Справа № 804/5354/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2015 р. Справа № 804/5354/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.,
при секретарі судового засідання Зоідзе Т.А.,
за участю представників
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Промгазстрой» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,-
16.04.2015 Приватне підприємство «Промгазстрой» (далі позивач «Промгазстрой») звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 16.12.2014 року, прийняте Державною податковою інспекцією у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, згідно якого Приватному підприємству «Промгазстрой» було збільшено грошові зобовязання з податку на додану вартість на суму 11 522 грн.50 коп., в тому числі за основним платежем на суму 9 218,00 грн. та штрафними фінансовими санкціями на суму 2 304, 50 грн.;
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що висновки Акта перевірки від 04.12.2014 року № 3489/04-65-22-03/31971078 щодо наявності на підприємстві порушень є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки, при проведенні перевірки були проігноровані наявні первинні бухгалтерські документи, які повністю підтверджуються реальність вчинених господарських операцій з контрагентами та їх спрямованість на настання обумовлених ними правових наслідків. Також, за наслідками проведеної перевірки відповідач не мав передбачених підстав для коригування показників податкової звітності позивача, а такі дії суперечать вимогам діючого законодавства і є протиправними.
Позивач у судовому засіданні надав пояснення аналогічні позовній заяві, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити із викладених у позові підстав.
Відповідач - Державна податкова інспекція у Кіровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області проти задоволення позову заперечував. В судовому засіданні представник відповідача суду пояснив, що оскаржуване податкове повідомлення рішення прийнято відповідачем у звязку із непідтвердженням в ході перевірки реальності здійснюваних господарських операцій позивача з контрагентами, що призвело до завищення суми податкового кредиту за періодсерпень 2014 р. в розмірі 9218,05 грн. Крім того, відповідач вважає, що коригування показників податкової звітності за результатами перевірки в АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» не порушують права та обовязки позивача, у звязку із чим, відсутні підстави для задоволення позову.
Представник відповідача в судове засідання 29.07.2015 р. не зявився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, що міститься в матеріалах справи (т. 4 а.с. 16). Причини неявки суду не повідомляв, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавав. У відповідності до положень ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд при винесені постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Перевіркою встановлені порушення:
1. п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у серпні 2014 року в розмірі 9218,00 грн.;
2. п. 180.1 ст. 180, п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України, з звязку з чим неможливо підтвердити реальність здійснених операцій:
- по ланцюгу реалізації робіт/послуг у ВАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» за період липень 2014 р., у ВАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ»; ДЗ «Дніпропетровська медична академія» Міністерства охорони здоровя України, ПВКП «ПЕГАС», ТОВ «Торгівельна компанія», ТОВ «СК», Городнянське ВУЖКГ за період серпень 2014 р.
Не погодившись з висновками акта перевірки від 04.12.2014 року № 3489/04-65-22-03/31971078 позивачем подано до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області заперечення від 0812.2014 року № 26, за результатами розгляду яких висновки вищезазначеного акту залишені без змін.
За результатами перевірки ДПІ у Кіровському районі прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.12.2014 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 9218,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2304,50 грн. (т. 1 а.с. 61).
Як свідчить з матеріалів справи, підставою винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення слугували висновки контролюючого органу щодо завищення суми податкового кредиту в розмірі 9 218, 00 грн. сформований позивачем по взаємовідносинам з ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» у звязку з подальшою реалізацією цих послуг неплатникам ПДВ (с. 25 акта перевірки).
Не погодившись з винесеним податковим повідомленням - рішенням від 16.12.2014 року № НОМЕР_1 позивачем подано до ГУ ДФС у Дніпропетровській області та до Державної фіскальної служби України скарги, за результатами розгляду яких податкове повідомлення-рішення від 16.12.2014 № НОМЕР_1 залишено без змін, а скарги - без задоволення.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі таких висновків спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Як встановлено в ході розгляду справи, податковий кредит в розмірі 9 218, 00 грн. сформований позивачем по взаємовідносинам з ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» за період серпень 2014 р.
На підтвердження існуючих зазначених правовідносин та правомірності формування витрат та податкового кредиту позивачем подані до суду:
1. Договір № 03/07 від 03.07.2014 року укладеного між ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» (Виконавець) та ТОВ «Промгазстрой» (Замовник), відповідно до якого Виконавець виконує слідуючи роботи: технічне обслуговування автоматичної сигналізації на наступних обєктах: - учбовий корпус 3а, пл. Жовтнева,2; - гуртожиток №5, пл.. Жовтнева, 2; - гуртожиток № 1 , вул. Севастопольська,32; - гуртожиток № 4 та гуртожиток № 3, вул. Севастопольська, 17;
- рахунок-фактури, податкові накладні, договірна ціна, довідка виконаних робіт, акти виконаних робіт.
2. Договір субпідряду № 07/07 від 07.07.2014 року укладеного між ПП «Промгазстрой» (Генпідрядник) та ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» (судпідрядник), відповідно до якого Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобовязується виконати роботи по обєкту: «Центральный пост видеоснабжения. Обжимной цех» для ПАО «Запорожсталь» в обсязі передбачених затверджених кошторисів або проектами;
- договірна ціна вартості виконаних робіт, акт приймання виконаних робіт, податкові накладні, довідка вартості виконаних робіт.
3. Договір субпідряду № 28/07 від 28.07.2014 року укладеного між ПП «Промгазстрой» (Генпідрядник) та ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» (субпідрядник), відповідно до якого Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобовязується виконати роботи по обєкту: «Капитальный ремонт скважин» за адресою: вул. Чорновуса,63 в г. Городня для Городнянского ПУЖКХ в обсязі передбачених затверджених кошторисів або проектами;
- договірна ціна вартості виконаних робіт, акт приймання виконаних робіт, податкові накладні, довідка вартості виконаних робіт.
4. Договір № 05/08-1 від 04.08.2014 року укладеного між ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» (Підрядник) та ПП «Промгазстрой» (Замовник), відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець зобовязується виконати: «Технічне обслуговування систем опалення»;
- акти здачі здачі-приймання робіт (надання послуг), податкові накладні.
5. Договір субпідряду № 05/08 від 05.08.2014 року укладеного між ПП «Промгазстрой» (Генпідрядник) та ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» (субпідрядник), відповідно до якого Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобовязується виконати роботи по обєкту: «устройство наружных откосов» за адресою: вул. Метростроевська,4 для ЖСК № 239 в обсязі передбачених затверджених кошторисів або проектами;
- податкові накладні, довідка вартості виконаних робіт, акти приймання виконаних робіт.
6. Договір субпідряду № 05/08 від 05.08.2014 року укладеного між ПП «Промгазстрой» (Генпідрядник) та ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» (субпідрядник), відповідно до якого Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобовязується виконати роботи по обєкту: «Текущий ремонт отельного строения корпуса КУ Никопольськой ЦРБ ДОС г. Никополя» в обсязі передбачених затверджених кошторисів або проектами;
- податкові накладні, договірна ціна на будівництво, довідка вартості виконаних робіт, акти приймання виконаних робіт,.
7. Договір № 06/08-1 купівлі-продажу від 06.08.14 року укладеного між ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» (Продавець) та ПП «ПРОМГАЗСТРОЙ» (Покупець), відповідно до якого Продавець зобовязується передати товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору;
- рахунок-фактури, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, відомості про вантаж.
8. Договір № 11/08 на виконання проектних робіт від 11.08.2014 року укладеного між ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» (Підрядник) та ПП «Промгазстрой» (Замовник), відповідно до якого Підрядник бере на себе зобовязання своїми силами і за рахунок Замовника виконати проектні роботи: реконструкція памяток історії «Братська могила радянських воїнів», охоронний № 6222 (2 могили), № 6227 (3 могили), № 6228 (2 могили), а замовник зобовязується прийняти результат таких проектних робіт-проектну документацію і сплатити Підрядникові вартість виконаних робіт;
- акти здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг), податкові накладні.
9. Договір № 15/08 на виконання проектних робіт від 15.08.2014 року укладеного між ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» (Підрядник) та ПП «Промгазстрой» (Замовник), відповідно до якого Підрядник бере на себе зобовязання своїми силами і за рахунок Замовника виконати проектні роботи: реконструкція памяток історії «Братська могила радянських воїнів», охоронний № 6110 (1 могила), № 6111 (3 могили), № 6112 (2 могили), а Замовник зобовязується прийняти результат таких проектних робіт-проектну документацію і сплатити Підрядникові вартість виконаних робіт;
- акти виконаних робіт (надання послуг), податкові накладні.
10. Договір № 21/08 від 21.08.2014 року та договір № 21/08-2 від 22.08.2014 року укладеного між ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» (Виконавець) та ПП «Промгазстрой» (Замовник), відповідно до якого Виконавець виконує роботи за технічним обслуговуванням медичної техніки для «КУ «ДЦПМСП №12» та «КЗ «ДЦПМСП № 1»;
- акти виконаних робіт, податкові накладні.
11. Договір № 22/08-1 купівлі-продажу від 22.08.14 року укладеного між ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» (Продавець) та ПП «ПРОМГАЗСТРОЙ» (Покупець), відповідно до якого Продавець зобовязується передати товар, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору;
- рахунок-фактури, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, відомості про вантаж.
Також позивачем надано до суду та досліджено судом податкова звітність за 2014 рік, договори, укладені позивачем за перевіряє мий період з іншими контрагентами, податкова декларація з податку на додану вартість за 08.2014 рік, податкова декларація з податку на додану вартість за 07.2014 року, банківські виписки, що підтверджують сплату коштів за надані послуги.
Судом також встановлено, що отримані послуги від ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» були в подальшому реалізовані контрагентам КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико санітарної допомоги № 1», Клініка Дніпропетровської медичної академії, ЖБК № 239, КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико санітарної допомоги № 2», ЖБК № 75, КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико санітарної допомоги №12», Вязівоцька сільська рада, Карабанівська сільська рада, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договорів, актами виконаних робіт та ін. первинними документами (т. 4 а.с. 20-58).
Розв'язуючи спір, суд зазначає, що порядок формування платником податків витрат та податкового кредиту за спірний період за вказаними господарськими взаємовідносинами визначений приписами Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПК України).
Згідно з п. 14.1.36 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. За змістом п. 22.1. ст. 22 ПК України, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.
Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.
Приписами пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України визначено, що витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат. У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це органу державної податкової служби та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов'язань за звітний податковий період. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до органу державної податкової служби, митного органу. Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення.
На підстави наведених законодавчих положень суд доходить до висновку, що при складанні податкової звітності з метою правильного відображення господарської операції повинні враховуватись відповідні документи первинного обліку, а саме по зазначених операціях придбання товарів повинні бути в наявності первинні документи, що підтверджують здійснення платником податку витрат на такі товари, отримання позивачем таких товарів, використання їх у господарській діяльності позивача.
Факт реальності виконання господарських зобов'язань та отримання позивачем від контрагентів товарів, робіт (послуг) підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних, актами виконаних робіт та довідками про вартість виконаних робіт та використаних матеріалів. Факт оплати позивачем товарів, робіт (послуг) контрагентам підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень та банківських виписок. Факт використання позивачем таких товарів у власній господарській діяльності підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів, за якими позивач реалізував такі товари для виконання ремонтно - будівельних робіт у відповідності до укладених договорів підряду.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період. Згідно зі ст. 3 Закону № 996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Приписами ст.9 Закону № 996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
З огляду на викладене, суд відмічає, що події отримання позивачем товарів (робіт/послуг) від зазначених вище контрагентів у спірних періодах, оплати таких товарів та їх використання у власній господарській діяльності оформлені первинними документами, наведеними вище, копії яких наявні в матеріалах справи, що містять усі обов'язкові реквізити, визначені ч. 2. ст. 9 Закону № 996-XIV, а відтак є належними доказами реальності спірних господарських операцій.
Згідно з п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
За приписами п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця та є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Пунктом 200.1 ст. 200 згаданого Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 Кодексу). Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» були виписані на адресу позивача податкові накладні, на підставі яких позивачем сформований податковий кредит та факт наявності таких податкових накладних був встановлений і відповідачем в ході проведення перевірки позивача, про невідповідність таких податкових накладних приписам ПК України відповідачем не зазначено, а судом в ході розгляду справи не встановлено. За даними податкового органу на час виконання спірних господарських взаємовідносин та виписки податкових накладних, сторони були зареєстровані у встановленому законом порядку платником податку на додану вартість, їх діяльність припинена не була.
Як зазначено, вище, підстави для виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит, порядок його формування, а також порядок виникнення від'ємного значення, визначені ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України.
За умови відсутності законодавчо визначених обставин, які б позбавляли платника податку (покупця) права на формування податкового кредиту, зокрема за відсутністю з боку платника порушення вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України при формуванні податкового кредиту останній має право на податковий кредит, на який зменшується податкове зобов'язання звітного періоду за правилом п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 200.1 ст. 200 ПК України.
Судом в ході розгляду справи не встановлено жодного фактичного порушення позивачем вимог наведених норм законодавства, яке б позбавляло його права на податковий кредит. За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення постачальниками товару податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит.
Суд зважує, що платник податку на додану вартість (покупець товару) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію. Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону. Відповідачем не наведено доводів та доказів тому, що позивач діяв без належної обачності та був обізнаним про допущення його контрагентом певних порушень законодавства при створенні підприємства чи веденні господарської діяльності.
Отже, на підтвердження реальності і фактичності здійснених господарських операцій за договірними відносинами з ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП», позивачем були надані суду належним чином засвідчені копії документів, які відповідають вимогами первинності в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», і являються підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Зазначені докази у їх сукупності та взаємозв'язку, на думку суду, спростовують твердження податкового органу про «нереальність» здійснення операцій позивачем з ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП».
Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Кіровському районі Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування показників податкової звітності з податку на додану вартість Приватного підприємства «Промгазстрой» за липень, серпень 2014 року, суд зазначає наступне.
Відповіно до п.п. 14.1.171 п.14.1 ст.14 ПК України податкова інформація вживається у значенні, визначеному Законом України «Про інформацію».
