Справа № 816/2814/15
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2814/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Петренко О.В.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до приватного підприємства "Пристіна" про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2015 року Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також - позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного підприємства "Пристіна" (надалі також - відповідач) про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг у розмірі 150752,00 грн, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується відповідний податковий борг, що виник у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Позивач у судове засідання яку уповноваженого представника не забезпечив, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти наявності податкового боргу не заперечував, проте вказував на те, що заборгованість приватного підприємства "Пристіна" виникла перед Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Полтавській області, а відтак, пред'явлення позову Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області вважає безпідставним.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів, суд, керуючись положеннями частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, визнав за можливе розглядати справу без участі позивача.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Приватне підприємство "Пристіна" зареєстроване як юридична особа 26 червня 2012 року, , номер запису 1 000822 (а.с. 43-44).

Судом встановлено, що 15 вересня 2014 року Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Полтавській області проведено фактичну перевірку відповідача щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Результати проведеної перевірки відображені в акті від 22 вересня 2014 року № 0022/16/03/22/38178049 (а.с. 10-11), в якому зафіксовано порушення відповідачем вимог пунктів 1, 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та пункту 2.66 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого Постановою правління НБУ від 15 грудня 2004 року № 637.

03 жовтня 2014 року контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № /1877 про застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та абзацу 3 статті 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року № 436/95 на суму 150411,00 грн. (а.с. 12) та № /1876 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та пунктів 1, 4 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" на суму 341,00 грн. (а.с. 13).

Зазначені податкові повідомлення-рішення вручено Приватному підприємству "Пристіна" 04 жовтня 2014 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи підприємства у повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 14).

Податкові повідомлення-рішення від 03 жовтня 2014 року № /1877 та № /1876 ні в судовому, ні в адміністративному порядку платником податків не оскаржувались, відтак визначена у них сума штрафних (фінансових) санкцій вважається узгодженою та набула статусу податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно положень статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

У разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Позивачем 15 грудня 2014 року винесено податкову вимогу № 7677-25/434, яка отримана уповноваженою особою відповідача 27 береня 2015 року (а.с. 15).

Таким чином, загальна сума податкового боргу станом на момент судового розгляду становить 150752,00 грн., що підтверджується витягом з облікової картки платника податків (а.с 51).

Відповідно до підункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Також підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Спростовуючи доводи відповідача про відсутність у Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області стягувати податковий борг, який виник перед Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Полтавській області, суд зазначає наступне.

Пунктом 41.1 статті 41 41.1 контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Статтею 81 Цивільного кодексу України визначено, що порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Стаття 82 Цивільного кодексу України передбачає, що на юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах поширюються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтями 13 та 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" від 17 березня 2011 року № 3166-VI передбачено, що виключно Кабінет Міністрів України наділено повноваженнями з утворення, реорганізації та ліквідації територіальних органів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади як юридичних осіб публічного права.

Частиною першою статті 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

Згідно частини другої статті 107 Цивільного кодексу України, після закінчення строку для предявлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення), який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобовязань юридичної особи, що припиняється.

Приписами частини девятої статті 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" встановлено, що порядок здійснення заходів, повязаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Порядку здійснення заходів, повязаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074, визначено, що права та обовязки органів виконавчої влади у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади переходять до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" територіальні органи центрального органу виконавчої влади набувають статусу юридичної особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про державну реєстрацію як юридичної особи.

Частиною тринадцятою статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що зміни до установчих документів юридичної особи, що не припиняється в результаті приєднання, підлягають державній реєстрації після державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті приєднання у порядку, встановленому статтею 29 цього Закону. Приєднання вважається завершеним з моменту державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються в результаті приєднання, та державної реєстрації відповідних змін до установчих документів.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" від 06 серпня 2014 року № 311 утворено територіальні органи ДФС згідно з додатком № 1.

Пунктом 2 зазначеної постанови прийнято рішення про реорганізацію територіальних органів Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком № 2.

Таким чином, Кабінетом Міністрів України у додатку № 2 до постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" від 06 серпня 2014 року № 311 визначено конкретних правонаступників територіальних органів Міндоходів територіальні органи ДФС, до яких вони приєднуються.

Отже, позивач ОСОБА_2 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області є правонаступником Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, яка з 14 травня 2015 року перебуває у стані припинення, що підтверджується витягом з ЄДР від 20 серпня 2015 року № 21051925 (а.с. 66-67).

Зважаючи на право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків на погашення податкового боргу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи зазначені вище положення Податкового кодексу України, суд дійшов до висновку, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, а в разі недостатності коштів на рахунках, звертатись до суду за дозволом на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Отже, позовні вимоги Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до приватного підприємства "Пристіна" про стягнення податкового боргу підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до приватного підприємства "Пристіна" про стягнення коштів задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків приватного підприємства "Пристіна" () кошти на погашення податкового боргу по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 150752 грн (сто пядесят тисяч сімсот пятдесят дві гривні) на розрахунковий рахунок № 0219, одержувач: Кременчуцьке УК/Кременчуцькому р-н/21080900, код одержувача: 37965887, банк одержувача ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 04 вересня 2015 року.

Суддя І.Г. Ясиновський