Справа № 2а-1670/500/12
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2012-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 жовтня 2012 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/500/12

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

при секретарі Вороніній І.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2012 року позивач ОСОБА_1 міський центр зайнятості звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення коштів в сумі 5474 грн. 93 коп.

Ухвалами ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 13 лютого 2012 року провадження у справі за даним адміністративним позовом відкрито, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 20 березня 2012 року провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2012 року провадження у справі поновлено та справа призначена до судового розгляду на 18 жовтня 2012 року.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, а саме стягнути з ОСОБА_3 матеріальну допомогу у період професійного навчання в розмірі 4247 грн. 43 коп.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча у матеріалах справи наявні докази, що вона належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів поважності причин неприбуття відповідача у судове засідання та враховуючи вимоги частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів.

Під час судового розгляду встановлено, що 29 лютого 2012 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшли письмові заперечення до позову, у яких відповідач просить:

- залучити до участі у справі в якості спеціалістів: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Державної фінансової інспекції в Полтавській області, представників Територіальної державної інспекції праці у Полтавській області;

- витребувати у позивача копії всіх направлень на працевлаштування до ПП ОСОБА_4 за 2011 рік та викликати цих громадян до суду в якості свідків;

- витребувати у Приватного підприємства ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" інформаційну довідку на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Шведська Могила, 32 та з ОСОБА_1 філії ДП "Центр державного земельного кадастру" інформацію з земельного кадастру щодо земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Шведська Могила, 32;

- викликати у якості свідка та допитати фізичну особу-підприємця ОСОБА_4

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши клопотання ОСОБА_3, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень статті 67 Кодексу адміністративного судочинства України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних засобів і може надавати консультації під час вчинення процесуальних дій з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок.

Спеціаліст може бути залучений до участі в адміністративному процесі за ухвалою суду для надання безпосередньої технічної допомоги (фотографування, складення схем, планів, креслень, відбір зразків для проведення експертизи тощо) під час вчинення процесуальних дій. Допомога спеціаліста технічного характеру під час вчинення процесуальних дій не замінює висновку експерта.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованим клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості спеціалістів: Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Державної фінансової інспекції в Полтавській області та представників Територіальної державної інспекції праці у Полтавській області.

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

При цьому, згідно частини 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Відповідач у своїй заяві не зазначає причин, з яких він не може самостійно надати докази, які просить витребувати.

Згідно частини 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації.

Таким чином, предметом доказування у даній справі є обставини, що свідчать про наявність підстав, з якими закон повязує можливість стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг шляхом такого стягнення, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Відтак, докази, які просить витребувати позивач суд вважає такими, що не стосуються предмету даного спору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотань позивача про залучення спеціалістів, витребування письмових доказів у справі та виклик у судове засідання в якості свідка фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 67, 69, 70, 71, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотань відповідача ОСОБА_3 відмовити.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Сич