Справа № К/9991/63753/11-С
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м. Київ К/9991/63753/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Пасічник С.С.

Кочана В.М.,

Ситникова О.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області на постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 24.02.2011р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2011р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.08.2008р.

В обґрунтування зазначав, що оскаржувана постанова 11.08.2008р. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-285, виданого 14.01.2008р. Дніпровським районним судом м. Херсона про визнання права ОСОБА_4 на перерахунок розміру разової грошової допомоги, як інваліду війни у розмірі, визначеному ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та зобов'язання Головного управління праці та соціального захисту населення в Херсонській області забезпечити ОСОБА_4 перерахунок та виплату розміру разової грошової допомоги за період з 2005 року по 2007 рік в сумі 7788,00 грн., винесена передчасно, без вчинення обов'язкових дій й всупереч існуючим нормам Закону України "Про виконавче провадження" та є незаконною.

Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 24.02.2011р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2011р., позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просив рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14.01.2008р. Дніпровським районним судом м. Херсона виданий виконавчий лист №2а-285 на примусове виконання рішення суду про визнання права ОСОБА_4 на перерахунок розміру разової грошової допомоги, як інваліду війни у розмірі, визначеному ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та зобов'язання Головного управління праці та соціального захисту населення в Херсонській області забезпечити ОСОБА_4 перерахунок та виплату розміру разової грошової допомоги за період з 2005 року по 2007 рік в сумі 7788,00 грн.

Постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області від 15.01.2008р. відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа й надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 22.01.2008 року.

11.08.2008р. головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №5846607) на підставі п. 11 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" в зв'язку з неможливістю виконання рішення без участі боржника.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 11.08.2008р. в зв'язку неможливістю виконання рішення без участі боржника є передчасною, оскільки рішення суду фактично не виконане.

Колегія суддів погоджується з висновками судів й вказує на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України i є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 74 рішення у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" зазначив, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6 Конвенції передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції" від 15 березня 2001 року, пункт 68).

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування ухвалених судами попередніх інстанцій судових рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.210,220,222,223,224,230,231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 24.02.2011р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2011р.- без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Ситников О.Ф.