Справа № 820/7854/15
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

03 вересня 2015 р. №820/7854/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд: визнати протиправними дії Комунального закладу "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради, щодо відмови відповідно до листа № 504 від 27.07.2015 року у наданні відповіді на інформаційний запит № 1-14 від 14.07.2015 року про те, які продукти харчування та за якими цінами закуповував відповідач протягом січня-червня (за кожний місяць окремо) 2015 року; зобов'язати Комунальний заклад "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради задовольнити інформаційний запит позивача № 1-14-07 від 14.07.2015 року в повному обсязі, тобто надати публічну інформацію про те, які продукти харчування та за якою ціною за одиницю продукції закуповував Комунальний заклад "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради для потреб закладу протягом січня - червня (за кожний місяць окремо) 2015 року за бюджетні кошти.

В обґрунтування позову зазначив, що у відповідь на запит про надання публічної інформації, відповідач відмовив у наданні запитуваної інформації вважаючи, що ця інформація не є публічною. На думку позивача, така відповідь суперечить приписам Закону України "Про доступ до публічної інформації" та обмежує його право на доступ до публічної інформації.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, жодних заяв, заперечень чи клопотань до суду не надавав.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами документи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.07.2015 року позивач звернувся з листом №1-14-07 до Комунального закладу "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради (а.с.8), в якому, з посиланням на положення Закону України "Про доступ до публічної інформації", просив останнього надати наступну інформацію, а саме повідомити позивачу які продукти харчування та за якими цінами закуповував за бюджетні кошти Комунальний заклад "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради протягом січня-червня 2015 року (за кожний місяць окремо).

Відповідач листом №504 від 27.07.2015р. (а.с.9) надав відповідь, якою відмовив у наданні зазначеної інформації вказавши на відсутність підстав для її надання, оскільки запитувана інформація не належить до публічної.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права на доступ до інформації, що знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації визначений Законом України "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VІ від 13.01.2011 року (далі за текстом - Закон №2939).

Так, згідно ст. 1 Закону №2939, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 5 статті 6 Закон №2939 визначено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Під запитом на інформацію розуміється прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ст. 19 Закону №2939).

Статтею 12 Закону №2939 визначено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є, зокрема, запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень, розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 13 Закону №2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; - особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами (ч.3 статті 13 вказаного Закону).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України №2939, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Отже, законом можуть бути встановлені певні виключення при покладенні на розпорядників інформації обовязків по наданню та оприлюдненню інформації.

Відповідно до п. 12 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Згідно із п. 47 ст. 2 Бюджетного кодексу України, розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань та здійснення витрат бюджету.

Так, відповідно до Бюджетного кодексу України, відповідач є розпорядником бюджетних коштів.

Відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, здійснює владні управлінські функції (обов'язки) по отриманню бюджетних асигнувань, взяттю бюджетних зобов'язань та здійсненню витрат бюджету.

Бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому (п.7 ч.1 ст.2 БК України).

Таким чином, укладання відповідачем угод на постачання продуктів харчування є фактом взяття бюджетного зобов'язання, оскільки зазначені угоди укладаються в межах бюджетних асигнувань і оплата за які здійснюється з державного бюджету протягом бюджетного періоду.

Враховуючи викладене вище суд дійшов до висновку, що відповідач у взаємовідносинах із третіми особами щодо постачання продуктів харчування та продовольчої сировини виступав в якості розпорядника бюджетних коштів, а тому відповідно до положень ч.5 ст.6 Закону №2939 доступ до такої інформації не може бути обмежено.

Положеннями ч.4 ст.21 Закону України "Про інформацію" передбачено, що до інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості: 1) про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту; 2) про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні ситуації, що сталися або можуть статися і загрожують безпеці людей; 3) про стан здоров'я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти і культури населення; 4) про факти порушення прав і свобод людини і громадянина; 5) про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб; 6) інші відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Враховуючи, що положеннями Закону України "Про доступ до публічної інформації" врегульовано специфічний вид інформаційних відносин, а саме відносини щодо отримання і створення публічної інформації, то суд вважає, що такі норми є спеціальними нормами і підпадають під виключення п.6 ч.4 ст.21 Закону України "Про інформацію", як відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законодавства України.

Зазначені висновки суду цілком узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень не надав до суду доказів в обґрунтування своїх заперечень.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відмова відповідача у задоволенні інформаційного запиту № 1-14-07 від 14.07.2015 року та ненадання запитуваної інформації є протиправними.

Положеннями ч.1 ст.11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач, як розпорядник інформації про розпорядження бюджетними коштами, діяв всупереч вимогам та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку із чим порушив право позивача на інформацію у сфері публічно-правових відносин.

Беручи до уваги наведені обставини справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Комунального закладу "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Комунального закладу "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради щодо відмови відповідно до листа № 504 від 27.07.2015 року у наданні відповіді на інформаційний запит ОСОБА_2 № 1-14-07 від 14.07.2015 року про те, які продукти харчування та за якими цінами закуповував Комунальний заклад "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради протягом січня-червня (за кожний місяць окремо) 2015 року.

Зобов'язати Комунальний заклад "Харківський спеціальний навчально-виховний комплекс" Харківської обласної ради надати ОСОБА_2 інформацію, що запитувалася в інформаційному запиті № 1-14-07 від 14.07.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011) на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 73, 08 грн. (сімдесят три грн. 08 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 07.09.2015 року

Суддя Полях Н.А.