Справа № 442/4276/15-а
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2015-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/4276/15-а
Провадження № 2-а/442/138/2015
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

25 червня 2015 року місто Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у нереєстрації його заяви від 01.12.2014 року та зобовязати відповідача зареєструвати таку його заяву.

Вивчивши матеріали зазначеної позовної заяви,вважаю за необхідне зазначити наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Крім цього, статтею КАС України визначено, що кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим кодексом.

Частиною 2 статті 49 КАС України серед інших прав, наданих особам, які беруть участь у справі, закріплено обовязок осіб, які беруть участь у справі добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Як вбачаться з позовної заяви ОСОБА_1, така (заява) подана до суду вп'яте, а саме 29.05.2015 року справа №442/3710/15-а, провадження №2-а/442/123/2015, 12.06.2015 року справа №442/4101/15-а, провадження №2-а/442/127/2015, 12.06.2015 року справа №442/4126/15-а, провадження №2-а/442/130/2015, 22.06.2015 року справа №442/4247/15-а, провадження №2-а/442/135/2015 та 24.06.2015 року справа №442/4276/15-а, провадження №2-а/442/138/2015.

Ухвалами від 09.06.2015 року (справа №442/3710/15-а, провадження №2-а/442/123/2015), від 12.06.2015 року (справа №442/4101/15-а, провадження №2-а/442/127/2015), від 12.06.2015 року (№442/4126/15-а, провадження №2-а/442/130/2015) та від 22.06.2015 року (справа №442/4247/15-а, провадження №2-а/442/135/2015) у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до вчинення дій було відмовлено. Ухвали від 09.06.2015 року (справа №442/3710/15-а, провадження №2-а/442/123/2015), від 12.06.2015 року (справа №442/4101/15-а, провадження №2-а/442/127/2015), від 12.06.2015 року (№442/4126/15-а, провадження №2-а/442/130/2015) позивачем не оскаржувались і набрали законної сили.

Аналіз викладених обставин дає підстави стверджувати про зловживання позивачем ОСОБА_1 своїм правом на звернення до адміністративного суду.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі "Калашников проти Росії" Європейський Суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У справі "Преда і Дардарі проти Італії" Суд вказав, що метою норми ст. 17 Конвенції є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією. Крім того, Суд звертає увагу на те, що зловживанням правом визнається і така діяльність, яка фактично не спричинила шкоди, однак мала своєю метою у майбутньому використати певне право для порушення прав інших осіб.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи викладене, а також те, що сутність проблеми зловживання правом полягає у співвідношенні нормативного i фактичного, вважаю, що в даному випадку є всі правові підстави стверджувати про зловживання позивачем своїм процесуальним правом на предявлення адміністративного позову, що лише формально ґрунтується на положеннях процесуального права і не має за мету захист його прав та інтересів.

Пунктом 2 частини 1 статті 109 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, зокрема, ухвала суду про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Отже, приходжу до висновку, що за предявленим 24.06.2015 року ОСОБА_1 адміністративним позовом до начальника Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до вчинення дій є такі, що набрали законної сили, зокрема, ухвали суду про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Виходячи із дотримання засад і принципів міжнародного права, із завдань адміністративного судочинства, зокрема, щодо своєчасності розгляду і вирішення адміністративних справ, а також враховуючи те, що за даним адміністративним позовом прийнято інші рішення, які набрали законної сили, і для яких встановлено інший порядок оскарження, зокрема, в апеляційному порядку, а відтак вважаю, що у відкритті провадження за предявленим 24.06.2015 року ОСОБА_1 адміністративним позовом необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 6, 109 КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за його адміністративним позовом до начальника Дрогобицького МВ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та спонукання до вчинення дій.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя