Справа № 818/1858/15
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 р. Справа №818/1858/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю секретаря судового засідання - Іуткіна І.С.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1858/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВН-2008"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВН-2008» (далі - позивач, ТОВ «АВН-2008») звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (далі - відповідач, ДПІ в м.Сумах) від 11 грудня 2014 року за №/65269, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість на суму 17750 грн., з яких: 10500 грн. 00 коп. - за основним платежем та 5250 грн. сума нарахованих штрафних санкцій.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки, а відтак, суперечать ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов'язок по оплаті грошового зобов'язання на користь Державного бюджету України.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги і доводи заявленого позову, просили суд прийняти рішення про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог з урахуванням обставин, викладених у письмовому запереченні (а.с.12-15).

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що під час проведення перевірки та складання акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства. За результатами перевірки, в акті були зафіксовані порушення вимог Податкового кодексу України, за що позивачу були визначені відповідні податкові зобов'язання.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом було встановлено наступне.

Як свідчить з матеріалів справи, ДПІ у м. Сумах було проведено камеральну електронну перевірку даних, задекларованих ТОВ «АВН-2008» у податковій звітності з податку на додану вартість за вересень 2014 року.

За наслідками перевірки відповідачем було складено Акт перевірки від 19 листопада 2014 року №4625/18-19-15-02 (а.с.6).

В ході перевірки ТОВ «АВН-2008» податковим органом були встановлені порушення пунктів 198.2, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого відповідач дійшов висновку про заниження позивачем податку на додану вартість за вересень 2014 року на суму 10500 гривень.

Так, при проведенні перевірки ДПІ у м.Сумах було встановлено, що підприємством ТОВ «АВН-2008» було подано до ДПІ у м. Сумах податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року (вхідний від 20 жовтня 2014 року №), реєстр отриманих та виданих податкових накладних за вересень 2014 року (вхідний від 20 жовтня 2014 року №).

Відповідно до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за вересень 2014 року ТОВ «АВН-2008» було віднесено до складу податкового кредиту податок на додану вартість в сумі 10500 грн. на підставі податкової накладної, отриманої від ПАТ «Племзавод Михайлівна» (код за ), від 11 вересня 2014 року №15/2 на загальну суму 52500 грн., в тому числі податок на додану вартість - 10500 гривень.

Зазначену суму податку на додану вартість ТОВ «АВН-2008» відображено у розділі 2 «Податковий кредит» розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Додаток 5) до декларації за вересень 2014 року.

Відповідно до акта камеральної перевірки, при звірці даних Єдиного реєстру податкових накладних ДПІ у м.Сумах було встановлено, що податкова накладна від 11 вересня 2014 року №15/2, отримана ТОВ «АВН-2008» від постачальника ПАТ «Племзавод Михайлівка», не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ «АВН-2008» на акт перевірки від 19 листопада 2014 року №4625/18-19-15-02 до ДПІ у м. Сумах були подані заперечення від 1 грудня 2014 року №0112/01 (вхідний №736/10 від 1 грудня 2014 року) та копії податкових накладних ПАТ «Племзавод Михайлівка» від 10 вересня 2014 року №14/2, де сума податку на додану вартість - 5250 грн. та від 11 вересня 2014 року №15/2, де сума податку на додану вартість - 5250 гривень.

В ході розгляду заперечень ТОВ «АВН-2008» встановлено, що податкові накладні від 10 вересня 2014 року №14/2 (сума податку на додану вартість - 5250 грн.) та від 11 вересня 2014 року №15/2 (сума податку на додану вартість - 5250 грн.), які були надані до заперечення, не були включені до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за вересень 2014 року.

За результатами камеральної перевірки ТОВ «АВН-2008» ДПІ у м. Сумах прийнято податкове повідомлення-рішення від 11 грудня 2014 року №/65269 про збільшення грошового зобовязання по податку на додану вартість на загальну суму 15750 грн., у тому числі: основний платіж - 10500 грн. та штрафна санкція - 5250 грн.

Позивач вважає, що вищезазначене податкове повідомлення-рішення є неправомірними та просить суд врахувати, що відповідно до п. 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податкова накладна, в якій сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних.

Стосовно податкової накладної №15/2 від 11.09.2014р. позивач звертає увагу суду на те, що при занесенні податкових накладних до реєстру податкових накладних Товариством помилково було занесено податкову накладну №14/2 від 10.09.2014 року на суму 31500 грн. в т.ч. ПДВ 5250 грн. під №15/2 за рахунок чого відбулося задвоєння суми по податковій накладній №15/2 від 11.09.2014р., яка була виписана також на суму 31500 грн., в т.ч. ПДВ 5250 грн.

При цьому, позивач вважає, що дана помилка не вплинула на суму задекларованого податкового кредиту по контрагенту ПАТ «Племзавод Михайлівна».

Вищевказана помилка в реєстрі податкових накладних була виправлена позивачем самостійно 20.11.2014 року - до отримання акту камеральної перевірки (акт перевірки було отримано 26.11.2014 року).

Отже, позивач наголошує, що виправляючи самостійно помилку 20.11.2014 року працівникам ТОВ «АВН-2008» не було відомо, що податкова проводить камеральну перевірку, оскільки як вже зазначалося, що такий вид перевірки проводиться податковими органами без відома субєкта господарювання.

Таким чином, на переконання позивача, оспорюване податкове повідомлення-рішення прийняте безпідставно та є необгрунтованим.

Крім цього, позивач зазначає, що відповідно до пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України, встановивши розбіжності в даних реєстрів виданих та отриманих податкових накладних позивача та його контрагента, відповідач повинен був надіслати відповідне повідомлення позивачу та надати останньому можливість уточнення податкових зобов'язань без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу. Однак, в порушення норм чинного (на момент спірних правовідносин) законодавства, відповідач позбавив позивача законного права та можливості уточнити податкові зобовязання. Тобто, відповідачем порушено порядок, визначений Податковим кодексом України.

З урахуванням викладених обставин позивач просив суд скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення від 11 грудня 2014 року за №/65269, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним.

Дослідивши обставини даної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з урахуванням наступного.

Пунктом 36.1 статті 36 ПК України встановлено, що податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Порядок справляння податку на додану вартість встановлений розділом V Податкового кодексу України. Пунктом 201.14 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом. Зведені результати такого обліку на підставі реєстру виданих та отриманих податкових накладних відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця (пункт 201.4 стаття 201 Податкового кодексу України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (пункт 201.6 стаття 201 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

При цьому, як вже зазначено вище, в ході проведення перевірки було встановлено, що підприємством ТОВ «АВН-2008» було подано до ДПІ у м. Сумах податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року. Відповідно до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за вересень 2014 року ТОВ «АВН-2008» було віднесено до складу податкового кредиту податок на додану вартість в сумі 10500 грн. на підставі податкової накладної, отриманої від ПАТ «Племзавод Михайлівна» від 11.09.2014 року №15/2 , яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, висновки позивача про безпідставне заниження ТОВ «АВН 2008» податку на додану вартість за вересень 2014 року на суму 10500 грн. внаслідок порушення позивачем пунктів 198.2, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, є правомірними та обґрунтованими. Відповідно, податкове повідомлення-рішення ДПІ в м.Сумах від 11.12.2014р. за №/65269 в частині збільшення позивачу суми грошового зобовязання по податку на додану вартість на суму 10500 грн. 00 коп. за основним платежем є правомірним.

Посилання позивача на те, що Товариством помилково було внесено до реєстру податкову накладну №14/2 від 10.09.2014 року на суму 31500 грн. в т.ч. ПДВ 5250 грн. під №15/2 (за рахунок чого відбулося «задвоєння» суми по податковій накладній №15/2 від 11.09.2014р., яка була виписана також на суму 31500 грн., в т.ч. ПДВ 5250 грн.), а також посилання позивача на самостійне виправлення даної помилки 20.11.2014р. (тоді як Акт перевірки було складено 19.11.2014р.) судом не приймаються, зважаючи на наступне.

Згідно з пунктом 8 розділу III Порядку заповнення і подання податкової звітності, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 13 листопада 2013 року №678 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 11 грудня 2013 року за №2094/24626), який діяв на дату подання податкової звітності, дані, наведені у податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Як свідчать обставини справи, ТОВ «АВН-2008» у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за жовтень 2014 року по ПАТ «Племзавод Михайлівка» було виправлено методом «сторно» податкову накладну від 11 вересня 2014 року №15/2 на загальну суму 52500 грн., в тому числі: податок на додану вартість - 10500 грн., а замість неї включено податкові накладні від 10 вересня 2014 року №14/2, де сума податку на додану вартість - 5250 грн. та від 11 вересня 2014року №15/2, де сума податку на додану вартість - 5250 грн., які, відповідно до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за жовтень 2014 року, отримані товариством 1 жовтня 2014 року.

