Справа № 357/1794/15-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/1794/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Шовкопляс О.П. Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Бистрик Г.М. та Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про зобов'язання здійснити перерахунок підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», доплати до пенсії та додаткової пенсії, передбачених ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області та зобов'язати провести перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіну здоров'ю, встановивши її розмір на рівні 15 % від мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», доплати до пенсії у розмірі, встановленому ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та підвищення до пенсії у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2014 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2015 року вказаний адміністративний позов було залишено без розгляду в частині вимог за період з 01 січня 2014 року по 11 червня 2014 року.

Позивач, не погоджуючись із прийнятою ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що про порушення свого права на виплату пенсії у належному розмірі дізнався лише 11 грудня 2014 року з листа Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області. Крім того, позивач вважає, що строк звернення до суду з позовом слід обчислювати за правилами, встановленими ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов'язкова. З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обставини, на які посилається позивач, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2015 року - без змін виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду в частині вимог за період з 01 січня 2014 року по 11 червня 2014 року суддя першої інстанції виходив, з того, що позивач звернувся до суду з даним позовом 12 грудня 2014 року, а тому зазначена частина позовних вимог заявлена з порушенням строку, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком судді першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На думку колегії суддів позивач повинен був дізнатися про порушення свого права на отримання соціальних виплат у розмірах, встановлених ст. 6 Законом України «Про соціальний захист дітей війни» та ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у момент отримання ним пенсії.

У відповідності до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З огляду на те, що колегією суддів не встановлено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та враховуючи дату подачі даного адміністративного позову позовні вимоги за період з 01 січня 2014 по 11 червня 2014 року були правомірно залишені без розгляду.

Посилання позивача на ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як на підставу для не застосовування наслідків пропуску строку звернення до суду, передбачених ч. 1 ст. 100 КАС України, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Тобто, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком лише нараховані суми пенсії, які не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Разом з тим, в даному випадку, додаткова пенсія, підвищення до пенсії та доплата до пенсії не лише не виплачувалися позивачу, але й не були нараховані.

Право на отримання вказаних виплат у відповідному розмірі відповідачем не визнавалося, що й стало підставою для звернення позивача до суду. За таких обставин необхідною умовою зобов'язання відповідача здійснити виплату позивачу додаткової пенсії, підвищення до пенсії та доплати до пенсії за минулий час є визнання права позивача на отримання таких виплат в судовому порядку.

Як раніше зазначалося, позивач має право звернутися до адміністративного суду за захистом своїх прав в межах шестимісячного строку. Таким чином, оскільки право позивача на отримання підвищення до пенсії та доплати до пенсії може бути визнане судом, у відповідності до ст. 99 КАС України, лише з 12 червня 2014 року, то й відповідача може бути зобов'язано виплатити позивачу вказані сумі лише із зазначеної дати.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно не застосував до даних правовідносин ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують висновки судді першої інстанції, викладені в ухвалі від 19 лютого 2015 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвалу судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Г.М. Бистрик

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Мацедонська В.Е.

Бистрик Г.М.