Справа № 808/8016/14
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року (09 год. 20 хв.) Справа № 808/8016/14 Провадження № ДО/808/975/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області, смт. Мангуш Першотравневого району Запорізької області

до відповідача: ОСОБА_2, м. Маріуполь Донецької області

про: стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі ОСОБА_1 ОДПІ або позивач) звернулась із адміністративним позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 або відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 39 274,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач має податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в сумі 39 274,17 грн., який виник в результаті несплати у повному обсязі відповідачем узгоджених грошових зобовязань, донарахованих позивачем на підставі п.286.5 ст.286 Податкового кодексу України та суми пені, нарахованої контролюючим органом за несвоєчасну сплату податкових зобовязань. Також, вказує, що позивачем вживались, передбачені нормами податкового законодавства, заходи щодо стягнення з відповідача податкового боргу. Однак, направлена на адресу відповідача податкова вимога форми «Ф» від 07.06.2014 № 971-25 на суму 28 838,21 грн., залишилась без виконання. Враховуючи, що заборгованість відповідача залишається не сплаченою до бюджету, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2015 відкрито провадження в адміністративній справі № 808/8016/14 провадження №ДО/808/975/14 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 02.03.2015.

02.03.2015 Запорізьким окружним адміністративним судом винесено ухвалу про зупинення провадження у справі до 06.04.2015.

Ухвалою суду від 06.04.2015 розгляд справи відкладено, наступне судове засідання призначено на 26.05.2015.

26.05.2015 судом винесено ухвалу про відкладення розгляду справи до 08.07.2015.

Ухвалою суду від 08.07.2015 розгляд справи відкладено, наступне судове засідання призначено на 17.08.2015.

Представники сторін у судове засідання не зявились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Судові повістки отримані уповноваженою особою позивача та відповідачем 15.07.2015, що підтверджується долученими до матеріалів справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

17.08.2015 позивачем електронною поштою подано заяву (вх. № 34381) про розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_1 ОДПІ. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того, позивачем суду надано довідку від 14.08.2015 №233/10/05-40-10-013, згідно якої станом на 14.08.2015 за відповідачем рахується заборгованість по орендній платі за землю з фізичних осіб у сумі 39 818,17 грн., у тому числі недоїмка 35 856,97 грн., пеня 3 961,32 грн.

Згідно ч.1 ст.137 КАС України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи.

Заяви щодо збільшення позовних вимог позивачем суду надано не було.

Причини неявки представника відповідача суду не відомі. Жодних нормативно та документально обґрунтованих заперечень проти адміністративного позову та доказів, які б спростовували доводи позивача від відповідача також не надходили.

За приписами ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, в порядку письмового провадження.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Також позивачем надано суду клопотання від 14.08.2015 №232/10/05-40-10-013 про заміну сторони у справі, у якому просить допустити заміну позивача ОСОБА_1 обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області його правонаступником ОСОБА_1 обєднаною державною податковою інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області. Зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311 здійснено реорганізацію органів Міністерства доходів та зборів України шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби України. На підтвердження вказаних обставин надав суду виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 16.07.2015.

Згідно із ч. 1 ст. 55 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

З урахуванням вищезазначеного, а також того, що зміна первинного позивача не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи, суд вважає за необхідне здійснити процесуальне правонаступництво та замінити позивача у справі ОСОБА_1 обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області її правонаступником ОСОБА_1 обєднаною державною податковою інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

28.05.2009 між Володарською районною державною адміністрацією («Орендодавець») та ОСОБА_3 («Орендар») укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельні ділянки для випасання худоби, які знаходяться на території Республіканської сільської ради. Строк дії договору 5 років. Указаний договір зареєстровано у Володарському районному відділі ДРФ ДП «ЦДКЗ при Державному Комітеті України по земельних ресурсах» 08.09.2009 за №15100019.

Крім того, між Володарською районною державною адміністрацією («Орендодавець») та ОСОБА_3 («Орендар») укладено договір оренди землі від 21.09.2011, згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва, які знаходяться на території Республіканської сільської ради. Договір укладено строком до отримання власниками земельних ділянок державних актів на право власності, але не більше 10 років. Указаний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Володарському районі 12.10.2011 за №01449.

Відповідно до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України) орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата).

Як встановлено пп. 54.3.3. п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пункт 286.5 ст.286 Податкового кодексу України визначає, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному ст. 58 цього Кодексу.

Так, судом зясовано, що 30.04.2013 ОСОБА_1 ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №, яким відповідачу нараховано суму грошового зобовязання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 44 336,03 грн. Вказане рішення направлено відповідачу поштою. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків із відміткою відділення поштового звязку «за зазначеною адресою не проживає».

Згідно п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення від 30.04.2013 № вважається врученим відповідачу належним чином.

Окрім цього, ОСОБА_1 ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення форми «Ф» №1080282, яким відповідачу нараховано суму грошового зобовязання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 22 961,66 грн., №1080283, яким відповідачу нараховано суму грошового зобовязання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 2 446,90 грн., які 24.06.2014 отримані відповідачем особисто, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням.

Згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, пунктом 56.12. ст.56 ПК України передбачено, якщо відповідно до цього Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу.

У адміністративному або судовому порядку вказане рішення відповідачем не оскаржувалось, а отже сума грошового зобовязання є узгодженою, доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

У разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування. (п.57.2 ст.57 ПК України).

Як передбачено ст. 67 Конституції України та пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобовязання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як передбачено п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг це сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Оскільки сума узгоджених грошових зобовязань, згідно вищезазначених податкових повідомлень-рішень, відповідачем у встановлені законодавством строки у повному обсязі не сплачена, вона набула статусу податкового боргу.

Відповідно до пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Судом зясовано, що на підставі пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 відповідачу нараховано пеню з орендної плати з фізичних осіб на загальну суму 3 961,32 грн.

Крім того, начальником ОСОБА_1 ОДПІ на підставі пп.37.3.4 п.37.3 ст.37, п.102.1 ст.102, ст.288 та ст. 289 Податкового кодексу України прийнято рішення про зменшення заборгованості по оренді землі №129/15 від 13.06.2014, яким суму заборгованості по платежу «оренда плата з фізичних осіб» в карточці особового рахунку ОСОБА_2 у 2013 році зменшено у сумі 19 026,15 грн.

Таким чином, за відповідачем обліковується податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 39 274,17 грн., у тому числі недоїмка 35 312,85 грн. та пеня 3 961,32 грн.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у п.п. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобовязання.

Судом зясовано, що 20.06.2014 ОСОБА_1 ОДПІ направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» від 07.06.2014 № 971-25 на загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобовязаннями в розмірі 28 838,21 грн. Проте, як вбачається із наданої позивачем копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків із відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, податкова вимога від 07.06.2014 № 971-25 вважається врученим відповідачу належним чином.

Наразі, податкова вимога форми «Ю» від 07.06.2014 № 971-25 в порядку визначеному ст. 60 Податкового кодексу України позивачем не відкликана, оскільки з моменту її виставлення заборгованість ОСОБА_2 залишається не погашеною, що підтверджується карткою особового рахунку платника податків за спірний період та довідкою про стан податкового боргу відповідача.

Згідно пп. 95.1 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно довідки ОСОБА_1 ОДПІ від 14.08.2015 №233/10/05-40-10-013 станом на 14.08.2015 за відповідачем рахується заборгованість по орендній платі за землю з фізичних осіб у сумі 39 818,17 грн., у тому числі недоїмка 35 856,97 грн., пеня 3 961,32 грн., з яких позивачем до стягнення заявлено заборгованість в розмірі 39 274,17 грн.

Тобто, наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачем в порушення вимог податкового законодавства, не сплачено суму податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб в сумі 39 274,17 грн.

Під час розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів повного або часткового погашення заборгованості, нормативно та документально обґрунтованих заперечень проти позовних вимог, а також доказів, які б спростовували доводи позивача.

З огляду на викладені обставини, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 41, 71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Місцевого бюджету (р/р 0223, отримувач Володарське УК/с. Республіка/37691885/13050500) податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в сумі 39 274,17 (тридцять девять тисяч двісті сімдесят чотири гривні 17 коп.) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко