Справа № 2-а-92/10
Суддя: Олійник П. В.
Дата ухвалення: 2010-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Костопільський районний суд Рівненської області
Справа № 2-а-92/2010 р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2010 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Олійника П.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу до пенсії за період 2007-2009 років в сумі 3826,50 грн.

В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що є дитиною війни та відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячної соціальної допомоги до пенсії, нарахування та виплату якої повинен здійснювати відповідач. Однак, нарахування та виплата вказаної допомоги з 2006 року відповідачем не проводилася.

Позивач просила справу розглянути у її відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач в письмовому запереченні просить в позові відмовити, покликаючись на те, що діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно- правовими актами. Крім того, вказує, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Просить справу розглянути у відсутності представника відповідача.

Розглянувши в порядку письмового провадження доводи, викладені позивачем, заперечення відповідача та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивач наділена правовим статусом дитини війни та знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Костопільському районі, що підтверджується копією пенсійного посвідчення ( в матеріалах справи ) із проставленим у ньому штампом «дитина війни».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, який набрав чинності з 1 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2007 рік з урахуванням ст.111 цього Закону.

Відповідно до п.41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була викладена у новій редакції, відповідно до якої дітям війни ( крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ) виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року зміни, внесені п.12 ст.71 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489-У, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Зміни, внесені п.41 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ, Рішенням Коституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними ).

Положення статей відповідних законів, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення. Отже, положення п. 12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які визнані неконституційними, втратили чинність з 9 липня 2007 року, а положення п.41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» - з 22 травня 2008 року.

Таким чином, за періоди з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008

року по 31 грудня 2008 року позивачу відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни повинна була проводитися виплата підвищення до пенсії 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни.

В 2009 році зміни до ст.6 вище вказаного закону не вносилися. Пунктом 8 Постанови КМ України від 28 травня 2008 року № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян було встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні. Однак, вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом. А відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі виникнення колізії між підзаконним нормативно-правовим актом та законом, застосуванню підлягають положення закону. Крім того, відповідно до ст.З Закону України Про соціальний захист дітей війни державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відтак, за період з 1 січня по 31 грудня 2009 рогку позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, що діяла в період до внесення змін пп.2 п.41 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 р. ( що визнані неконституційними ).

Але, як вбачається з матеріалів справи, позивач у вищевказані періоди не отримувала підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як це визначено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», хоча мала таке право.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає також обгрунтованим покликання позивача на те, що для розрахунку підвищення до пенсії дітям війни необхідно застосовувати ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а заперечення відповідача з цього приводу не грунтуються на вимогах закону.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Беручи до уваги те, що згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни виплачується підвищення саме до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, суд вважає управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі належним відповідачем у справі.

Покликання відповідача на відсутність бюджетного фінансування на виплату підвищення до пенсії як підставу своїх заперечень не заслуговують на увагу, так як відсутність такого фінансування не позбавляє позивача права на отримання допомоги у визначених законодавством розмірах.

Позивач просить суд зобов'язати відповідача виплатити їй конкретну суму державної соціальної допомоги дитині війни. Оскільки такі виплати не були їй нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення нарахування доплати замість органу, якому надані такі повноваження, то, виходячи з положень абз.2 ч.2 ст.162 КАС України, суд вважає за необхідне змінити спосіб захисту, обраний позивачем, і зобов'язати відповідача згідно його компетенції та відповідної кваліфікації провести нарахування та виплату позивачу вказаного підвищення до пенсії.

Крім того, відповідач наполягає на застосуванні наслідків пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.2 та ч.З ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, проте цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду. Згідно ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року ( з наступними змінами і доповненнями ) суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. За таких обставин строк позовної давності у даному випадку не застосовується.

На підставі наведеного та керуючись ст.9,11, 71, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії - задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Присудити з державного бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 38,27 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: