Справа № 2а-525/10/1229
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2010-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Малієнко Н.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року справа №2а-525/10/1229

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі суддів: Юрченко В.П., Старосуда М.І., Василенко Л.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області на постанову Станично-Луганського районного суду Луганської області від 19 квітня 2010 року у справі № 2-а-525/10/1229 за позовом ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Станично-Луганського районного суду Луганської області із позовом до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про визнання неправомірними дій працівників Луганського МРЕВ, які виразилися у відмові видачі посвідчення водія, вилученого 23.02.2010 року працівниками ВДАЇ по обслуговуванню Станично-Луганського району; зобовязання Луганського МРЕВ повернути вилучене 23.02.2010 року посвідчення водія; припинення виконання постанови судді від 26.08.2005 року про накладання адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, у звязку з давністю виконання.

Постановою суду першої інстанції від 19 квітня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області задоволені в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції від 19 квітня 2010 року, відповідачем подана апеляційна скарга, в який він просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Також відповідач зазначив, що особи, які позбавлені права керування транспортним засобом, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх цього права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа. Крім того, постановою суду першої інстанції зобовязано Луганське МРЕВ повернути вилучене посвідчення водія, однак позов було предявлено до УДАІ УМВС в Луганській області, крім того Луганське МРЕВ не є самостійною юридичною особою.

Сторони до суду апеляційної інстанції не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

За навіяними у справі матеріалами, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 15.02.2010 року постановою судді Станично-Луганського районного суду Іванчиков Є.М. був притягнутий адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 11.03.2010 року постанову Станично-Луганського районного суду Луганської області було змінено та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу 2500 грн.

В своєму позові позивач зазначив, що 23.02.2010 року співробітниками ВДАЇ Станично-Луганського РВУВС у позивача було вилучено посвідчення водія та передано в Луганське МРЕВ. 24.03.2010 року позивач звернувся в Луганське МРЕВ про видачу йому вилученого посвідчення водія, однак співробітниками Луганського МРЕВ йому було відмовлено у звязку з тим, що постановою Станично-Луганського районного суду Луганської області від 26.08.2005 року позивач був притягнутий до адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 Кодексу про адміністративні правопорушення України у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік., однак посвідчення водія не здав. Позивач просив надати йому письмову відмову щодо видачі посвідчення водія, однак йому було відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Станично-Луганського районного суду Луганської області від 26.08.2005 року позивач був притягнутий до адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік (арк. справи 8).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач дізнався про наявність вищевказаної постави лише 24.03.2010 року, крім того від здачі посвідчення він не ухилявся та співробітники ДАІ з питання про вилучення документа до нього не зверталися.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів внутрішніх справ, зазначеними у пунктах 2 і 3 частини другої статті 222 цього Кодексу (начальник або заступник начальника відділення (відділу, управління, департаменту), командир або заступник командира окремого підрозділу Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, начальник відділу внутрішніх справ або особа, яка виконує його обов'язки; працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання).

Статтею 318 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у разі винесення постанови про позбавлення права керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном вилучене посвідчення водія (свідоцтво, диплом) особі, щодо якої застосовано даний захід адміністративного стягнення, не повертається.

Дія виданого замість вилученого посвідчення водія (свідоцтва, диплома) тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном продовжується до закінчення строку, встановленого для подання скарги, або до прийняття рішення по скарзі.

Якщо в результаті розгляду скарги буде прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи або про заміну позбавлення права керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном іншим заходом стягнення (пункти 3 і 4 частини першої статті 293 цього Кодексу), вилучене посвідчення водія (свідоцтво, диплом) повертається особі, у якої його було вилучено.

Як вже зазначалося вище, постановою Апеляційного суду Луганської області від 11.03.2010 року постанову Станично-Луганського районного суду Луганської області було змінено та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу 2500 грн., однак із-за наявності постанови Станично-Луганського районного суду Луганської області від 26.08.2005 року працівниками правоохоронних органів позивачу посвідчення водія не повернуто.

Частиною 1 статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження чи опротестування постанови відповідно до статті 291 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги або протесту. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Відповідно до відповіді заступника голови Станично-Луганського районного суду Луганської області (арк. справи 39) постанова на ОСОБА_3 від 26.08.2005 року про позбавлення прав на управління надіслана до ДАІ Станично-Луганського РВ УМВС 31.08.2005 року.

На запит Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.07.2010 року до начальника УДАІ ГУМВС в Луганській області про надання інформації стосовно того, коли надійшла постанова Станично-Луганського районного суду Луганської області від 26.08.2005 року та яким чином здійснювалось її виконання, відповіді на дійсний час не надано.

Частинами 1 та 2 статті 81 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуюче те, що постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не може звертатись до виконання у звязку з закінченням строку звернення до її виконання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо відмови у видачі позивачу посвідчення водія.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, не ґрунтуються на нормах матеріального права та спростовуються матеріалами справи.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку що, судом першої інстанції правильно встановлено всі обставини по справі та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області залишити без задоволення.

Постанову Станично-Луганського районного суду Луганської області від 19 квітня 2010 року у справі № 2-а-525/10/1229 за позовом ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів: