Справа № 2-а-7206/11
Суддя: Лук`яненко Л. М.
Дата ухвалення: 2012-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ун. № 2-а-7206/11
пр. № 2-а/2608/236/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2012 року

суддя Святошинського районного суду м. Києва Лукяненко Л. М. розглянувши в скороченому провадженні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Святошинської району м. Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Святошинської району м. Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобовязання вчинити певні дії. Просив для забезпечення його прав і законних інтересів з урахуванням рішень Європейського Суду з прав людини (у тому числі і пілотних рішень відповідно до Протоколу №14 Конвенції) вийти за межі заявлених ним вимог у порядку визначеному у ч. 2 ст. 11 КАС України, застосувати практику Європейського Суду з прав людини відповідно до якої пенсії і соціальні виплати визнано власністю у розумінні ст.1 Першого Протоколу Конвенції та застосувати норму п. 5 ст.268 ЦК України та не поширювати позовну давність на заявлені позовні вимоги щодо відшкодування шкоди завданої прийняттям нормативно-правових актів визнаних незаконними заявлені у порядку ст.21 КАС України та ст.152 Конституції України і ст.1175 ЦК України, в разі потреби та з метою сприяння йому у використанні його права на використання ним у судовій системі України ефективного правового захисту та з метою не перебирання судами загальної юрисдикції на себе функцій Конституційного Суду України звернутися встановленим порядком до Конституційного Суду України, визнати дії відповідачів, такими що були помилково здійснені зазначеними відповідачами без урахування вимог ст. 152 Конституції України, ст.1175 ЦК України ст. 268 ЦК України відносно нарахування та здійснення перерахування раніше призначеної, пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та нарахуванні й виплаті в заниженому розмірі щорічної допомоги на оздоровлення, як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобов'язати ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва провести перерахунок та виплату йому, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (1 групи інвалідності), з розрахунку не нижче 10 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно вимог ст.152 Конституції України, ст. 1175 ,ст. 268 ЦК України та ст. 49, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка повинна становити 100% від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - за період з моменту, коли він пішов на пенсію 29.11.2011 року по момент винесення рішення з урахуванням проведених виплат, зобов'язати ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва усунути порушення, а саме призначити (встановити) йому, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (1групи інвалідності), основну пенсію з розрахунку не нижче 10 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 100% від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно вимог статей.49,51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28.02.1991р. № 796-ХІІ і щомісячно виплачувати, зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Святошинської району м. Києва усунути порушення і провести перерахунок згідно ст. 48 Закону України №796-ХП від 28.02.1991р. щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат з моменту виникнення у нього права на щорічну допомогу на оздоровлення, зобов'язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити згідно ст. 48 Закону України №796-ХІІ від 28.02.1991р. щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат з моменту виникнення у нього права на щорічну допомогу на оздоровлення з 01.01.2011 року, зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Святошинської району м. Києва, Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат призначити (встановити) нього, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (1 групи інвалідності), щорічну допомогу на оздоровлення згідно вимог ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення прошу надіслати на мою адресу вище вказане рішення, зобов'язати відповідачів утриматись від самостійного відходу від встановленого судом порядку нарахування пенсії.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

З врахуванням того, що у справі наявні достатні докази, суд приходить до висновку про можливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання, а відтак у відповідності до ч. 4 ст. 183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою суду від 16.11.2011 року адміністративний позов в частині вимог про визнання дій неправомірними та зобовязання зробити перерахунок та виплату недоотриманої основної та додаткової пенсії, що стосуються періоду з 29.11.2010 року по 11.05.2011 року залишено без розгляду в порядку ч.1 ст.100 КАС України.

Дослідивши пояснення сторін, матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач знаходиться на обліку в ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії.

Згідно витягу із акту огляду у КБ-1 №022899 позивач з 01.10.2007 року є інвалідом 1 групи (а.с.14).

Судом встановлено, що позивач є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1986 року, інвалідом 1 групи внаслідок захворювання повязаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, потерпілим І категорії.

Позивачу призначена пенсія по інвалідності згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам 1 групи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії пяти мінімальних заробітних плат.

Згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який зазначений у законі України про державний бюджет на відповідний рік.

Іншого нормативно-правового акту, який би визначав чи встановлював інший розмір немає.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах:

- інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи наведене, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 9 липня 2003 року встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Як вбачається, розрахунок пенсій позивачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523, яка є чинною, і положення якої стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте п. 2 Постанови від 3 січня 2002 року № 1 Кабінету Міністрів України встановлено розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, всупереч положенням зазначених статей закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», причому, ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 5.10.2006 року вказаний Закон доповнено статтею 71 такого змісту: «Особливості внесення змін до цього Закону. Дія Положення цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону».

22.05.2008 р. рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 пункт 28 (зміни до Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007р. №107-VII визнати таким, що не відповідає Конституції України (є не конституційним) і втратив чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України.

Тобто, розрахунок пенсії позивача зроблений відповідачем згідно п. 28 розділу Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який був визнаний рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року неконституційним і втратив чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України.

Згідно з п. 9 листа Вищого адміністративного Суду України від 14.08.2008 року № 1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань забезпечення (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку)»було передбачено, що виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії учасникам ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС застосуванню підлягають ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав та відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 відповідно до ст.ст. 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод».

Однак, пунктом 7 Закону України вiд 14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»доповнено пункт 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», наступного змісту: "4. Установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (796-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (2195-15) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (2262-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік". Даний закон набрав чинності 19 червня 2011 року і на даний час він неконституційним не визнавався.

Відповідно до ст.3 Постанови КМУ від 06.06.2011 №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23.07.2011, встановлені інші розміри, ніж ті, що встановлені ст.ст. 50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги чи заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі не надали належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, на підтвердження правомірності дій.

Перевіривши правильність застосування норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку про те, що відповідачами здійснено нарахування державної пенсії, додаткової пенсії всупереч вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 64 Конституції України, ст.ст. 48,50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 9, 10, 11, 69-71, 94, 97, 99, 100, 158-167, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо нездійснення нарахування та виплати пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_3, як учаснику ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 1-ї групи відповідно до ст. ст. 50, 54 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нездійснення нарахування та виплати допомоги на оздоровлення ОСОБА_3, як учаснику ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 1-ї групи відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України Святошинського району м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж. Черкаської області, що мешкає в м. Києві, по бул.. Кольцова, 5-а, кв. 28-а, пенсію в розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком у відповідності положень ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 11.05.2011 року до 22 липня 2011 року за виключенням виплат проведених у відповідний період, а з 23 липня 2011 року - в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

та додаткову пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 11.05.2011 року до 22 липня 2011 року за виключенням виплат проведених у відповідний період, а з 23 липня 2011 року - в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Святошинської району м. Києва, Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат відповідно нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоплачену щорічну одноразову допомогу на оздоровлення як учаснику ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 1-ї групи відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 11.05.2011 року до 22 липня 2011 за виключенням виплат проведених у відповідний період, а з 23 липня 2011 року - в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Лук'яненко Л.М.