Справа № 808/3462/15
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позовної заяви без розгляду

08 вересня 2015 року Справа № 808/3462/15 провадження
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач) до Державної служби з лікарських засобів в Запорізькій області (надалі відповідач) в якій позивач просить суд: 1) стягнути з Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за невиконання рішення суду про поновлення на посаді з 09.09.2014 по 08.09.2015 у сумі 53457 грн. 50 коп.; 2) стягнути з Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 компенсацію та індексацію грошових коштів в зв'язку з затримкою своєчасних їх виплат за період з 09.09.2014 по 31.07.2015 у сумі 116716 грн. 57 коп.; 3) стягнути з Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення з 28.08.2010 по 28.08.2015 у сумі 27769 грн. 45 коп.; 4) стягнути з Державної служби з лікарських засобів у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 компенсації за невикористану щорічну та додаткову відпустку за період 28.08.2010 по 28.08.2015 у сумі 48037 грн. 50 коп.

Представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ст.ст.99, 100 КАС України. Представник відповідача обґрунтовує дане клопотання тим, що порушення прав, свобод чи інтересів особи це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю. День, коли особа дізналася про порушення свого права це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: - день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; - день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; - день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; - день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Позивач заперечував проти можливості задоволення клопотання відповідача через його необґрунтованість.

Дослідженням матеріалів адміністративної справи №808/3462/15 зясовано наступне.

Адміністративний позов по даній справі надійшов до суду 25.06.2015.

У ч.2 ст.99 КАС України зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (ч.1 ст.100 КАС України).

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи (ч.2 ст.100 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950 (ратифікованої Законом України від 17.07.1997, №475/97-ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у ст.8 ОСОБА_3 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Відповідно до ст.55 ОСОБА_3 України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У п.1 Рішення Конституційного Суду України (справа №9-зп від 25.12.1997) зазначено: «Частину першу статті 55 ОСОБА_3 України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод».

Зясовано, що судовими рішеннями в адміністративній справі №2а-7401/10/0870 ОСОБА_1 поновлено на роботі, однак, з вини відповідача (яка встановлена судовими рішеннями в адміністративній справі №808/2578/14) наказ про його прийняття на роботу не винесений, чим порушуються його трудові права, у тому числі і на оплату праці.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України).

У Рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі №1-13/2013 (провадження №8-рп/2013) зазначено: «…1. В аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв'язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат …».

Також, у Рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі №1-18/2013 (провадження №9-рп/2013) зазначено: «…1. В аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем …».

З метою забезпечення права позивача на справедливий і публічний розгляд його справи, доступу до правосуддя 30.06.2015 Запорізьким окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі.

З поданого адміністративного позову та додатків до нього не вбачається пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, оскільки позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду, то у задоволенні клопотання представника відповідача має бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 165 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Прасов