Справа № 2а-1870/6320/11
Суддя: Д.М. Савченко
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2011 р. Справа № 2a-1870/6320/11

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Савченко Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції (Ямпільське відділення), третя особа Ямпільська селищна рада, про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач, ОСОБА_1О.) звернувся до суду з позовом до Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції (Ямпільське відділення) (надалі по тексту відповідач, Шосткинська МДПІ), третя особа Ямпільська селищна рада, в якому просить суд визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 27.04.2011 року №, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем "орендна плата з фізичних осіб" в загальному розмірі 5653,82грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сума податкового зобовязання в сумі 5653,82грн. визначена позивачем в порушення вимог ст.21 Закону України "Про оренду землі", ст.23 Закону України "Про плату за землю" та п.3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про проведення індексації грошової оцінки землі".

Заперечуючи проти позову, відповідач наголосив на помилковості посилання позивача на нормативні акти, які втратили чинність, зокрема, Закон України "Про плату за землю" та Постанову Кабінету Міністрів України "Про проведення індексації грошової оцінки земелі", в свою чергу податкове повідомлення-рішення від 27.04.2011 року № прийняте на підставі п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України. Крім того, з огляду на приписи п.5.2 ст.5 Податкового кодексу України, зазначив, що у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням Податкового кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього кодексу.

Сторонами надано заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст.ст. 12, 41 КАС України не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.03.2007 року між Ямпільською селищною радою та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі (а.с.8-10), предметом якого є земельна ділянка для потреб харчової промисловості (під будівлями і спорудами), яка знаходиться на території смт Ямпіль вул.Леніна, 112, Ямпільської селищної ради Ямпільського району Сумської області.

Обєктом оренди є земельна ділянка загальною площею - 1,5322га, з яких:

- земель промисловості - 1,5322га, в т.ч. під капітальною одноповерховою забудовою - 0,3580га, під проїздами та площадками - 0,2900га, під двором - 0,8842га. Земельна ділянка передається для спільного використання згідно дольових часток в нежитлових приміщеннях по 1/4 кожному з орендарів без визначення меж часток в натурі. Орендна плата вноситься орендарями згідно дольових часток в нежитлових приміщеннях у розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земель в рік.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки проведена станом на 30.06.2011 року становить 753842,40 грн., 1/4 частка, що належить ОСОБА_1, складає - 188460,60 грн. (а.с.43).

Як вбачається з досліджених матеріалів справи, а саме, копії договору оренди землі (а.с.8-10), копії акта приймання-передачі обєкта оренди земельної ділянки (а.с.11), копії довідки про правовий статус земельної ділянки (а.с.44), земельна ділянка, яка надана в оренду громадянину ОСОБА_1, відноситься до земель промисловості.

Судом встановлено, що 27.04.2011 року відповідачем на підставі підпункта 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 розділу II та пункту 286.5 статті 286 розділу XIII Податкового кодексу України (з врахуванням вимог п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288), податковим повідомленням-рішенням № (а.с.6), ОСОБА_1 визначено суму податкового зобовязання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» по договору від 12.03.2007 року в сумі 5653,82грн., виходячи з 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки (3% від 188460,60 грн.)

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог чинного законодавства України земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю - Податковим Кодексом України.

Відповідно до п.п.14.1.72, п.п. 14.1.73 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з ст. 81 Земельним кодексом України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з ст. 269 Податкового Кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку визначаються Податковим Кодексом України.

Згідно ст. 270 Податкового Кодексу України зазначено, що об'єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Законом України "Про оренду землі" регулюються орендні відносини, статтею 1 якого визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із статтею 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно ст.125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно з статтею 288 Податкового Кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про оренду землі однією із істотних умов договору оренди землі між орендодавцем та орендарем є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату .

Згідно ст. 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Розмір та умови оплати, вказані в договорі, не можуть суперечити діючому на час укладення договору законодавству.

Згідно статті 288.5 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом;

Таким чином, з 01 січня 2011 р. мінімальний розмір річної орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності та грошову оцінку яких встановлено, становить 3% від їх грошової оцінки.

Крім того, суд, вважає за необхідне зазначити, що формами плати за землю виступають податок на землю та орендна плата. Відносини оподаткування не можуть регулюватися на засадах угоди між учасниками, не передбачають укладання договорів стосовно виконання податкового обовязку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що такі відносини регулюються виключно засобами владних приписів з боку держави і не можуть допускати засоби диспозитивності.

Отже, оскільки збільшення мінімального розміру орендної плати за землю відбулося не у звязку з волевиявленням сторін договору, а у звязку зі зміною ставки податку відповідно до закону, то необхідність сплати земельного податку у новому розмірі виникла у позивача незалежно від внесення змін до договорів оренди за ініціативою сторін договору оренди землі.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення рішення від 27.04.2011 року № прийняте на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, визначений Конституцією та законами України, а тому підстави для визнання протиправним та скасування зазначеного податкового повідомлення - рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Шосткинської міжрайонної державної податкової інспекції (Ямпільське відділення), третя особа Ямпільська селищна рада, про скасування податкового повідомлення-рішення, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя (підпис) Д.М. Савченко

З оригіналом згідно

Суддя Д.М. Савченко