Справа № 804/12310/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі Ломідзе Д.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м.Дніпропетровську адміністративну справу за поданням Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ТОВ «Дніпропромжитлобуд-4» про стягнення податкового боргу,
31.08.2015 року Державна податкова інспекція у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з поданням до ТОВ «Дніпропромжитлобуд-4» про стягнення податкового боргу у розмірі 5728,9 грн.
В обґрунтування подання зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропромжитлобуд-4» має заборгованість з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), яка утворилася внаслідок несплати Товариством самостійно нарахованих податкових зобовязань визначених на підставі поданої до контролюючого органу податкової декларації з плати за землю за 2015 рік за липень 2015 року у розмірі 4641,9 грн., терміном спати 30.08.2015 року. Крім того, відповідач має податковий борг у розмірі 1087 грн., який утворився внаслідок несплати узгоджених податкових зобовязань з податку на додану вартість, визначених у податковій декларації за липень 2015 року по терміну сплати 30.08.2015 року. Заборгованість у розмірі 5728,9 грн. в добровільному порядку не сплачена, тому позивач просить стягнути її у судовому порядку.
Представник заявника подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 16).
Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про поштове відправлення, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подав.
Відповідно до ч.8 ст.183-3 КАС України, нявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання.
Розглянувши подані до суду документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд встановив настпне.
Судом встановлено, що відповідачем до Державної податкової інспекції в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області подана податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2015 року, якою відповідачем самостійно визначена належна до сплати сума податку в розмірі 1087 грн., граничний термін сплати 30.08.2015 року, та податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за липень 2015 року, якою відповідачем самостійно визначена належна до сплати сума податку в розмірі 4641,90 грн.
Розділ ХІІІ Податкового кодексу України регулює правовідносини щодо плати за землю та орендної плати за землі державної або комунальної власності.
Відповідно п. 285.1. ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкові зобовязання щодо сплати за землю, визначених у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за поточний рік, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що наступають за останнім календарним днем податкового (звітнього) місяця.
В ході розгляду справи було встановлено, що відповідачем у встановлені ст. 287 ПК України строки самостійно нараховані суми податкових зобовязань з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) у розмірі 4641,9 грн. не сплачені, що призвело до виникнення податкового боргу.
Згідно п.п.16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Таким чином, відповідачем суми податкових зобовязань з ПДВ визначені в податковій декларації за липень 2015 року є узгодженими, однак, як було встановлено в ході розгляду справи, вказані суми в установлений законом строк відповідачем сплачені не були, що призвело до виникнення податкового боргу.
Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України визначено, що платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначеному у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами п.54.3.1. 54.3.6 ст. 54 ПК України платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом календарних 10 днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення (крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочне процедуру оскарження рішення контролюючого органу).
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковим боргом визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Таким чином, враховуючи положення вищезазначених нормативних актів, сума узгодженого грошового зобовязання в розмірі 5728,9 грн. набула статусу податкового боргу.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Як свідчать матеріли справи, 19.02.2015 року на адресу відповідача направлена податкова вимога форми «Ю» № 37-25 від 19.02.2014 року на суму 3300,51 грн.. (а.с. 13), яка отримана відповідачем 12.03.2014 року.
Судом встановлено, що за змістом, формою та підставами винесення така податкова вимога узгоджується з компетенцією органів державної податкової служби України, встановленою Податковим кодексом України та Порядком направлення органами державної податкової служби податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 576 (далі - Порядок).
Відповідно до п.4.6 вказаного Порядку, податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Доказів оскарження податкової вимоги заявника відповідачем до суду не надано, а судом в порядку ст. 11 КАС України, не встановлено.
В разі невиконання податкової вимоги орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу, зокрема шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків. Стягнення здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.п. 95.1, 95.3 ст. 95 ПК України).
В силу п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20, ст.. 41 ПК України, органи державної податкової служби мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, якій має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст. 95 ПК України).
Згідно п.п.95.1-95.3 ст. 95 Податкового Кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Як свідчать матеріали справи станом на 03.09.2015 року податковий борг відповідачем не погашений, що підтверджується карткою особового рахунку відповідача, зворотній бік якої приєднаний до матеріалів справи.
За таких обставин, подання ДПІ про стягнення податкового боргу в сумі 5728,9 грн. підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем з відповідача не стягуються.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Подання Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ТОВ «Дніпропромжитлобуд-4» про стягнення податкового боргу задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1