Справа № 2-а-108/2010
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2010-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-а-108/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення державної автомобільної інспекції Обухівського району ІДПС сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд скасувати постанову АІ № 168580 від 14 березня 2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. і справу про адміністративне правопорушення відносно нього провадженням закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що згідно протоколу інспектора ДПС відділення ДАІ Обухівського району ОСОБА_2, він, 14.03.2010 року о 16 год. 10 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Обухові по вул. Київській, здійснив зупинку ближче 30 метрів від посадкового майданчика для маршрутних транспортних засобів, за що його, тим же інспектором, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 грн.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення він вважаю незаконною з наступних підстав.

Дійсно, 14.03.2010 року у вказаний час, він керував автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Обухові по вул. Київській рухаючись в бік м. Кагарлика, та здійснив зупинку, щоб купити води в кіоску, але на відстані більш, ніж 30 метрів від посадкового майданчика для маршрутних транспортних засобів. Факт його зупинки на відстані більш, ніж 30 метрів від посадкового майданчика для маршрутних транспортних засобів, було видно й неозброєним оком.

Відповідачем було складено протокол без будь-яких підтверджуючих документів та свідків, які б засвідчити його порушення, тобто на власний розсуд відповідачем складено протокол без підтверджуючих даних, таким чином не доведено в його діях склад адміністративного правопорушення.

Він намагався довести правомірність його зупинки, просив інспектора виміряти відстань за допомогою технічних засобів. Але відповідач на його прохання не реагував, свідків його «правопорушення» до складання протоколу не залучив і навіть сказав, що якщо він «такий розумний», то він накладе на нього максимальний штраф, а то й зовсім позбавить його водійських прав. Коли відповідач запросив його для підпису протокола в його автомобіль, що стояв на протилежному боці проїзної частини, то там виявилося ще три працівники міліції, які всі разом почали погрожувати йому позбавленням водійських прав.

Після складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення він в обох документах поставив свої підписи та отримав на руки копії. Підписи він поставив з огляду на те, що ознайомився з протоколом та постановою, але ні в якому разі не з згодою їх змісту.

Крім того, в складанні процесуальних документів про адміністративне правопорушення, як то є протокол та постанова, відповідачем допущені суттєві недоліки, які спростовують законність винесеного ним рішення. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ним порушено вимоги п.15.9 ПДР, але не зазначено який саме підпункт, так як вказаний пункт має 11 (одинадцять) підпунктів. В описовій частині постанови про адміністративне правопорушення відповідач взагалі не вказав, який пункт Правил дорожнього руху він порушив, а лише зазначив статтю КУпАП. Вважає всі дії відповідача щодо нього упередженими та незаконними.

Пункт 2.2 „Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху", затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 22.10 2003 № 1217, зазначено, що „ з урахуванням потреби у більш повних доказах у справі про адміністративне правопорушення необхідно прагнути до залучення свідків будь-якого правопорушення".

Згідно приписів п.2 ч. 1 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача (ч. 2 ст.19 КАС України).

Відповідно до ч. З Постанови від 06.03.2008 р. № 2 Пленуму Вищого адміністративного суду, „до правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду) та рішення державних виконавців чи/або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суди повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до частини другої статті 19 КАС України, за правилами якої такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) Позивача ".

Відповідно до ст.. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Позивач в судове засідання не зявився та подав до суду заяву, в якій просить проводити засідання у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю та у звязку з недоведеністю його вини у вчиненні даного правопорушення постанову скасувати та провадження по справі закрити.

Відповідач в засідання суду не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що відповідач в засідання суду не з'явився без поважних причин і ухвалює постанову на підставі наявних в справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою АІ № 168580 від 14 березня 2010 року позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за те що він 14 березня 2010 року о 16 год. 10 хв. в м. Обухів Київської області на вулиці Київській здійснив зупинку ближче 30 м від посадкового майданчика для маршрутних технічних засобів, згідно чого інспектор відділення ДПС Обухівського району Київської області сержантом міліції ОСОБА_2 був складений відповідний протокол та винесена вищевказана постанова.

Позивач вважає постанову АІ № 168580 від 14 березня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження закриття внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення у його діях.

Як на доказ вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення інспектор відділення ДПС Обухівського району Київської області сержант міліції ОСОБА_2 у постанові АІ № 168580 по справі про адміністративне правопорушення посилається на те, що вчинене позивачем правопорушення вимог п. 15.9 Правил дорожнього руху .

Після складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення він в обох документах позивачем лише були поставлені підписи та він отримав на руки всі копії. Підписи позивачем були поставлені з огляду на те, що ознайомився з протоколом та постановою, але ні в якому разі не з згодою їх змісту.

Крім того, в складанні процесуальних документів про адміністративне правопорушення, як то є протокол та постанова, відповідачем допущені суттєві недоліки, які спростовують законність винесеного ним рішення. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ним порушено вимоги п.15.9 ПДР, але не зазначено який саме підпункт, так як вказаний пункт має 11 (одинадцять) підпунктів. В описовій частині постанови про адміністративне правопорушення відповідач взагалі не вказав, який пункт Правил дорожнього руху він порушив, а лише зазначив статтю КУпАП.

Провадження у справах про адміністративне правопорушення базується на визначених принципах, серед яких є презумпція невинності, право на захист, зясування обєктивності істини у справі та інші.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено в установленому законом порядку. З цього випливає, що тягар доведення провини покладається на інспектора ДАЇ, який виніс постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право подавати докази.

Під час розгляду таких справ необхідно зясовувати обєктивну істину у справі, тобто необхідно зобовязати досліджувати всі обставини і їхні взаємозвязки, в тому числі виключати однобічний, упереджений підхід до вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП зазначено, що доказом в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобі, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів. А також іншими документами.

Крім того, п.2.2 «Інструкції з організації провадження діловодства у справах про адміністративне правопорушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженого наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 22.10.2003 року № 117, що «з урахуванням потреби в більш повних доказах у справі про адміністративне правопорушення необхідно прагнути до залучення свідків будь якого правопорушення».

Докази мають велике значення для правильного вирішення справи, адже на основі доказів ґрунтується повне, всебічне і обєктивне зясування обставин даної справи.

З огляду на викладене, суди повинні визначати територіальну підсудність вказаних справ відповідно до частини другої статті 19 КАС України, за правилами якої такі адміністративні справи вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача

Оскільки постанова серії АІ № про 168580 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. має суттєві порушення, які не можливо усунути, а суд усунути зазначені недоліки не може, оскільки відповідно до ст. 283 КУпАП відноситься до компетенції органів дізнання, а тому суд задовольняє вимоги позивача та постанова серії АІ № 168580 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. підлягає до скасування та провадження по справі необхідно закрити, у звязку з недоведеністю її вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст.. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, п. 2.2 «Інструкції з організації провадження та діловодства у правах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 22.10.2003 року № 1217, Правила дорожнього руху, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділення державної автомобільної інспекції Обухівського району ІДПС сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову АІ № 168580 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати та провадження по справі закрити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя І.І. Шевченко