Справа № 0870/11242/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/64710/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олексієнка М.М., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у м. Енергодар, Виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа: Первинна профспілкова організація ВП «Запорізька АЕС», про скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив скасувати рішення №1 від 18.09.2012 року про повернення використаних неправомірно коштів Фонду, та застосування фінансових санкцій.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 03 вересня 2012 року по 07 вересня 2012 року Фондом було проведено перевірку цільового використання коштів у Позаміському закладі оздоровлення та відпочинку «Юність» Відокремленого підрозділу» Запорізька атомна електростанція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», за результатами якої складено акт від 07.09.2012 року.

В Акті від 07.09.2012 зазначено, що позивачем на лікування І та ІІ змін витрачено коштів менше, ніж профінансовано за рахунок коштів Фонду -260 грн., що є порушенням п.1.6 Порядку фінансування оздоровлення дітей застрахованих осіб в дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду. Крім того, встановлено, що фактичні витрати відповідають добовій нормі витрат на лікування в розрахунку на заїзд, але кошторисом передбачено на лікування норма 0,22 грн. на 1л/день, що не відповідає фактичним витратам.

На підставі зазначеного акту перевірки Фондом було винесено рішення №1 про повернення коштів, використаних неправомірно (не за цільовим призначенням) у розмірі 482,28 грн. та застосовано фінансові санкції в сумі 111,14 грн..

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій зазначили, що оскільки часткове фінансування з бюджету Фонду на дитяче оздоровлення було здійснено Позаміському закладу оздоровлення та відпочинку «Юність», власником якого є позивач, а перевіркою встановлено, що саме у цьому оздоровчому закладі були допущені порушення використання коштів Фонду, тому і відповідальність за порушення порядку використання коштів Фонду повинен нести саме позивач, як власник дитячого закладу оздоровлення.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Статтею 48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (далі Закон) визначено, що за рахунок коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, у межах асигнувань, що визначаються щорічно при затвердженні бюджету Фонду на наступний фінансовий рік, здійснюється часткове фінансування санаторіїв-профілакторіїв підприємств, установ, навчальних закладів та організацій, утримання дитячо-юнацьких спортивних шкіл, дитячих оздоровчих таборів і позашкільного обслуговування, у тому числі придбання дитячих новорічних подарунків в порядку, визначеному правлінням Фонду.

Відповідно до статей 11 та 47 вказаного Закону, постановою правління Фонду від 25.02.2009 року №17 затверджено Порядок фінансування оздоровлення дітей застрахованих осіб у дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі Порядок №17).

Згідно із пунктом 1.6 Порядку №17 кошти Фонду виділяються на організацію харчування (у частині вартості набору продуктів харчування), лікування та культурне обслуговування дітей у межах граничних норм витрат.

Часткове фінансування дитячих закладів оздоровлення може здійснюватись безпосередньо дитячому закладу оздоровлення, а також через страхувальника або через організацію професійних спілок у разі самостійної закупівлі нею путівок безпосередньо у дитячого закладі оздоровлення за умови, що цей заклад входить до переліку дитячих закладів оздоровлення, визначених правлінням відділення Фонду для часткового фінансування за рахунок коштів Фонду.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанції стосовно відсутності порушень в діях профспілкової організації щодо виконання умов порядку та, відповідно, відсутності підстав для покладення на неї обов'язку з повернення коштів Фонду використаних неправомірно, оскільки організація професійних спілок, через яку здійснювалось фінансування Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку «Юність» позивача, проводила банківські операції щодо отримання коштів Фонду та їх перерахування дитячому закладу оздоровлення, однак не проводила оздоровлення дітей за кошти Фонду.

Суди першої та апеляційної інстанцій вірно зазначили, що оскільки оздоровлення дітей за кошти Фонду здійснював отримувач - Позаміській заклад оздоровлення та відпочинку «Юність» позивача і саме в його діях виявлено порушення умов встановленого порядку, а власником об'єкту контролю - Позаміського закладу оздоровлення та відпочинку «Юність» є позивач, то акт перевірки та рішення № 1 для виконання направлено саме на його адресу.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і: В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман