Справа № 2а-2236/09/0541
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2010-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лузан В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 липня 2010 року справа №2а-2236/09/0541

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Нікуліна О.А.

суддів Губській Л.В., Юрко І.В.

при секретарі судового засідання Дегтярьовій А.М.

за участю:

позивача не зявився

відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території та АТІ м. Маріуполя при Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Донецькій області на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2009 року по справі № 2а-2236/09 за позовом ОСОБА_2 до Відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території та АТІ м. Маріуполя при Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Донецькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2009 року позивач звернувся з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2009 року по справі № 2а-2236/09 адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління ДА1 в м. Маріуполі про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення було задоволено, а саме:

скасовано протокол АН 10416 від 17 листопада 2009 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі закрито.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач по справі та звернувся з апеляційною скаргою на неї, в якій зазначено, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого неправильно вирішив справу, вважає, що постанова підлягає скасуванню з наступною відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступного.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. З ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до вимоги Постанов Пленуму Верховного Суду України, а саме: від 11.06.2004 № 11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення ", яка передбачає: згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом та відповідно № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", яка передбачає, звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу встановлено, що ОСОБА_2 16.03.2009 року керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Маріуполі по вул. Артема у напрямку бул. Шевченко. Проти буд. 83 при зміні напрямку руху, не впевнився у безпеці, що привело до зіткнення з рухавшимся позаду ліворуч а/м Шевролет д/н НОМЕР_2. Автомашини отримали механічні ушкодження.

Проте, для таких висновків у особи, яка винесла протокол, не було жодних підстав. На місці нібито порушення позивача ніхто не зупиняв, постанову та протокол не складав. Якщо постанова виноситься щодо особи, яка безпосередньо керувала транспортним засобом, то ця постанова повинна бути винесена у загальному порядку. Якщо постанова виноситься за результатами фотофіксації, у порядку ст.14-1 КпАП, то ця постанова не повинна містити тверджень, що саме зазначена особа керувала транспортним засобом та порушила ПДР.

Співробітником ДА1 було порушено вимоги ст. 268 КпАП, щодо його повідомлення про місце та час розгляду справи, чим порушено його право на захист.

Відповідно до вимог ст. 268 КпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати передбачені законом (ст. 268 КпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Відсутність в матеріалах справи доказів вчинення правопорушення унеможливлює взагалі перевірку судом наявності як самої події правопорушення, так і наявності в діях певної особи складу такого правопорушення.

З урахуванням викладеного суд скасував протокол про адміністративне правопорушення.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін; змінити постанову суду; скасувати її та прийняти нову постанову суду; скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі; визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі; скасувати постанову суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції допустився порушень норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції є такою, що містить у собі суттєві протирічча.

Суд правильно вказав, що постанов а по справі про адміністративне правопорушення є актом індивідуальної дії та може бути оскаржена до адміністративного суду, але в подальшому розглядав не постанову, а протокол, складений співробітником ДАІ.

Відкриваючи провадження по справі, суд не врахував, що протокол по справі про адміністративне правопорушення не може бути оскаржений в порядку адміністративного судочинства, так як оцінку цьому протоколу повинні давати компетентні органи, які розглядають публічно-правову справу про накладення адміністративного стягнення.

Суд не діяв як компетентний орган, якій наділено повноваженнями про розгляд справи за суттю та зробив помилковий висновок про необхідність скасування протоколу та закриття провадження по справі.

Колегія вважає, що провадження по справі підлягає закриттю оскільки компетенція адміністративних судів на вказані правовідносини не розповсюджується.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався норм матеріального та процесуального права під час вирішення справи, тобто відсутні підстави для скасування або зміни судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 198, 203, 205, 206 КАС України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території та АТІ м. Маріуполя при Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Донецькій області на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2009 року по справі № 2а-2236/09 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 грудня 2009 року по справі № 2а-2236/09 скасувати.

Провадження по справі закрити.

Ухвала за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого Адміністративного суду України протягом 1 місяця з дня складення у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 21 липня 2010 року.

Головуючий

Судді