Справа № 802/1454/15-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1454/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сало П.І.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Зарицької Т.В.,

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до начальника відділу організації працевлаштування населення Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці ОСОБА_3, третя особа - Лівобережний міжрайонний центр зайнятості м. Вінниці про визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И В :

21.05.2015 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до начальника відділу організації працевлаштування населення Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці ОСОБА_3, третя особа - Лівобережний міжрайонний центр зайнятості м. Вінниці про визнання бездіяльності протиправною.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.06.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, решта учасників процесу в судове засідання не з'явились, хоча вони були належним чином повідомлені про дату час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07.05.2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці із заявою про надання йому статусу безробітного, на підставі якої йому було призначено допомогу по безробіттю на період з 14.07.2013 року по 08.05.2014 року.

В подальшому за результатами перевірки факту зайнятості ОСОБА_2 та отримання ним доходу, Лівобережний міжрайонний центр зайнятості м. Вінниці прийняв рішення про припинення виплати позивачу допомоги по безробіттю.

У зв'язку із прийняттям такого рішення, 15.04.2014 року заступник начальника відділу організації працевлаштування населення Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці ОСОБА_4 до трудової книжки позивача внесла запис № 41 від 07.04.2014 року "одержання допомоги обманним шляхом".

Вважаючи дії вказаної посадової особи протиправними, ОСОБА_2 звернувся до суду. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.01.2015 року по справі № 802/4166/14-а його адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними дії заступника начальника відділу організації працевлаштування населення Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці ОСОБА_4 щодо внесення запису "одержання допомоги обманним шляхом" до трудової книжки ОСОБА_2 та зобов'язано Лівобережний міжрайонний центр зайнятості м. Вінниці видалити з трудової книжки ОСОБА_2 (БТ-І №6385342) запис "одержання допомоги обманним шляхом".

Вищезазначене судове рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 30.01.2015 року.

На думку позивача під час внесення запису у його трудову книжку була присутня начальник відділу організації працевлаштування населення Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці ОСОБА_3, яка в порушення вимог своєї посадової інструкції не здійснила контрольних повноважень за дотриманням підлеглою ОСОБА_4 вимог чинного законодавства, що обумовило вчинення правопорушення.

В зв'язку з вище викладеним позивач просить визнати бездіяльність начальника відділу організації працевлаштування населення Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці ОСОБА_3 протиправною та відреагувати на неї шляхом постановлення окремої ухвали, що стало причиною звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями чинного законодавства, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КАС України у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Згідно з доводам позовної заяви позивач просить визнати протиправною бездіяльність начальника відділу організації працевлаштування населення Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці, яка проявилась в тому, що вона протиправно не проконтролювала дотримання спеціалістами відділу вимог законів Законів України "Про зайнятість населення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженими Постановою КМ України від 20.03.2013 року № 198, та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразова її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та політики України № 307 від 20.11.2000 року, в результаті чого позивачу було внесено запис до трудової книжки з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до Положення про Державну службу зайнятості, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 20.01.2015 року державна служба зайнятості є централізованою системою державних установ, діяльність якої спрямовується та координується Міністерством соціальної політики України.

Служба складається з Центрального апарату Служби, Центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських центрів зайнятості (далі - регіональні центри зайнятості), районних, міських, районних у містах та міськрайонних центрів зайнятості (далі - базові центри зайнятості), навчальних закладів державної служби зайнятості, центрів професійної орієнтації населення, інших підприємств, установ, організацій, утворених Службою (далі - підпорядковані юридичні особи).

Аналізуючи вище викладені норми законодавства, начальник відділу організації працевлаштування населення Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці є державним службовцем, діяльність якого, в тому числі процедура притягнення до відповідальності врегульовано Законом України "Про державну службу".

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про державну службу" дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Нормами статті 11 Закону України "Про державну службу" передбачено, що конкретні обов'язки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції.

Аналіз посадової інструкція начальника відділу організації працевлаштування населення Лівобережного центру зайнятості м. Вінниці вказує на те, що до службових обов'язків відповідачки ОСОБА_3 віднесено, зокрема, здійснення контролю за дотриманням спеціалістами відділу вимог Законів України "Про зайнятість населення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженими Постановою КМ України від 20.03.2013 року № 198, та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразова її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та політики України № 307 від 20.11.2000 року.

Такий контроль полягає у перевірці надання статусу безробітного, призначення допомоги по безробіттю та внесення інформації у базу даних Єдиної технології надання соціальних послуг у центрах зайнятості, яка систематизує діяльність спеціалістів державної служби зайнятості щодо надання клієнтам передбачених законодавством соціальних послуг.

Проте здійснення контрольних повноважень, як спосіб забезпечення начальником відділу ОСОБА_3 законності та дисципліни серед підлеглих їй працівників, не означає, що вона повинна переймати на себе їх повноваження.

З посадової інструкції заступника начальника відділу організації працевлаштування населення Лівобережного центру зайнятості м. Вінниці вбачається, що саме на ОСОБА_4 було покладено повноваження з внесення записів у трудові книжки клієнтів.

Конституцією України закріплено серед гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина закріплено як принцип те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно з матеріалами справи судом встановлено та не потребує доказування те, що протиправне діяння було вчинено заступником начальника відділу організації працевлаштування населення Лівобережного центру зайнятості м. Вінниці, тому вимоги про відповідальність за внесення неправомірного запису у трудову книжку позивач помилково адресує начальнику відділу організації працевлаштування населення Лівобережного центру зайнятості м. Вінниці ОСОБА_3, яка взагалі немає відношення до внесення записів у трудову книжку і таких функцій не здійснює.

Крім цього, заявленими позовними вимогами позивач фактично просить адміністративний суд встановити склад дисциплінарного проступку у діяннях начальника відділу організації працевлаштування населення Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці ОСОБА_3, що не відноситься до повноважень суду, а є виключно прерогативою роботодавця або уповноваженого ним органу.

При цьому необхідно зазначити, що суд не вправі втручатись у діяльність органів влади та їх посадових осіб і переймати на себе повноваження та функції, які за законом покладені на самого суб'єкта владних повноважень.

Судом встановлено, що права позивача були порушені внаслідок внесення заступником начальника відділу організації працевлаштування населення Лівобережного міжрайонного центру зайнятості м. Вінниці ОСОБА_4 неправомірного запису до його трудової книжки № 41 від 07.04.2014 року. Однак, такі права відновлені постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.01.2015 року по справі № 802/4166/14-а.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі та в межах закону.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог, які обгрунтовано залишені судом першої інстанції без задоволення.

Апелянтом не надано достатніх доказів в підтвердження доводів апеляційної скарги, у звязку з чим остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 08 вересня 2015 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г.

ОСОБА_5