Справа № 2а-6814/10/1470
Суддя: Мавродієва М.В.
Дата ухвалення: 2011-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2011 р. Справа № 2а-6814/10/1470

м.Миколаїв

12:10

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мавродієвої М.В., за участю:

секретаря судового засідання Богзи Н.А.,

представника позивача: ОСОБА_1 дов. від 18.05.2010,

представника відповідача: ОСОБА_2 дов. №431/9/10-00 від 17.01.2011,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомТОВ "АБВ ПЛЮС", вул. Дунаєва, 55,Миколаїв,54017

доДПІ у Заводському районі м. Миколаєва, вул. Г.Петрової, 2-А,Миколаїв,54029

провизнання протиправним та скасування акту №125 від 30.09.2009 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість,
в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати складений Державною податковою інспекцією у Заводському районі м.Миколаєва акт №125 від 30.09.2009 про анулювання реєстрації ТОВ «АБВ ПЛЮС» як платника податку на додану вартість.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що анулювання 30.09.2009 його реєстрації як платника податку на додану вартість на підставі п.п.«ґ»п.9.8 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 №168/97-ВР (надалі Закон №168/97-ВР) безпідставне, оскільки протягом 2009 року позивачем було подано декларацію з ПДВ, яка свідчить про наявність у нього оподатковуваних поставок протягом дванадцяти послідовних податкових місяців.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що відображення позивачем в декларації за лютий 2009 року придбання будівлі для використання у господарській діяльності, не є оподатковуваною поставкою в розумінні пп.«ґ»п.9.8 ст.9 Закону №168/97-ВР, оскільки в даній господарській операції позивач виступав в якості покупця.

Під час розгляду справи, представники сторін підтримали доводи, викладені у адміністративному позові та запереченнях проти нього.

Судовий процес фіксувався за допомогою технічного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 17.01.2011 судом було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до п.25.2.2 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України №79 від 01.03.2000 (надалі Положення №79), рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за ініціативою податкового органу оформляється актом про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за відповідною формою. В акті про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість обовязково вказується підстава для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Закону.

24.09.2009 ДПІ у Заводському районі складено довідку №71/15-210/1 про результати перевірки дотримання податкового законодавства ТОВ «АБВ ПЛЮС», в якій встановлено, що протягом дванадцяти послідовних податкових місяців позивач надав до податкової звітність з ПДВ, яка свідчить про відсутність у позивача оподатковуваних поставок з моменту реєстрації (з 23.04.2008) (а.с.76,77).

30.09.2009, на підставі довідки №71/15-210/1 від 24.09.2009, ДПІ у Заводському районі складено та затверджено акт про анулювання реєстрації ТОВ «АБВ ПЛЮС»як платника податку на додану вартість (а.с.6, 85).

Таким чином, реєстрація ТОВ «АБВ ПЛЮС»анульована у звязку з відсутність у останнього оподатковуваних поставок протягом дванадцяти послідовних податкових місяців.

Позивач наявність у нього оподатковуваних поставок протягом 2009 року обґрунтовує тим, що у лютому 2009 року ним відображено у рядку 10.1 розділу ІІ «Податковий кредит» податкової декларації за лютий 2009 року та додатку 5 до декларації (а.с.8-10) податок на додану вартість у розмірі 297043,33 грн. на підставі податкової накладної №1 від 24.04.2008 (а.с.125) по господарській операції з передачі ТОВ «Українська фінансово-промислова компанія»до статутного капіталу ТОВ «АБВ ПЛЮС» нерухомого майна (будівлі гуртожитку за адресою пр.Миру, 16-б)на загальну суму 1782260,0 грн. (у т.ч. ПДВ 297043,33 грн.). Сама податкова накладна №1 від 24.04.2008 внесена позивачем до реєстру отриманих та виданих податкових накладних у січні 2009 року (а.с.67).

Факти придбання ТОВ «Українська фінансово-промислова компанія»зазначеного обєкту нерухомості, його оплата (в тому числі перерахування ПДВ до бюджету) підтверджені договорами купівлі-продажу від 07.08.2007 та 15.02.2008 укладеними з Територіальною громадою сіл, селищ, міст Миколаївської області (а.с.104-106, 108-110); актами приймання майна ТОВ «Українська фінансово-промислова компанія»(а.с.107, 111); доказами перерахування Головному управлінню економіки податку на додану вартість за вказаними угодами в загальній сумі 297043,0 грн. (а.с.112, 113); віднесенням ТОВ «Українська фінансово-промислова компанія»ПДВ у розмірі 297043,0 грн. до складу податкових зобовязань у декларації з ПДВ за лютий 2008 року (а.с.114-117).

В якості доказів внесення ТОВ «Українська фінансово-промислова компанія»до статутного капіталу ТОВ «АБВ ПЛЮС»нерухомого майна - будівлі гуртожитку за адресою пр.Миру, 16-б, на загальну суму 1782260,0 грн. (у т.ч. ПДВ 297043,33 грн.) позивачем надано протокол загальних зборів учасників ТОВ «АБВ ПЛЮС» №3 від 24.04.2008 (а.с.123); акт прийому-передачі нерухомого майна від 24.04.2008 (а.с.124); нова редакція статуту ТОВ «АБВ ПЛЮС»(а.с.126-129).

Вищевказані обставини відповідачем не заперечуються. Факт перерахування ПДВ у сумі 297043,0 грн. до бюджету не спростований. Правомірність включення позивачем до податкового кредиту лютого 2009 року ПДВ у сумі 297043,0 грн. на підставі податкової накладної №1 від 24.04.2008 відповідач визнає.

Згідно п.п.«ґ»п.9.8 ст.9 Закону, реєстрація платника податку на додану вартість може бути анульована, якщо особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації субєктів господарювання.

Реєстрація позивача як платника податку на додану вартість була анульована у звязку з поданням позивачем звітності з ПДВ, яка свідчить про відсутністю у нього оподатковуваних поставок протягом дванадцяти послідовних податкових місяців. При цьому, у відповіді на скаргу позивача (а.с.61) та запереченнях проти позову відповідач обґрунтовуючи анулювання реєстрації зазначає, що відображене позивачем у лютому 2009 року придбання будівлі, не є для позивача оподатковуваною поставкою, оскільки позивач при придбанні будівлі виступає в якості покупця, а не продавця.

Суд вважає таку позицію відповідача помилково, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1.1 ст.1 Закону №168/97-ВР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, під оподатковуваною операцією розуміється операція, яка підлягає оподаткуванню податком на додану вартість.

Пункт 3.1 ст.3 Закону №168/97-ВР визначає, що обєктом оподаткування є, зокрема, операції платників податку з поставки товарів (послуг).

Згідно п.7.2.8 п.7.2 ст.7 Закону №168/97-ВР, платники податку зобовязані вести окремий облік операцій з поставки та придбання товарів (послуг), які підлягають оподаткуванню цим податком, а також які не є обєктами оподаткування згідно із статтею 3 та звільнених від оподаткування згідно із статтею 5 цього Закону. Зведені результати такого обліку відображаються у податкових деклараціях, форма і порядок заповнення яких визначаються відповідно до закону.

Відповідно до п.1.4 ст.1 Закону №168/97-ВР поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм до оподаткованих поставок належить як надання так і придбання товарів, а оскільки позивачем в поданій до податкового органу податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2009 року була зазначена операція з придбання обєкту нерухомості, суд вважає, що проведені позивачем операції відносяться до оподаткованих поставок у відповідності до Закону №168/97-ВР, а відтак у податкового органу були відсутні підстави для анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість у звязку з відсутністю оподаткованих поставок.

Вказане підтверджується також тим, що у пп.«г»п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010, який діє на час розгляду справи, законодавець не розмежовує оподатковувані операції в залежності від виникнення у платника податку податкового кредиту чи податкового зобовязання, а визначає, що реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати анулювання, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається, зокрема, у разі, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає органу державної податкової служби декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобовязання чи податкового кредиту.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не довів належними засобами доказування правомірність прийняття ним оспорюваного рішення про анулювання реєстрації позивача, як платника податку на додану вартість, оформленого актом №125 від 30.09.2009.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.25.4 Положення №79 рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за ініціативою органу державної податкової служби може бути оскаржене відповідно до чинного законодавства.

Підставою для внесення до Реєстру запису про відміну анулювання реєстрації, що відбулась за ініціативою органу ДПС є рішення суду, яке набрало законної сили.

За вказаних обставин, суд, керуючись ч.2 ст.11 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та з метою повного захисту прав позивача відмінити анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «АБВ ПЛЮС».

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.11, 71, ч.1 ст.94, ст.ст.98, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати акт ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва №125 від 30.09.2009 про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість - Товариства з обмеженою відповідальністю «АБВ ПЛЮС» з моменту його складання - 30.09.2009.

3. Відмінити анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «АБВ ПЛЮС».

4. Відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю «АБВ ПЛЮС» (вул.Дунаєва, 55, м.Миколаїв, 54017) понесені ним судові витрати у сумі 3,40 грн. з Державного бюджету України.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя М.В. Мавродієва

Постанова оформлена у відповідності до ст.163 КАС України

та підписана суддею 24 січня 2011 року.