Справа № 826/18784/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року м. Київ К/800/29048/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Донця О.Є.,

Кравцова О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року у справі за позовом приватного підприємства «Акрілат-Хімконтракт» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації,

в с т а н о в и л а:

Приватне підприємство «Акрілат-Хімконтракт» звернулось до суду з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнати протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 26.07.2013 №100250000/2013/600454/2; визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.07.2013 №100250000/2013/01423;

Позовні вимоги мотивовано тим, що Київською міжрегіональною митницею Міндоходів протиправно, на підставі хибного висновку щодо заниження позивачем митної вартості товарів, що ввозилися на територію України, прийнято необґрунтовані рішення щодо її коригування та протиправно відмовлено у прийнятті митної декларації шляхом видачі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Постановою Окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 26.07.2013 №100250000/2013/600454/2; визнано протиправною та скасовано картку відмови Київської міжрегіональної митниці Міндоходів в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.07.2013 №100250000/2013/01423.

У поданій касаційній скарзі Київська міжрегіональна митниця Міндоходів із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між фірмою «JUNGBUNZLAUER AUSTRIA AG» та приватним підприємством «Акрілат-Хімконтракт» (Покупцем) укладено зовнішньоекономічний контракт від 17.07.2013 №500405728, згідно з умовами якого продавець зобов'язується поставити та продати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити лимонну кислоту у кількості 6 000,00 кг. за ціною 1 020,00 Євро/т. Загальна сума контракту становила 6 120,00 Євро.

На виконання зазначеного контракту Продавцем виписано інвойс (рахунок-фактуру) від 23.07.2013 №500406242 на загальну 6 120,00 Євро, який був сплачений позивачем у повному обсязі.

З метою здійснення митного оформлення товару, ввезеного позивачем на виконання контракту від 17.07.2013 №500405728 позивачем до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів подано, у тому числі, декларацію митної вартості від 26.07.2013 №100250000/2013/064951, згідно з якою митну вартість імпортованого товару визначено за першим методом.

Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом митному органу надано: зовнішньоекономічний контракт від 17.07.2013 №500405728; інвойс рахунок від 23.07.2013 №500406242; міжнародну автомобільну накладну (СМR) від 23.07.2013 №002410; сертифікат походження товару від 23.07.2013 №L977.705/148653; митну декларацію країни відправлення від 23.07.2013 №1ЗАТ230000ЕVНТР1G2; платіжне доручення від 19.07.2013 №1242; прайс-лист від 15.07.2013; пакувальний лист від 23.07.2013 №406390; сертифікат аналізів від 23.07.2013 №0010; інформацію про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу «Екологічний контроль»); інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару; довідку про транспортні витрати № б/н від 25.07.2013.

Посилаючись на те, що подані декларантом документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, Київською міжрегіональною митницею Міндоходів від декларанта додатково витребувано: висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; документи, що містять відомості про вартість страхування у разі його здійснення; інші документи для підтвердження заявленої митної вартості за бажанням декларанта.

Декларантом додатково надано зовнішньоекономічний контракт та лист повідомлення про відсутність страхування.

За результатами розгляду поданих документів митний орган дійшов висновку про те, що вони не містили всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості та містили розбіжності, у зв'язку з чим Київською міжрегіональною митницею прийнято рішення від 26.07.2013 №100250000/2013/600454/2 про коригування митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.07.2013 №100250000/2013/01423.

Вказуючи на протиправність рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, приватне підприємство «Акрілат-Хімконтракт» звернулось до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності рішення митного органу про коригування митної вартості товарів як такого, що прийнято за наявності факту надання декларантом відповідачеві достовірних відомостей про визначення митної вартості за ціною угоди, які базувалися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддавалися обчисленню.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи, погоджується із позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного Кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Судами попередніх інстанцій із посиланням на докази, досліджені під час судового розгляду справи, встановлено, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Згідно з повідомленням, направленим митним органом декларанту, витребування додаткових документів, а саме: висновків про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; документів, що містять відомості про вартість страхування у разі його здійснення, обумовлено відсутністю у поданих декларантом документах всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості, а також ненадання зовнішньоекономічного договору та додатків до нього у разі наявності.

У той же час, судом першої інстанції встановлено, що зовнішньоекономічний договір фактично надавався митниці при поданні ВМД від 26.07.2013 №100250000.2013.064951.

Судом першої інстанцій також зазначено, що поставка товару за зовнішньоекономічним контрактом від 17.07.2013 №500405728 здійснювалась на умовах FCA «Інкотермс 2010».

Згідно положень міжнародних правил «Інкотермс 2010» термін «франко-перевізник» означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Так, продавець відповідає за товар, який зобов'язаний поставити, до моменту передачі перевізникові, який призначений покупцем. Після передачі товару перевізникові усі ризики втрати чи пошкодження товару несе Перевізник до моменту передачі Покупцю. Страхування товару згідно з умовами поставки FСА не передбачено.

Умови здійснення поставки товару також зазначено декларантом при поданні ВМД від 26.07.2013 №100250000.2013.064951.

Які саме обставини мають підтвердити висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, митним органом при їх витребуванні не зазначено.

Наявності інших розбіжностей, ознак підробки чи відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що є підставою для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, Київською міжрегіональною митницею Міндоходів не обґрунтовано.

Відповідно до частини другої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Згідно з частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Враховуючи викладене, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи, у тому числі, щодо надання декларантом митному органу достовірних відомостей про визначення митної вартості за ціною угоди, які базувалися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддавалися обчисленню, колегія суддів погоджується із позицією судів попередніх інстанцій щодо протиправності рішення про коригування митної вартості товарів від 26.07.2013 №100250000/2013/600454/2.

Зважаючи на те, що видача картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.07.2013 №100250000/2013/01423 видана у зв'язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 26.07.2013 №100250000/2013/600454/2, яке є протиправним, колегія суддів також вказує на обґрунтованість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для її скасування.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: