Справа № 826/5062/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5062/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Чеботок Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області до Міністерства аграрної політики України, третя особа - Державне підприємство «Сумський державний селекційний центр» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов повністю.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ДП «Сумський державний селекційний центр» є державним підприємством, засновником якого виступає Міністерство аграрної політики України.

Станом на 16 березня 2015 року за ДП «Сумський державний селекційний центр» обліковується податковий борг у розмірі 1013357 грн 16 коп., в тому числі: основний борг - 831335 грн 78 коп., пеня - 73653 грн 57 коп., фінансові санкції - 108367 грн 81 коп.

З метою погашення вищезазначеної заборгованості третьою особою, в порядку статті 96 Податкового кодексу України, позивачем направлено подання від 28 січня 2015 року №702/10/18-15-25-033 до Міністерства аграрної політики України, однак позитивного рішення щодо виділення коштів на погашення такої податкової заборгованості не прийнято.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення податковий орган звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що по-перше, ДП «Сумський державний селекційний центр» не є державним підприємством, що не підлягає приватизації, по-друге, позивач звертався до суду з адміністративними позовами до ДП «Сумський державний селекційний центр» про стягнення з підприємства податкового боргу за окремими податковими зобов'язаннями, що входять до спірної суми боргу, який складає зміст позовних вимог у даній справі, та судами було задоволено зазначені позовні заяви Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області, а на виконання судових рішень відкрито відповідні виконавчі провадження.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 95 Податкового кодексу України (далі - ПК України) орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Особливості погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств визначено статтею 96 ПК України.

Так, відповідно до підпункту 96.2.1. пункту 96.2. ст. 96 ПК України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків.

Відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення (п. 96.3 ст. 96 ПК України).

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Виходячи з наведених норм статті 96 ПК України, обов'язок органу державної податкової служби на звернення із поданням в порядку пункту 96.2 статті 96 ПК України до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків боржника, виникає виключно після продажу внесеного в податкову заставу майна такого підприємства і лише за умови недостатності суми коштів, отриманих від такого продажу для покриття податкового боргу.

Відповідно до п.87.5 ст.87 ПК України у разі якщо здійснення заходів щодо продажу майна платника податків не привело до повного погашення суми податкового боргу, орган стягнення може визначити додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи.

Згідно з п.95.22 ст. 95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків. Сума коштів, що надходить у результаті стягнення дебіторської заборгованості, в повному обсязі (але в межах суми податкового боргу) зараховується до відповідного бюджету чи державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків. Сума дебіторської заборгованості, що стягнута понад суму податкового боргу, передається у розпорядження платника податку.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, податковий орган звертався до суду із адміністративними позовами про стягнення заборгованості з ДП «Сумський державний селекційний центр».

Так, постановами Сумського окружного адміністративного суду від:

19 липня 2013 року справа № 818/5457/13-а позов Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області задоволено, ухвалено стягнути з ДП «Сумський державний селекційний центр» податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 78 459 грн 34 коп.

16 жовтня 2013 року справа № 818/7681/13-а позов Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області задоволено, ухвалено стягнути з ДП «Сумський державний селекційний центр» податковий борг зі сплати з доходів найманих працівників у сумі 575 006 грн 69 коп.

16 вересня 2014 року у справі № 818/2236/14 позов Сумської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області задоволено, ухвалено стягнути з ДП «Сумський державний селекційний центр» податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 191 688 грн 47 коп, збору за спеціальне використання води у розмірі 2 141 грн 79 коп., земельного податку з юридичних осіб у розмірі 14 517 грн 46 коп.

На виконання вказаних судових рішень відкрито виконавчі провадження.

Так, відповідно до Закону України від 21.04.1999 № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (Закон № 606-ХІV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною другою статті 2 Закону № 606-ХІV встановлено, що примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно до частині першої статті 33 Закону №606-XIV у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

На підставі постанови від 20.04.2012 про арешт майна ДП «Сумський державний селекційний центр» та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем ВДВС Сумського РУЮ по виконавчому провадженню №32168265 на все майно боржника було накладено арешт та заборонено його відчуження.

Частинами першою ст. 57 Закону №606-XIV визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту (частина друга ст. 57 Закону №606-XIV).

Однак, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не вживалися будь-які заходи, які б підтверджували, що ним було виконано повний перелік дій, встановлених законодавчими актами, щодо порядку стягнення податкового боргу з підприємства. Зокрема, доказів вжиття заходів з продажу наявного майна ДП «Сумський державний селекційний центр», не надано.

Аналогічна позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 08.06.2015 року у справі №2а-13949/12/2670, де чітко визначено, що статтею статті 96 ПК України встановлено обов'язок органу державної податкової служби на звернення із поданням в порядку пункту 96.2 статті 96 ПК України до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків боржника, виникає виключно після продажу внесеного в податкову заставу майна такого підприємства і лише за умови недостатності суми коштів, отриманих від такого продажу для покриття податкового боргу.

Крім того, стягнення податкового боргу у загальному розмірі 1013357 грн 16 коп. є предметом спору у даній справі, є і частково предметом спору у справах №818/5457/13-а, №818/7681/13-а, №818/2236/14, що призводить до повторного стягнення з ПАТ «Сумський державний селекційний центр» податкового боргу з того ж виду податку та за ті ж періоди, що є недопустимим.

Разом з тим, відповідно до Переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 07.07.1999 № 847-XIV, встановлено, що ДП «Сумський державний селекційний центр» не включено до відповідного переліку, а отже не є державним підприємством, що не підлягає приватизації.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки ДП «Сумський державний селекційний центр» не включено до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації та позивачем не було виконано повний перелік дій щодо порядку стягнення податкового боргу з підприємства, а також приймаючи до уваги те, що частина заявленої суми перебуває на стадії виконавчого провадження, відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача податкового боргу.

Згідно із частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.В. Файдюк

.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Файдюк В.В.