Справа № 2а-1021/10/0570
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2010-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Абдукадирова К.Е.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року справа №2а-1021/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Нікуліна О.А.

суддів Губській Л.В., Юрко І.В.

при секретарі судового засідання Сухоцькій Д.Ю.

за участю

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

прокурора не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2010 року по справі № 2а-1021/10/0570 за позовом ОСОБА_2 до Головного ревізора Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_4, Міжрайонного прокурора Костянтинівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_5 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2010 року позивач звернувся з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2010 року по справі № 2а-1021/10/0570 у задоволенні позовних вимог позивачу було відмовлено.

З постановою суду першої інстанції не погодився позивач та звернувся з апеляційною скаргою на неї, в якій зазначено, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права внаслідок чого неправильно вирішив справу, вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - підприємець виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради Донецької області 19 вересня 2006 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, перебуває на податковому обліку у Костянтинівській об'єднаній державній податковій інспекції з 19 вересня 2006 року (арк. справи 10-14).

26 вересня 2008 року Костянтинівською об'єднаною державною податковою інспекцією здійснена виїзна планова документальна перевірка фінансово - господарської діяльності позивача за період з 27 вересня 2006 року по 30 червня 2008 року, наслідки якої викладені в акті перевірки від 26 вересня 2008 року № 840/13-3-.

За висновками акту перевірки, відповідачем встановлені порушення пункту 4.1. статті 4, підпункту 7.3.1. пункту 7.3. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 3 квітня 1997 року № 168/ВР-97 та пункту 3.4. Наказу Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року № 166, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 9 липня 1997 року за № 250/2054 «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання», внаслідок чого позивачу податкові зобов'язанні зменшено за 2007 рік на загальну суму 12 838 грн. 00 коп.

Як вбачається зі змісту постанови Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2009 року по справі № 2а-9317/09/0570 за позовом Костянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу у сумі 23 010 грн. 15 коп., зазначена сума - 12 838 грн. увійшла до предмету позовних вимог та була стягнута з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Державного бюджету.

Позивач просить суд переглянути зазначену постанову за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідно до пункту 2 статті 245 КАС України, є, зокрема, такі обставини:

- істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

- встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

- встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону,

іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні

справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Тобто, стаття 245 КАС України надає можливість переглянути судове рішення, у зв'язку з такими обставинами, які об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи, але не були відомі суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. адміністрації України від 21 червня 2001 року № 253 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 27 травня 2003 року № 247), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 6 липня 2001 року за № 567/5758 (далі - Наказ № 253), штрафна (фінансова) санкція (штраф) - плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов'язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків, у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами та іншими нормативно-правовими актами, а також відповідно до законодавчих актів, якими надано право податковим органам застосовувати штрафні (фінансові) санкції.

Пунктом 2.5. зазначеного Порядку встановлено поняття податкового повідомлення, а саме, - це письмове повідомлення податкового органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену податковим органом у випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену податковим органом встановлюється у податковому повідомленні. Таке податкове повідомлення в матеріалах справи відсутнє. Акт перевірки також не містить будь - яких відомостей щодо визначення позивачу податкових зобов'язань, зокрема, виду та розміру штрафних санкцій, які просить скасувати позивач.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про скасування штрафних санкцій, з огляду їх невизначеність.

Щодо вимог про відшкодування суми нереалізованого товару в розмірі 87 000 грн., згідно акту перевірки, позивач взагалі не обґрунтовує підстави і розмір такого відшкодування, а також у чому полягає відповідальність податкового органу за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість і як таке несвоєчасне відшкодування пов'язане з відшкодуванням суми нереалізованого товару в розмірі 87 000 грн.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги про відшкодування суми нереалізованого товару в розмірі 87 000 грн. також не підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про визнання дій прокурора Лушера Вадима Вікторовича неправомірними та покарати відповідно до Закону, у задоволенні цієї вимоги позивачу слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до статті Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та ( юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

Інструкцією про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженою наказом Генерального прокурора України від 28 грудня 2005 року № 9 встановлюється порядок розгляду і вирішення звернень громадян, службових та інших осіб, запитів і звернень народних депутатів України, депутатів місцевих рад, а також прийому громадян, службових та інших осіб у Генеральній прокуратурі України, прокуратурах Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, військових прокуратурах регіонів та Військово-Морських Сил України, міських, районних, міжрайонних і прирівняних до них прокуратурах.

Відповідно до пункту 4.10. зазначеної Інструкції, при вирішенні звернень для перевірки їх доводів в обов'язковому порядку мають бути витребувані необхідні документи, пояснення службових та інших осіб, дії яких оскаржуються.

Відповідно до пункту 4.14. Інструкції, за підсумками вирішення звернень може бути прийнято рішення щодо відхилення вимог заявника, викладених у зверненні, визнані необґрунтованими.

Звернення громадян, запити, звернення народних депутатів України, депутатів місцевих рад вважаються вирішеними та знімаються з контролю, якщо поставлені в них питання перевірено, вжито необхідних заходів, дано вичерпні відповіді згідно з чинним законодавством і направлено письмову відповідь (пункт 6.1. Інструкції). При відмові в задоволенні звернень відповідь має бути мотивованою і зрозумілою (пункт 6.4. Інструкції).

Як вбачається з відповіді Костянтинівського міжрайонного прокурора - радника юстиції В. ОСОБА_5 № 1571вих.09 від 17 квітня 2009 року (арк. справи 39), при розгляді звернення позивача, прокуратурою були витребувані у податкового органу відомості про результати проведеної перевірки, вивчені надані документи та зроблено висновок про відсутність підстав для винесення актів прокурорського реагування, про що позивачу надана мотивована відповідь.

З приводу посилань позивача на невиконання пункту 5 статті 121 Конституції України, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 5 статті 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається, зокрема, нагляд за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержанням законів з цих питань органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. їх посадовими і службовими особами.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 Закону України «Про прокуратуру», при виявленні порушень Закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право: давати приписи про усунення очевидних порушень закону; вносити подання до державних органів, громадських організацій і посадовим особам про усунення порушень закону та умов, що їм сприяли.

Як вбачається зі змісту відповіді прокуратури, в ході розгляду звернення позивача, порушень з боку податкового органу не виявлено, отже, як наслідок, зроблено висновок про відсутність винесення актів прокурорського реагування.

Суд не задовольнив вимогу позивача щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди за порушення закону та розділу II статті 32 Конституції України, оскільки під час провадження у даній справі позивач не пояснив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної та матеріальної шкоди, та якими доказами це підтверджується, у позові в частині стягнення моральної та матеріальної шкоди в сумі 25 000 грн.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався норм матеріального та процесуального права під час вирішення справи, тобто відсутні підстави для скасування або зміни судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2010 року по справі № 2а-1021/10/0570 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2010 року по справі № 2а-1021/10/0570 залишити без змін.

Ухвала за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого Адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення у повному обсязі.

Ухвала у повному обсязі складена 13 серпня 2010 року.

Головуючий

Судді