Справа № 809/2799/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2015 р. Справа № 809/2799/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

за участю секретаря Драгомирецького І.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську

до відповідача: товариства з додатковою відповідальністю "Полімер"

про стягнення заборгованості в сумі 84 215,24 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України ( далі-УПФУ) в м. Івано-Франківську звернулося до суду з адміністративним позовом до товариства з додатковою відповідальністю ( далі-ТДВ) "Полімер" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 84215,24 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України ТДВ "Полімер" зобовязане відшкодовувати УПФУ в м. Івано-Франківську витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві. Проте вказані витрати в загальному розмірі 84 215,24 грн. відповідачем не відшкодовані, а тому останні підлягають до стягнення в судовому порядку.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити повністю та стягнути суму заборгованості.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, в межах відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.03.2015 року по 01.06.2015 року в розмірі 84082,92 грн. Однак, не погоджується з позовною вимогою в частині стягнення доплати в сумі 132,32 грн., оскільки підстав нарахування вказаних коштів у відповідача не було.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з додатковою відповідальністю "Полімер" зареєстроване як юридична особа та взяте управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на облік, є платником єдиного внеску (а.с. 8-10).

Обєктом оподаткування для Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер" є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів а, б-з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 вказаного Закону та норм Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

В судовому засіданні встановлено, що працівникам Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер" призначена та виплачуються пенсії на пільгових умовах відповідно до пунктів а, б-з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Дана обставина підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (а.с. 7-42).

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Відповідно до Законів України Про пенсійне забезпечення, Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування відшкодуванню підлягають пенсії, призначені за пунктами а, б-з статті 13 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п.1 та п.2 ст.1 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.

Cтаттею 2 вищевказаного Закону визначено, що обєктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктами "а", б-з статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 4 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування встановлено ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 100 відсотків від даного об'єкта оподаткування.

Згідно ч.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та зареєстрованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1, підприємства зобовязані відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві.

Таким чином, ТДВ "Полімер" зобовязане відшкодовувати понесені Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві.

Відповідно до п.6.4 п.6 вищевказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

З розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій вбачається, що відповідачем допущено заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.03.2015 року по 01.06.2015 року по Списку №1 в сумі 66758,61 грн., по Списку №2 в сумі 17456,63 грн., в тому числі доплата 132,32 грн. (а.с.7-42). Управлінням Пенсійного фонду в м. Івано-Франківську надсилалися вказані розрахунки відповідачу та отримані останнім, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7, 13, 19, 25, 31, 37).

В судовому засіданні встановлено, що позивачем також заявлено до відшкодування суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з дати призначення пенсії до дати формування розрахунку в сумі 132,32 грн.

Проте, на переконання суду включення до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за попередній період здійснено позивачем з порушення вимог законодавства та за відсутністю відповідних повноважень.

Так, Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 лютого 2003 року №21-1, передбачено щомісячне стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за поточний місяць.

Законодавчі норми, які встановлюють порядок пенсійного забезпечення, не регулюють та не можуть регулювати спірні правовідносини, що виникли з приводу порушення відповідачем порядку відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, унормованого окремим законодавчим актом - Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, передбачено дві підстави для донарахування підприємству додаткових витрат понад місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій: 1) за новопризначеними пенсіями (за період з дати призначень пенсії до дати складання розрахунку; 2) за результатом звірки за попередній період (стягується недоплачена сума).

При цьому, стягнення недоплаченої суми за попередній рік, виявленої за результатами звірки, повинно здійснюватись одноразово, лише у першому поточному місяці року, тобто разом із сплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень поточного року.

Друга підстава для стягнення донарахувань за попередні періоди, передбачена ч.3 п.6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованим особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, згідно якої, суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій сплачуються одночасно з оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, вищевказаною Інструкцією передбачено стягнення витрат за попередній період лише відносно осіб, яким призначені пенсії напередодні періоду стягнення (за період з дати призначення пенсій до дати складання розрахунку), тобто за новопризначеними пенсіями. Інших підстав для стягнення донарахувань за попередній період, у тому числі для стягнення суми недоплати за попередній місяць, діючим законодавством України не встановлено.

Згідно з пунктом 6.5. Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до п. 6.8. вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

В абзаці другому пункту 6.8. Інструкції зазначено, що у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Таким чином, із вказаних правових норм, слідує, що тільки у випадку зміни розміру пенсії або настання обставин, які безпосередньо впливають на суму відшкодування, органи пенсійного фонду мають право для донарахування додаткової суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередні періоди.

Однак, у порушення вказаних вимог законодавства, позивач включив до розрахунку донарахування щодо пенсіонерів, які отримують пенсію за Списком №2 вже тривалий період.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищенаведене позовні вимоги в частині стягнення з відповідача доплати в сумі 132,32 грн. є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Однак, у спірних правовідносинах судом встановлено наявність визначеного чинним законодавством зобов'язання Товариства з додатковою відповідальністю "Полімер", відшкодувати витрати, понесені органом Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій по списку № 1 та № 2.

Пункт 6.7 вказаної Інструкції встановлює, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У встановлені терміни фактичні суми витрат на виплату і доставку пенсій вказаним пенсіонерам за віком на пільгових умовах, відповідачем не відшкодовано позивачу, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в сумі 84082,92грн.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Полімер", () на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.03.2015 року по 01.06.2015 року в сумі 84 082 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят дві) гривні 92 копійки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 07.09.2015 року.