Відповідно до абзацу 3 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Податкова накладна, яка отримана у періодах, наступних за періодом, в якому її виписано, включається до реєстру отриманих податкових накладних та до податкової декларації в тому звітному періоді, на який припадає дата отримання податкової накладної. Таким чином, підстави для включення вищезазначених податкових накладних до складу податкового кредиту вересня 2014 року відсутні, а тому висновок щодо вчинених платником податків порушень податкового законодавства є правомірним.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму грошових зобовязань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ТОВ «АВН-2008» в частині скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ в м.Сумах від 11.12.2014р. за №/65269 в частині збільшення позивачу суми грошового зобовязання по податку на додану вартість на суму 10500,00грн. за основним платежем є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

В частині правомірності нарахування позивачу штрафних санкцій, які згідно податкового повідомлення-рішення ДПІ в м.Сумах від 11.12.2014р. за №/65269 становлять суму 5250 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобовязання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобовязання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобовязання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування, тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобовязання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

В даному випадку, відповідачем було застосовано штрафну санкцію 5250 грн., тобто в розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобовязання (розрахунок а.с.16). При цьому, відповідач стверджує про наявність повторного визначення контролюючим органом суми податкового зобовязання з цього податку протягом 1095 днів.

Обґрунтовуючи свою позицію щодо наявності підстав для застосування штрафу в розмірі саме 50% від суми нарахованого грошового зобовязання, відповідач посилається на інформацію Головного управління ДФС у Сумській області (лист від 15.05.2015р. №2546/8/18-28-10-04-04-18/16ск) (а.с.17), яку було надано до ДПІ у м.Суми Головного управління ДФС у Сумській області, у якому йдеться про те, що при застосуванні підвищеної відповідальності за донарахованими сумами ПДВ податковим органом було використано Акт попередньої документальної планової виїзної перевірки ТОВ «АВН-2008» від 07.02.2011р. №08914/2314/35539580/88 за період з 01.01.2010р. по 30.09.2011р., на підставі якого ДПІ у м.Сумах прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.12.2011р. № про збільшення грошового зобовязання по ПДВ.

По-перше, суд звертає увагу на те, що відповідачем, окрім листа Головного управління ДФС у Сумській області (лист від 15.05.2015р. №2546/8/18-28-10-04-04-18/16ск) (а.с.17) не було надано до суду будь-яких інших доказів прийняття (наявності) ДПІ у м.Сумах податкового повідомлення-рішення від 27.12.2011р. № про збільшення грошового зобовязання по ПДВ. Тоді як позивачем до суду було надано докази того, що 27.12.2011р. податковим органом дійсно приймались податкові повідомлення-рішення, але за іншими номерами - №/0/104471 про збільшення грошового зобовязання з ПДВ та №/0/104473 про збільшення зобовязання по податку на прибуток (а.с.58). Крім цього, як свідчать докази, надані позивачем до матеріалів справи, ТОВ «АВН-2008» було оскаржено зазначені ППР і в судовому порядку їх було скасовано про що свідчить постанова Сумського окружного адміністративного суду від 01.03.2012р. по справі №2а-1870/139/12 та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2012р. (а.с.58).

Отже, наявність «повторності» визначення контролюючим органом суми податкового зобовязання з ПДВ протягом 1095 днів відносно ТОВ «АВН-2008» відповідачем не доведено, відповідно, застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 50% є безпідставним та необгрунтованим.

У відповідності до пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобовязання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобовязання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З урахуванням вищезазначених обставин, відповідачем було правомірно застосовано до позивача штрафну санкцію лише на суму 2625 грн., що становить 25 % від суми визначеного податкового зобовязання (10500 грн.).

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «АВН-2008» щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 11.12.2014р. за №/65269 в частині застосування штрафних санкцій на суму 5250 грн. підлягають задоволенню частково:

- в частині застосування штрафних санкцій на суму 2625 грн. позовні вимоги є правомірними і обґрунтованими. В даній частині зазначене податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню («повторність порушення» відповідачем не доведена);

- в іншій частині (щодо застосування до позивача 2625 грн. штрафних санкцій - 25% від суми визначеного зобовязання), вимоги позивача задоволенню не підлягають у звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВН-2008" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області від 11 грудня 2014 року № /65269 в частині застосування штрафної санкції на суму 2625 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови буде виготовлено 18.08.2015 року.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець