Справа № 2а-1870/5766/11
Суддя: Ю.В. Бадюков
Дата ухвалення: 2011-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2011 р. Справа № 2a-1870/5766/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.

за участю секретаря судового засідання - Вольська А.Г.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Сумського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправним та скасування акту перевірки та податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Сумське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" (далі по тексту позивач, Державний фонд) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в місті Суми (далі відповідач, ДПІ в м. Суми) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати акт перевірки від 20.07.2011 р № 5545/152/23824726, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.07.2011 р. № /0/60170.

Свої позовні вимоги мотивовані тим, що ДПІ в м. Суми 20 липня 2011 року була проведена документальна невиїзна перевірка позивача з питання дотримання вимог податкового законодавства за січень-травень 2011 року.

За результатами цієї перевірки ДПІ в м. Суми було складено акт від 20.07.2011 р № 5545/152/23824726 «Про результати документальної невиїзної перевірки Сумського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", ідентифікаційний код 23824726 з питання дотримання вимог податкового законодавства за січень-травень 2011 року» (далі по тексту акт перевірки).

На підставі вищезазначеного акту перевірки ДПІ в м. Суми 28.07.2011 р. було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0/60170 (далі по тексту податкове повідомлення-рішення) - згідно з яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання в розмірі 103327, 00 грн. з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб.. Визначаючи розмір зобовязання відповідач послався на зміни в законодавстві щодо розміру плати за землю. Позивач не погоджується з таким рішенням податкового органу, зазначаючи, що орендну плату за земельну ділянку сплачує у відповідності до умов договору оренди земельної ділянки від 07.03.2006 року між ним та Сумською міською радою. З часу укладення договору розмір орендної плати не змінювався, продовжує діяти, відповідно до вимог законодавства є єдиною підставою для сплати орендної плати.

В судовому засідання представник позивача уточнив поданий первісний позов, підтримав його у повному обсязі та просив задовольнити (а.с. 28).

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що 07.03.2006 року між позивачем та Сумською міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки. Предметом договору є земельна ділянка житлової та громадської забудови, яка знаходиться у місті Суми, Х-ХІІ мікрорайон (в районі оз. Чеха), загальною площею 4,8115 га. Земельна ділянка передається для будівництва житлового будинку.

Договір укладено терміном до 15.07.2015 року. договір зареєстровано у Державному реєстрі земель 08.06.2006 року за № 90.

Згідно п. 3.1. договору оренди земельної ділянки орендна плата на рік становить 1% від нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно підпункту 288.5.1 пункту 288.5 ст. 288 Податкового кодексу розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку.

Тому, враховуючи вищевикладене та керуючись підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 7 підрозділу 10 розділу ХХ ДПІ м. Суми було визначено податкові зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності в сумі 103327, 00 грн. основного платежу, 01,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій Сумському регіональному управлінню Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву".

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 березня 2006 року між Сумською міською радою та Сумським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" був укладений договір оренди земельної ділянки та зареєстрований в Сумському міжрайонному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах 08.06.2006 р. ( а.с. 12-16).

Предметом договору є земельна ділянка житлової та громадської забудови, яка знаходиться у місті Суми, Х-ХІІ мікрорайон (в районі оз. Чеха), загальною площею 4,8115 га. Земельна ділянка передається для будівництва житлового будинку.

Договір укладено терміном до 15.07.2015 року. Згідно п. 3.1. договору оренди земельної ділянки орендна плата на рік становить 1% від нормативної грошової оцінки землі та встановлено, що розмір відсотку від нормативної грошової оцінки земельної ділянки постійна величина, що застосовується для проведення розрахунку орендної плати.

Позивачем 20.01.2011 року відповідачу було подано податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності та нараховано орендну плату на 2011 рік згідно з договором оренди в сумі 123992, 36 грн. (а.с. 19-20).

ДПІ в м. Суми 20 липня 2011 року була проведена документальна невиїзна перевірка позивача з питання дотримання вимог податкового законодавства за січень-травень 2011 року.

За результатами цієї перевірки ДПІ в м. Суми було складено акт від 20.07.2011 р № 5545/152/23824726 «Про результати документальної невиїзної перевірки Сумського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву", ідентифікаційний код 23824726 з питання дотримання вимог податкового законодавства за січень-травень 2011 року» (а.с. 7-10).

Як зазначено у висновку акту перевірки перевіркою правильності визначення та повноти нарахування орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності по позивачу за період січень-травень 2011 р. встановлено порушення п.п. 288.5.1. п. 288.5. ст. 288 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі по тексту Податковий кодекс), внаслідок чого занижено податкове зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності за січень-травень 2011 року на суму 103327,00 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки ДПІ в м. Суми 28.07.2011 р. було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0/60170 згідно з яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання в розмірі 103327, 00 грн. з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 01, 00 грн. (а.с. 11).

Приймаючи це податкове повідомлення-рішення податковий орган послався на вимоги Податкового кодексу України, підпунктом 288.5.1 якого встановлює, що розмір орендної плати для земель інших категорій встановлений в трикратному розмірі земельного податку.

Суд не погоджується із висновками відповідача через те, правова природа відносин з оренди земельних ділянок державної та комунальної власності є договірною.

Згідно із ст.1 Закону України Про оренду землі від 06.10.98 р. №161-XIV із змінами та доповненнями (далі по тексту Закон №161- XIV), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 15 Закону №161- XIV визначено, що істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру.

Згідно ст. 21 Закону №161- XIV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Одночасно і в п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу визначено також, що розмір та умови внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Таким чином, згідно із законодавством України питання щодо встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності вирішується за згодою сторін договору оренди земельної ділянки із закріпленням розміру орендної плати в такому договорі оренди.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недійсність договору оренди земельної ділянки від 07 березня 2006 року, укладеного між Сумською міською радою та Сумським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" законом прямо не встановлена, рішення суду про визнання його недійсним відсутнє, а тому положення цього договору, в тому числі й про орендну плату, є дійсними та правомірними.

При цьому згідно із ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, умови договору оренди земельної ділянки (включаючи і умову щодо розміру орендної плати) є обов'язковими для виконання його сторонами. Відповідно, позивач зобов'язаний сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, що є предметом вказаного договору, у визначеному договором розмірі, а саме - в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки землі. Крім того, відповідачем суду не надано доказів того, що орендодавець - Сумська міська рада ініціювала питання щодо збільшення орендної плати за цим договором.

Водночас, закріплення в Податковому кодексі України мінімального та максимального значення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності означає те, що орендна плата за такі земельні ділянки є регульованою законодавством ціною.

Поряд з цим ні Податковий кодекс України, ні інші нормативно-правові акти не закріплюють обов'язок орендаря автоматично перераховувати орендну плату (сплачувати її в більшому розмірі) в разі законодавчої зміни граничного розміру цієї плати.

Тобто, особа зобов'язана буде сплачувати більший розмір орендної плати лише у випадку внесення відповідних змін до договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 5.1. договору оренди та згідно із ст. 30 Закону №161- XIV зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Жодним нормативно-правовим актом не передбачено обовязку щодо внесення змін до договорів оренди землі у звязку із законодавчою зміною розміру орендної плати.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Таким чином, оскільки додаткова угода про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 07 березня 2006 року, укладеного між Сумською міською радою та Сумським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" або судове рішення про зміну вказаного договору щодо розміру орендної плати відсутні, то правових підстав для сплати більшого розміру орендної плати, аніж визначеного умовами договору, у позивача немає. Тому у податкового органу відсутні підстави для донарахування сум орендної плати позивачу.

Щодо вимоги позивача про визнання неправомірним та скасування акту перевірки ДПІ м. Суми від 20.07.2011 р № 5545/152/23824726, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Рішення субєкта владних повноважень нормативно-правові акти та акти індивідуальної дії. Нормативно-правові акти це рішення дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб. Правові акти індивідуальної дії рішення, є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб (тобто є персоніфікованими) або які стосуються конкретної ситуації.

Відповідно до абз. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій"затверджених наказом ДПА України від 12.08.2008, № 534 акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення (або їх відсутність) вимог чинного законодавства зазначеними суб'єктами.

Акт перевірки не є рішенням субєкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обовязків позивача чи відповідача, крім фіксації фактів порушення, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Через це судом не встановлено, що складення відповідачем акту перевірки від 20.07.2011 р. № 5545/152/23824726 призвело до порушень прав, свобод або інтересів позивача, останнім не доведено, які саме права, свободи або інтереси було порушено. Тому суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про визнання протиправним та скасування акту перевірки від 20.07.2011 р. № 5545/152/23824726.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення рішення від 28.07.2011 р. № /0/60170 про збільшення суми грошового зобов'язання Сумському регіональному управлінню Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб в сумі 103328, 00 грн., в тому числі: за основним платежем 103327, 00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 01, 00 грн., як такого, що прийнято з порушенням норм діючого законодавства України, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а відтак підлягають задоволенню, а вимоги стосовно визнання неправомірним та скасування акту перевірки ДПІ м. Суми від 20.07.2011 р № 5545/152/23824726 є такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Сумського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправним та скасування акту перевірки та податкового повідомлення-рішення задовольнити частково

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.07.2011 р. № /0/60170 про збільшення суми грошового зобов'язання Сумському регіональному управлінню Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву" з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб в сумі 103328, 00 грн. (сто три тисячі триста двадцять вісім гривень), в тому числі: за основним платежем 103327, 00 грн. (сто три тисячі триста двадцять сім гривень), за штрафними (фінансовими) санкціями 01, 00 грн. (одна гривня).

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 02.09.2011 р.

< Сума стягнення (цифрами) > < Текст >

Суддя (підпис) Ю.В. Бадюков

З оригіналом згідно

Суддя Ю.В. Бадюков