Справа № 2-а-544/2010
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2010 р. Справа2-а-544/2010

Ямпільський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ДЗЕРИНА М.М.

при секретарі ГУЛКОВСЬКІЙ Т.Т.

за участю адвоката ВІТВІЦЬКОГО О.Ю.

представника відповідача Затирка Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ямпіль Вінницької обл.

цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі про зобов`язання призначити пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру»,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом. Вказав, що 24 листопада 1987 року він був призваний до лав Радянської армії для проходження дійсної строкової служби, яку проходив з 24.11.87 по 20.05.88 року курсантом матросом в/ч НОМЕР_1 м.Севастопіль, з 20.05.88 по 27.07.88 дублером-матросом в/ч НОМЕР_2 м.Балаклава, з 27.07.88 по 24.06.93 був курсантом Вищого військово-морського училища підводного плавання ім..Ленінського комсомолу м.Ленінград, з 24.06.93 по 02.10.93 проходив службу офіцером роти плавскладу 4-го офіцерського батальйону командування ВМС України, з 02.10.93 по 01.09.94 працював на посаді старшого інспектора по кадрах, службовій і бойовій підготовці відділу внутрішніх справ Ямпільського району УМВС Вінницької області, з 01.09.94 по 29.07.95 навчався в Одеському інституті внутрішніх справ МВС України, з 29.07.95 по 2.05.97 працював дізнавачем групи дізнання Ямпільського районного відділу УМВС України у Вінницькій області, з 22.05.97 по 01.11.2010 працював на різних посадах в органах прокуратури. На даний час працює прокурором відділу прокуратури Вінницької області.

01 листопада 2010 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Одночасно, ним ставилося питання про зарахування до 20-річного стажу роботи проходження строкової служби з 24.11.1987 року по 29.11.1987 року, навчання у військовому училищі з 27 липня 1988 року по 24 червня 1993 року, як строкової служби, а також зарахування половини строку стаціонарного навчання в Одеському інституті внутрішніх справ МВС України з 01.09.1994 року по 29.07.1994 року, що дає право на пенсію відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Для цього, до заяви ним було подано всі необхідні документи, у тому числі, які вимагалися відповідачем.

Своїм рішенням №2 від 09.11.2010 року управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області йому відмовило у призначені пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Як вбачається із даного рішення, мотивом відмови є те, що до 20-ти років вислуги не зараховується строкова служба з 24.11.1987 по 29.11.1987 року та з 15.07.1988 по 27.07.1988 року, навчання у військовому училищі з 27.07.1988 по 24.06.1993 року, перебування на начальницьких посадах органів внутрішніх справ з 29.07.1995 року по 14.09.1995 року.

Вказує, що при відмові відповідач не врахував, що до 20-ти річного стажу згідно Закону України «Про прокуратуру» на навчання до Одеського інституту внутрішніх справ він направлявся з посади начальницького складу ОВС (старший інспектор кадрів Ямпільського РВ), а тому після закінчення даного закладу 29.07.1995 року був відкомандирований у розпорядження УМВС у Вінницькій області і перебував у відпустці у звязку із закінченням учбового закладу, про що свідчить виписка із вказаного інституту. Не враховано також те, що він був призваний в один день до лав Радянської армії 24.11.1987 року, а не 30.11.1987 року, разом із ОСОБА_2 , і підтвердженням цього є копія військового квитка НОМЕР_3 виданого Ямпільським районним військовим комісаріатом Вінницької області.

Зазначає, що перебування на строковій службі на посаді дублера-матроса в/ч НОМЕР_2 м.Балаклава до 27.07.88 року підтверджується послужним списком УМВС України у Вінницькій області. Окрім цього, до строкової служби зараховується навчання у Вищому військовому училищі з 27.07.1988 по 24.06.1993 років. Дане зарахування повинно проводитися на підставах передбачених тими законодавчими актами, які діяли на момент виникнення та закінчення відносин. Так, на період з 27.07.1988 по 24.06.1993 року діяв Закон СРСР «Про загальний військовий обов`язок» від 12.10.1967 року, а з 1992 року Закон України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу». Вказує, що саме згідно вимог ст.11 чинного на час його навчання у Військовому училищі Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок» від 12.10.1967 року громадяни, які прийняті до військово-навчальних закладів, перебувають на дійсній військовій службі та на них розповсюджуються обов`язки, які встановлені для військовослужбовців строкової служби, крім того, вони та члени їх сімей користуються правами, пільгами та перевагами, які встановлені чинним законодавством для військовослужбовців строкової служби та їх сімей, тобто, протягом 1998-1993 років він проходив дійсну військову службу з правами та обов`язками військовослужбовця строкової служби. Зазначає, що постановою ВРУ від 12.09.1991 року №1545-ХХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території Республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України. 25 березня 1992 року було ухвалено Закон України №2232-ХП «Про загальний військовий обов`язок й військову службу» у частині першій ст.25 якого зазначено, що навчання у військово-навчальних закладах зараховується курсантам як строкова військова служба. Вказана норма діяла до її зміни 18.06.1999 року. А тому, час навчання має бути зарахований йому як строкова служба і дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». А управління пенсійного фонду України в Ямпільському районі, приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії не врахувало вимог ст.58 Конституції України, згідно якої Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, що знайшло також своє відображення у Рішенні Конституційного Суду України №1-РП/99 від 09.02.1999 року. Оскільки, відмовою управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі було суттєво звуженого його конституційні права та порушено законні інтереси, він змушений звернутися до суду із даним позовом і просити суд винести рішення, яким визнати дії управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі щодо відмови призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратур», як такі, що суперечать Конституції України та іншим законом, і є незаконними, зарахувати йому до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», час проходження строкової військової служби з 24 листопада 1987 року по 29 листопада 1987 року (6 днів) та з 15 липня 1988 року по 27 липня 1988 року (13 днів), навчання у військовому училищі з 27 липня 1988 року по 24 червня 1993 року, як строкову військову службу (4 роки 10 місяців 27 днів), перебування на начальницьких посадах органів внутрішніх справ з 29 липня 1995 року по 14 вересня 1995 року (17 днів), визнати за ним право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 01 листопада 2010 року, тобто з часу звернення із заявою до управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі, зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі призначити і виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з дати подання заяви про призначення даного виду пенсії, тобто з 01листопада 2010 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги не визнала і суду пояснила, що відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурори та слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Вказала, що у ОСОБА_1 на даний час є стаж роботи на посадах прокурорів та слідчих прокуратури 12 років 8 місяців. До цього стажу зараховуються наступні періоди: 3 22.05.1997 по 25.02.1998 року стажист на посаді помічника прокурора Ямпільського району, половина навчання в Одеському інституті внутрішніх справ МВС України з 01.09.1994 по 01.09.1995 року, весь період роботи на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ ( з 02.10.1993 по 31.08.1994, з 15.09.1995 по 22.05.1997 роки), з 30.11.1987 по 15.07.1988 року строкова військова служба. Відповідно до ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» період з 15.07.1988 року по 08.07.1993 року не зараховується, оскільки не є строковою військовою службою. Зазначає, що Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачено терміну перебування на строковій військовій службі 4 роки 10 місяців, як того просить у своєму позові ОСОБА_1 . Отже, рішення управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 є законним і підстав для зарахування до вислуги років по Закону України «Про прокуратуру» терміну навчання у військово-морському училищі, як строкову військову службу немає. Просить у позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 15.07.1988 року був зарахований курсантом на навчання у Вищому військово-морському училищі підводного плавання ім..Ленінського комсомолу м.Ленінград, на якому під час навчання проходив військову службу до 08.07.1993 року.

Після закінчення даного навчального закладу ОСОБА_1 було присвоєно кваліфікацію інженера-електромеханіка озброєння кораблів, з 24.06.93 по 02.10.93 проходив службу офіцером роти плавскладу 4-го офіцерського батальйону командування ВМС України, з 02.10.93 по 01.09.94 працював на посаді старшого інспектора по кадрах, службовій і бойовій підготовці відділу внутрішніх справ Ямпільського району УМВС Вінницької області, з 01.09.94 по 29.07.95 навчався в Одеському інституті внутрішніх справ МВС України, з 29.07.95 по 2.05.97 працював дізнавачем групи дізнання Ямпільського районного відділу УМВС України у Вінницькій області, з 22.05.97 по 01.11.2010 працював на різних посадах в органах прокуратури. На даний час працює прокурором відділу прокуратури Вінницької області.

01 листопада 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, яка передбачена ст. 50-11 Закону України «Про прокуратуру», при цьому до заяви додав необхідні документи, які передбачені чинним законодавством України для того, щоб вирішити питання про призначення пенсії.

Відповідно до частин 1, 5 та 9 статті 501 Закону України «Про прокуратуру», військові прокурори і слідчі військових прокуратур мають право на одержання пенсії відповідно до цієї статті Закону, при цьому для призначення пенсії за вислугу років необхідно мати стаж роботи на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури не менше 10 років та загальний стаж роботи не менше 20 років, при цьому до загального стажу роботи, поряд з іншим, зараховується строкова військова служба.

Загальний стаж військової служби та роботи в органах прокуратури ОСОБА_1 станом на 01.11.2010 року склав 21 рік 1 місяць 14 днів в календарному обчисленні, з них робота на прокурорсько-слідчих посадах протягом 12 років 8 місяців 5 днів. 3 роки 5 місяців 24 днів (загальна сума стажу у періодах, які дають право на пенсію за вислугу років) та військова служба курсантом під час навчання у військово-морському училищі в період з 15.07.1988 року до 08.07.1993 року протягом 04 років 11 місяців 15 днів.

Судом встановлено, що Вище військово-морське училище підводного плавання ім..Ленінського комсомолу м.Ленінград відносилося до загальної системи вищих військово-навчальних закладів СРСР та комплектувався курсантами з числа цивільних осіб шляхом призову на військову службу через районні військові комісаріати.

Згідно з вимогами статті 11 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок» від 12.10.1967 року (з подальшими змінами), громадяни, які під час існування СРСР були прийняті до військово-навчальних закладів, перебували на дійсній військовій службі та на них розповсюджувались обов`язки, які встановлені для військовослужбовців строкової служби, крім того, вони та члени їх сімей користувались правами, пільгами та перевагами, які були встановлені чинним законодавством для військовослужбовців строкової служби та їх сімей.

Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991р. №1545-ХХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території Республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

25 березня 1992 року ухвалено Закон України № 2232-ХП «Про військовий обов`язок и військову службу», у частині першій статі 25 якого зазначено, що навчання у військово-навчальних закладах зараховується курсантам як строкова військова служба.

Таким чином, під час навчання у Військовому інституті ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу яка зараховується як строкова військова служба.

Статтею 2 цього Закону визначені види військової служби, в тому числі «строкова військова служба» .

Проте, відмова в призначенні пенсії ОСОБА_1 з цієї підстави не ґрунтується на Законі.

Саме, цей Закон містить статтю 25 «Військова служба курсантів (слухачів) військово-навчальних закладів», якою були встановлені особливості проходження військової служби цією категорією військовослужбовців. Так, частиною 2 статті 25 Закону було визначено, що навчання у військово-навчальних закладах зараховується курсантам як строкова військова служба.

З урахуванням прямої вказівки частини 2 статті 25 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», період військової служби ОСОБА_1 під час його навчання у військово-морському училищі підлягає зарахуванню до стажу його роботи у повному обсязі саме як строкова військова служба.

Суд також вважає, що застосування іншого законодавства, а саме чинного станом на листопад 2010 року для оцінки періоду з 15.07.1988 року по 08.07.1993 року не можливо, оскільки це не ґрунтується на законі.

Так, відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України Закони і інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ці питання також неодноразово розглядались Конституційним Судом України, яким з цього приводу були винесені рішення № 1-зп від 13.05.1997 року, № 1-рп/99 від 09.02.1999 року та № 3-рп/2001 від 05.04.2001 року.

Конституційним Судом України однозначно вирішено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а відповідно до рішення № 3-рп/2001 від 05.04.2001 року, це означає, що „дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Крім того, застосування до періоду навчання ОСОБА_1 закону в редакції станом на листопад 2010 року унеможливлюється ще тим фактом, що цей закон визначає військову службу курсантів за контрактом, а позивач проходив військову службу курсантом не за контрактом, а за призовом районного військового комісаріату.

Таким чином, при вирішенні спірного питання щодо розміру вислуги позивача ОСОБА_1 оцінку періоду його військової служби курсантом з 15.07.1988 року до 08.07.1993 року необхідно давати саме із застосуванням статті 11 Закону СРСР «Про загальний військовий обов`язок» та частини 2 статті 25 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 25.03.1992 року, згідно яких цей період військової служби позивача повинен зараховуватись йому в стаж роботи у повному обсязі саме як строкова військова служба.

Виходячи з викладеного, суб`єкт владних повноважень управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі Вінницької області, на підставі вимог ст.82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій», зобов`язаний призначити позивачу ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, яка передбачена ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Керуючись ст.ст.99, 158, 159, 160, 163 п.7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, Законом України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Законом України «Про прокуратур», Законом України «Про військову службу та військовий обов`язок», суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратур», як такі, що суперечать Конституції України та іншим законом, і є незаконними.

Зарахувати ОСОБА_1 до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», час проходження строкової військової служби з 24 листопада 1987 року по 29 листопада 1987 року (6 днів) та з 15 липня 1988 року по 27 липня 1988 року (13 днів), навчання у військовому училищі з 27 липня 1988 року по 24 червня 1993 року, як строкову військову службу (4 роки 10 місяців 27 днів), перебування на начальницьких посадах органів внутрішніх справ з 29 липня 1995 року по 14 вересня 1995 року (17 днів).

Визнати за ОСОБА_1 право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 01 листопада 2010 року, тобто з часу звернення із заявою до управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Ямпільському районі призначити і виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з дати подання заяви про призначення даного виду пенсії, тобто з 01листопада 2010 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий підпис М.М.Дзерин