Справа № 2-а-246/11
Суддя: Шумко В. А.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий суддя в І інстанції Шумко В.А.
Справа №2-а-246/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2011 року Суддя Ржищівського міського суду Київської області Шумко В.А., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання проведення перерахунку та виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що за віком має статус «Дитини війни» і, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», вона має право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з часу набрання чинності вищеназваного Закону, а саме з 1 січня 2006 року. Оскільки відповідачем не виконуються вимоги Закону, просить визнати неправомірною його бездіяльність, зобовязати нарахувати і виплатити їй недоплачену, як дитині війни, соціальну допомогу, починаючи з 01.06.2006 року. Ухвалою суду від 23.03.2011 року було відкрито скорочене провадження щодо перерахунку і виплати недоплаченої 30% надбавки до пенсії, як дитині війни, починаючи з 21.09.2010 року.

На підставі ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач в установлений ч. 3 ст. 183-2 КАСУ строк подав заперечення проти позову, в якому просить залишити позов без задоволення.

Згідно ст.ст. 122 ч. 4, 128 ч. 4 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у справі доказів.

Оцінивши повідомлені позивачкою обставини, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги, за якими відкрито скорочене провадження, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, установлення правового статусу дітей війни, визначення їх соціального захисту, гарантій визначені та закріплені в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФ України в Кагарлицькому районі, отримує пенсію за віком та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією його паспорту, пенсійним посвідченням, довідкою Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі, що надає їй право на отримання пільг державної соціальної допомоги, які встановлені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі і право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Положенням ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цих законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобовязання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни.

Ст. 70 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розміри зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, а не підзаконного нормативного документу - Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 22 травня 2008 року.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається виключно за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", і застосовується для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Суд, вважає, що вищеназваний Закон розповсюджується також і на спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є перешкодою для реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії і застосування даної величини до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них повинно було діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і здійснити позивачці відповідні нарахування, проте такі нарахування не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Таким чином, у позивачки існують правові підстави для нарахування підвищення пенсії, відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Оскільки Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області проявило протиправну бездіяльність щодо законодавчо визначеного обовязку вчинити дії, повязані з перерахунком надбавки до пенсії дитині війни, перерахунок надбавки є компетенцією відповідача, з дня звернення до суду з позовом в межах строку позовної давності, починаючи з 21.09.2010 року, відповідно, позивачка отримала реальне право на нарахування і отримання підвищення до пенсії, з врахуванням сум, виплачених їй, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 22 травня 2008 року, в цій частині її вимоги повинні бути задоволені.

Суд приходить до висновку, що законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії ( чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Керуючись ст. 46 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 71, 94, 99, 100, 160-163, 183-2 КАС України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як дитині війни, щомісячну державну соціальну надбавку у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 21.09.2010 року, з урахуванням проведених виплат.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Ржищівський міський суд Київської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: