Справа № 2-а-402/10
Суддя: Стригуненко В. М.
Дата ухвалення: 2010-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

справа 2-а-402/10

м. Балаклія 30.07.2010 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: Стригуненко В.М., за участю:

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до БДПС з обслуговування м. Харкова УДАІ ГУМВС України в Харківській області, про скасування постанови від 30.06.2010 року АХ № 225259 про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження в справі, -

В С Т А Н О В И В:

06.07.2010 року ОСОБА_1 подав вищевказаний позов. В його обґрунтування вказав, що 30.06.2010 року інспектором ДПС ОСОБА_2 винесено постанову за якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Йому було інкриміновано рух по середній смузі проїзної частини, рух по якій прямо заборонений.

Не погоджуючись з постановою вказував, що насправді він рухався по крайній правій смузі руху, а він притягнутий до відповідальності безпідставно, тому з правопорушенням на місці не погодившся, про що зазначив при наданні письмових пояснень.

Для розгляду позову позивач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Для розгляду позову відповідач, його представник в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, причини неприбуття не повідомлені. Письмових заперечень проти позову не надано. Відповідно до ст. 128 КАС України їх неприбуття не унеможливлює розгляду справи.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалався позивач, як на підставу своїх вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ст. 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, згідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зобов'язані перевірити оскаржене рішення на предмет прийняття його на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Протоколом про адміністративне правопорушення від 30.06.2010 року зафіксовано вчинення ОСОБА_1 порушення вимог п. 8.4. ПДР України, а саме проїзд прямо через перехрестя в порушення вимог дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах", по середній смузі проїзної частини. Надаючи протокольні поясненя по суті інкримінованого йому даного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 вказав про свою незгоду з обвинуваченням.

Постановою відповідача від 30.06.2010 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за наступних обставин: 30.06.2010 року о 09.25 годині в м. Харків керуючи автомобілем Шкода реєстраційний № НОМЕР_1 рухався по вул. Пролетарська, на перехресті з узв. Халтуріна здійснив рух з середньої смуги прямо через перехрестя на вул. Клочківську, в порушення вимог дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах".

Ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Дорожній інформаційно-вказівний знак 5.16. "Напрямки руху по смугах" показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Згідно до п.п. ґ п. 8.4. ПДР України інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила;

Відповідно до п. 8.1. ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 11.1. ПДР України передбачено, що кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Частиною 1 статті 122 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків.

Відповідно ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи; вирішення її в точній відповідності з законом. Однак, як встановлено вищенаведеним, і ця вимога закону була порушена при розгляді справи.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень суд перевіряє, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставини, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порядку ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати зокрема: чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не враховані положення ст. 62 Конституції України - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.

Із наявних у суду матеріалів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, не убачається сукупності доказів, пояснень свідків, матеріалів фото- кінозйомки або відеозапису і т.д., передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 режиму руху та правил розташування транспортних засобів на дорозі.

Тому з цих підстав обґрунтованості ухваленого рішення не вбачається.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо правомірності прийнятого рішення.

Більш того, командиром БДПС з обслуговування м. Харкова УДАІ ГУМВС України в Харківській області не виконано постанову від 07.07.2010 року а.с. 7, 9, за якою його було зобов'язано надати суду певні докази.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-11, 18, 71, 94, 99, 100, 102, 158-170 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 30.06.2010 року АХ № 225259 скасувати.

3.Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд Харківської області, шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього кодексу - з дня складення в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Головуючий Стригуненко В.М.