Справа № 2-а-1555/11
Суддя: Рожкова О. С.
Дата ухвалення: 2011-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1555/11
Постанова

Іменем України

10 червня 2011 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Рожкова О.С., розглянувши в порядку скороченого провадження одноособово адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.05.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до Житомирського обласного центру по нарахуванню про визнання противоправними дій відповідача щодо відмови у виплаті недотриманої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік та стягнення недоотриманої разової грошової щорічної допомоги учаснику бойових дій до 5 травня за 2011 рік в сумі 3 500,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що вона є дружиною померлого інваліда війни 1 групи, ветераном війни учасником війни. Згідно з ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»має право на щорічне отримання до 5 травня одноразової грошової допомоги у розмірі : учасникам бойових дій - 5 мінімальних пенсій за віком. Однак в порушення вказаних норм, відповідач виплату вказаної соціальної допомоги здійснював не в повному обсязі, а саме виплатив їй допомогу лише в розмірі 320 грн. Посилаючись на ст.ст. 19, 22, 64 Конституції України, ст.ст. 12,13 Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", рішення Конституційного Суду України, позивач просить задовольнити його позовні вимоги, оскільки відповідач порушує його право на отримання вказаної соціальної допомоги.

Відповідач надав письмові заперечення на позов, вимоги не визнав у повному обсязі.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені позивачем обставини справи, враховуючи заперечення відповідача вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

Позивач, ОСОБА_1, відповідно до посвідчення серії В-ІV № 243499 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни, дружини померлого інваліда війни.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 р. встановлена ветеранам війни виплата щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Фінансування витрат, повязаних з введенням в дію Закону України №3551-ХІІ, здійснюється за рахунок коштів державного та міського бюджетів, а виплата разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 вказаного Закону відповідно до ст. 17-1 цього закону здійснюють органи праці та соціального захисту населення. На відповідача покладений обовязок здійснення виплати разової грошової допомоги саме в розмірах, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивачу була здійснена виплата щорічної грошової допомоги, яка виплачується до 5 травня за 2011 рік 320 грн.,що підтверджується довідкою відповідача № 572/27 від 18.05.2011р.

Згідно п.23 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ із змінами та доповненнями визначено, що «щорічно до 5 травня членам сімей, а також дружинам померлих інвалідів війни, які не одружувались вдруге виплачується разова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком».

Щодо виплати спірної грошової допомоги у 2011 році, суд визнає таку виплату неправомірною. Враховуючи зазначене виплата щорічної разової допомоги до 5 травня у 2010 році здійснена відповідачем у розмірі, передбаченому Законами України «Про Державний бюджет на відповідний рік» є такою, що порушує норми спеціального закону.

Так, відповідно до принципу верховенства права та законності, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави. Крім того, як розяснено постановою Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України), підлягають оцінці на відповідність як Конституції України так і закону.

Згідно зі ст.75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні. Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив:»Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те що з прийняттям нового акта ,якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше».

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України.

Отже за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми , яка прийнята пізніше.

Таким чином, вимоги позивача про визнання незаконною відмову Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо виплати недотриманої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік та стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої разової щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Такий строк позивачем не пропущений.

Керуючись положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», законів України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», ст. ст. 8, 19, 22, 50, 55 Конституції України, ст. ст. ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 71, 79, 86, 87, 94, 99, 110-112, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги задовольнити .

Зобовязати Житомирське обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити на користь ОСОБА_1 недоотриману суму щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведених виплат.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя О. С. Рожкова