся, дебіторська/кредиторська заборгованість по розрахунках з контрагентами по даним операціям, відсутня.

Також, актом перевірки зафіксовано, що за перевіряємий період позивачем було придбано у ПП «Мет-Профіль»більярдні столи, киї, кулі та інше приладдя для більярду на загальну суму 328458, 48 грн., у тому числі ПДВ 45 743, 08 грн. Угоди щодо взаємовідносин між позивачем та ПП «Мет-Профіль», відповідно до документів наданих до перевірки, не укладались. Документів, що підтверджують здійснення транспортування товарів до перевірки не надано.

Враховуючи те, що контрагент позивача, виписав для фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 податкові накладні, із зазначенням в них сум податку на додану вартість (податкового зобовязання), які фактично до бюджету не сплачувались, податковий кредит з податку на додану вартість, заявлених покупцем товарів (робіт, послуг) в податкових деклараціях з ПДВ, ДПІ у Приморському районі м. Одеси не зарахований, оскільки податковий кредит не підтверджується податковим зобовязанням продавця цих товарів (робіт, послуг). Таким чином, в акті перевірки зроблений висновок, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 в порушення вимог пп. 7.2.3, п.7.2, пп. 7.4.1, пп.7.4.5 п. 7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року №168/97-ВР із змінами та доповненнями, занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за червень, липень, серпень, вересень 2010 року на загальну суму 54 743,36 грн.

Судом встановлено, що на підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення форми «Р»№ НОМЕР_2 від 16.05.2011 року, яким зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 54 743,36 грн., та застосовано штрафну фінансову санкцію у розмірі 13685, 84 грн. (а.с. 73).

Також судом досліджені податкова декларація за вересень 2010 року (а.с.16), червень 2010 року (а.с.22), липень 2010 року (а.с.26), серпень 2010 року (а.с.30), реєстр отриманих та виданих податкових накладних №1 (а.с.25), №7 (а.с.29), № 3 (а.с.34), рахунок фактура №052604 (а.с.35), видаткова накладна №РН-052604 (а.с.36), податкова накладна від 26.05.2010 року (а.с.37), рахунок-фактура №СФ-061010 (а.с.38), видаткова накладна №РН-061010 (а.с.39), податкова накладна від 10.06.2010 року (а.с.40), рахунок-фактура №070707 (а.с.41), видаткова накладна №070707 (а.с.42), податкова накладна від 07.07.2010 року (а.с.43), рахунок-фактура №080307 (а.с.44), видаткова накладна №080307(а.с.45), податкова накладна від 03.08.2010 року (а.с.46), рахунок-фактура №080404 (а.с.47), видаткова накладна №080404 (а.с.48), податкова накладна від 04.08.2010 року (а.с.49), рахунок-фактура №080405 (а.с.51), видаткова накладна №080405(а.с.52), податкова накладна від 04.08.2010 року (а.с.53), рахунок-фактура №080903 (а.с.54), видаткова накладна №080903(а.с.55), податкова накладна від 09.08.2010 року (а.с.56), рахунок-фактура №082304 (а.с.57), видаткова накладна №082304(а.с.58), податкова накладна від 23.08.2010 року (а.с.59), квитанції №3927, №1703, (а.с.89-90), платіжні доручення (а.с.91-97), детальна інформація щодо платника ПДВ (а.с. 115-118), податкова накладна від 21.07.2010 року (а.с.119), видаткова накладна №РН-0000082(а.с.120), податкова накладна від 26.08.2010 року (а.с.121), видаткова накладна №РН-0000027(а.с.122), податкова накладна від 13.07.2010 року (а.с.123), видаткова накладна №РН-0000008 (а.с.124), податкова накладна від 20.08.2010 року (а.с.125), видаткова накладна №РН-0000023 (а.с.126), податкова накладна від 20.08.2010 року (а.с.127), видаткова накладна №РН-0000022 (а.с.129), податкова накладна № 16 від 06.08.2010 року (а.с.130), податкова накладна № 10 від 04.08.2010 року (а.с.131), видаткова накладна №РН-0000018 від 06.08.2010 року (а.с.134), видаткова накладна №РН-0000013 від 04.08.2010 року (а.с.135), податкова накладна № 22 від 25.08.2010 року (а.с.136), видаткова накладна №РН-0000024 від 25.08.2010 року (а.с.138), податкова накладна № 23 від 25.08.2010 року (а.с.139), видаткова накладна №РН-0000025 від 25.08.2010 року (а.с.141), податкова накладна № 24 від 25.08.2010 року (а.с.142), видаткова накладна №РН-0000026 від 25.08.2010 року(а.с.144), податкова накладна №8 від 29.07.2010 року (а.с.145), видаткова накладна №РН-0000011 від 29.07.2010 року(а.с.148), податкова накладна №1 від 27.05.2010 року (а.с.149), видаткова накладна №РН-0000004 від 27.05.2010 року(а.с.150), податкова накладна №17 від 09.08.2010 року (а.с.153), видаткова накладна №РН-0000019 від 08.08.2010 року(а.с.154), податкова накладна №14 від 05.08.2010 року (а.с.155), видаткова накладна №РН-0000016 від 05.08.2010 року(а.с.158), податкова накладна №4 від 15.07.2010 року (а.с.160), податкова накладна №3 від 18.06.2010 року (а.с.161), видаткова накладна №РН-0000005 від 15.07.2010 року(а.с.162), податкова накладна №4 від 15.07.2010 року (а.с.163), видаткова накладна №РН-0000005 від 15.08.2010 року(а.с.164), податкова накладна №12 від 04.08.2010 року (а.с.165), податкова накладна №11 від 04.08.2010 року (а.с.167), видаткова накладна №РН-0000014 від 04.08.2010 року(а.с.170), видаткова накладна №РН-0000015 від 04.08.2010 року (а.с.171), податкова накладна №3 від 18.06.2010 року (а.с.172), податкова накладна №19 від 10.08.2010 року (а.с.173), видаткова накладна №РН-0000021 від 10.08.2010 року (а.с.176), податкова накладна №18 від 10.08.2010 року (а.с.177), видаткова накладна №РН-0000020 від 10.08.2010 року (а.с.179), податкова накладна №2 від 14.06.2010 року (а.с.180), рахунок-фактура №СФ 0000006 від 14.07.2010 року, видаткова накладна №РН-0000005 від 14.07.2010 року (а.с.182), договір на перевезення вантажу №0607 (а.с.185), свідоцтво про державну реєстрацію фізичної-особи підприємця (а.с 186), ліцензія (а.с.187), товарно-транспортна накладна (а.с.188), договір на перевезення вантажу №221 (а.с.189), товарно-транспортна накладна (а.с.190), ліцензія (а.с.191), товарно-транспортна накладна (а.с.192), договір на перевезення вантажу №1507 (а.с.193), свідоцтво про державну реєстрацію фізичної-особи підприємця (а.с 194), товарно-транспортна накладна (а.с.195), договір на перевезення вантажу №2705 (а.с.196), ліцензійна картка (а.с.197), договір поставки товару (а.с.198-199).

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулювалися положеннями Закону України «Про податок на додану вартість»(що діяв у період вчинення порушень), яким встановлювався порядок формування податкового кредиту та повернення бюджетного відшкодування.

Згідно з п.1.8. ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість», бюджетним відшкодуванням є сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету, у звязку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.7.3 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», у разі коли за результатами звітного періоду сума, визначена між загальною сумою податкових зобовязань, що виникли у звязку з будь-якою поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредитного періоду, має відємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації.

Згідно з підпунктом 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податків у звітному періоді у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обороту) та основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають амортизації. Тобто до складу податкового кредиту звітного періоду відносяться суми податку, сплачені в ціні товару при його придбанні, якщо платник податку мав підстави включити витрати на придбання товару до складу валових витрат відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до п.п.7.4.5 цього Закону, не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Підпунктом 7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачено дату виникнення права на податковий кредит як одну з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податків в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Підпунктом 7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачалося, що суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобовязань, що виникли у звязку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

У разі, коли за результатами звітного періоду сума, визначена згідно з п.п.7.7.1 цієї статті Закону має відємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації.

Підставою для отримання відшкодування є тільки дані податкової декларації за звітний період (п.7.7. 3 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»).

Системний аналіз норм Закону України «Про податок на додану вартість»дозволяє зробити висновок про те, що право на відшкодування податку на додану вартість з бюджету виникає лише при фактичному надходженні ПДВ до Державного бюджету від продавця, а не з самого факту здійснення відповідної операції та сплати покупцем в ціні товару. Таким чином, законодавець передбачив, що однією з обовязкових підстав для включення сум до податкового кредиту з ПДВ є сплата цих сум до Державного бюджету України. Законом встановлений прямий взаємозвязок між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість та відшкодуванням цього податку. Тому правильним є взаємозвязок етапів між собою: сплата податку, включення відповідних сум до податкового кредиту з податку на додану вартість та відшкодування податку на додану вартість за рахунок коштів, що були сплачені у вигляді податку. Відповідно до п.п.7.7.5 ст.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», джерелом бюджетного відшкодування податку на додану вартість є суми цього податку, зараховані до Державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що фактично суми податку на додану вартість не надійшли до Державного бюджету України, що підтверджено висновками акту перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси № 2586/17-1/НОМЕР_1 від 28.04.2011 року та відомостями бази даних податкової адміністрації «Системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», тому відповідач вірно зробив висновок, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за червень, липень, серпень, вересень 2010 року на загальну суму 54 743,36 грн.

Суд критично відноситься до позиції представника позивача, що придбання товару підтверджене необхідними первинними документами, оскільки, по-перше, вказані документи не були надані перевіряючим, ні під час перевірки, ні після отримання акту перевірки, по-друге, надання належним чином усіх оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та суперечливі. Як вбачається з матеріалів справи податковим органом доведені обставини, що відомості, які містяться в первинних документах позивача є неповними та суперечливими. Позивачем не надані ані перевіряючим, ані суду всі первинні документи, що підтверджують факт здійснення господарської операції, зокрема належні докази на підтвердження перевезення вантажів, товарно-транспортні накладні та подорожні листи на підтвердження перевезення товару від ПП «Мет-Профіль»до ФОП ОСОБА_3, докази отримання товару позивачем у ПП «Мет-Профіль».

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи відсутність документально підтверджених судових витрат відповідача, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, керуючись ст. 94 КАС України, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

З огляду на викладене, відповідно до положень Закону України «Про податок на додану вартість»та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94,159-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про визнання не дійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2011року про збільшення суми грошового зобовязання на суму 68429, 20 грн. відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2011 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя Л.Р. Юхтенко