Згідно ст. 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація сукупність відомостей і даних, що створені або отримані субєктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.
За приписами ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.
Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.
Підставами для внесення змін до облікових даних платників податків є, зокрема, документально підтверджена інформація, що надається платниками податків; інформація субєктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно платника податків; дані перевірок платників податків.
Експлуатація інформаційних баз даних здійснюється відповідно до Тимчасового регламенту затвердженого наказом ДПС України від 24.12.2012р. №1198, який встановлює порядок дій структурних підрозділів територіальних органів Міндоходів з використання системи при виконанні функціональних обовязків. ІС «Податковий блок» містить декілька підсистем автоматизованих інформаційних систем (АІС), серед яких: «Реєстрація платників податків», «Обробка податкової звітності та платежів», «Облік платежів», «Податковий аудит», а також «Скарга» та «Суди».
Інформація з вказаних підсистем в автоматичному режимі відображається в аналітичній системі ризикоорієнтованій системі адміністрування податків «Аналітична система» за допомогою якої можна лише переглянути результати співставлення та відпрацювання схемного кредиту.
Працівники територіальних органів Міндоходів за спеціальною процедурою отримують права доступу користувача до компонентів системи (ролі) та інформаційних ресурсів відповідно до повноважень кожного окремого працівника. При цьому, Тимчасовим регламентом для кожної підсистеми визначено конкретні процедури, які можуть виконуватися, терміни та періодичність їх виконання, а також підрозділи на конкретному рівні (районний, центральний) щодо кожної окремої процедури, які відповідальні за внесення, актуалізацію та обробку даних в ІС «Податковий блок».
Отже, в ІС «Податковий блок» спеціально уповноваженими відповідальними особами територіальних органів Міндоходів щодо кожного окремого платника податків вносяться обєктивні дані податкова інформація: відомості щодо реєстрації платника податків, відомості щодо перебування його на обліку, дані податкової звітності платника податків (задекларовані), дані щодо фактичної сплати податків, результати податкового контролю та інша податкова інформація.
Інформація з ІС «Податковий блок» використовується територіальними органами Міндоходів, в тому числі під час проведення перевірок та звірок.
Такі дані (інформація) містяться в інформаційних базах в обсягах, що самостійно відображені платниками податків в податковій звітності. Поряд з цим, в інформаційних базах міститься інформація контролюючих органів щодо результатів податкового контролю даних податкової звітності платника податків. При цьому, дані податкової звітності платника податків є даними платника податків, а результати податкового контролю є даними контролюючого органу.
Таким чином, відображення співробітниками контролюючих органів в інформаційних базах даних результатів податкового контролю щодо платників податків не є зміною показників податкової звітності з податку на додану вартість платника податків, а є лише відображенням відомостей (податкової інформації) щодо фактів, які обєктивно мали місце проведення перевірки, її результати, при цьому, дані податкової звітності платника податків залишаються в обсягах, самостійно визначених платником податків.
З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що дії ДПІ у Кіровському районі Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо відображення в інформаційних електронних базах даних контролюючих органів відомостей (податкової інформації) щодо проведення перевірок та звірок є лише збиранням податкової інформації, які не впливають на права та обовязки позивача, оскільки не змінюють майнового стану платника податків без прийняття субєктом владних повноважень відповідного податкового повідомлення-рішення.
Відповідної правової позиції також дотримується Верховний Суд України, яка викладена в постанові від 09.12.2014р. в якій зазначено, що обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є ті дії, які породжують певні правові наслідки для суб'єкта владних правовідносин і мають обов'язковий характер. Права позивача можуть бути порушенні відповідачем внаслідок прийняття за результатами перевірки податкових повідомлень-рішень, які можуть бути оскарженні в судовому порядку. Дії щодо внесення ДПІ до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення зустрічної перевірки товариства є лише службовою діяльністю працівників ДПІ з виконання обов'язків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Включення суб'єктом владних повноважень до баз даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.
Відповідно до норм ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України є обовязковою для врахування судами при прийнятті судових рішень.
Представником позивача у ході судового розгляду справи не наведено обґрунтованих пояснень та не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що відображення відповідачем в інформаційних електронних базах даних податкової служби податкової інформації за актом перевірки від 04.12.2014 року № 3489/04-65-22-03/31971078 створили, змінили юридичні права та обовязки платника податку, тобто вказані дії відповідача породили для позивача будь-які правові наслідки, які є обовязковими для виконання позивачем, у звязку із чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Також суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За відсутності точних відомостей та пояснень з боку суб'єкта владних повноважень-відповідача, суд схильний віддати перевагу поясненням та доводам позивача зі спірного питання щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.12.2014 року № НОМЕР_1.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст. 94 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Приватного підприємства «Промгазстрой» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3