Справа № 810/5137/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2015 року м. Київ К/800/15547/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр підготовки ІТ спеціалістів» попередня назва Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаст Лейн» (далі - Товариство) на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року у справі № 810/5137/13-а за адміністративним позовом Товариства до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - ДПІ),

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ №/1056, №/1055 від 16.05.2013 року щодо збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість і податку на прибуток приватних підприємств.

Зазначило, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення спростовуються наявними в матеріалах адміністративної справи документами.

11 листопада 2013 року постановою Київського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Товариство звернулося із касаційною скаргою про скасування постанови Київського окружного адміністративного суду та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, з 11.04.2012 року до 17.04.2012 року ДПІ була здійснена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства щодо дотримання ним вимог податкового законодавства при господарських операціях з ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь», ТОВ «Онікс Компані ЛТД» за період з 1.01.2012 року до 30.06.2012 року, за наслідками якої 22.04.2012 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що Товариством у порушення вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України занижений податок на додану вартість, у розмірі 121 967,00 грн., а також у порушення п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України занижений податок на прибуток, у розмірі 128 065,00 грн.

16 травня 2013 року ДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення: №/1056 щодо збільшення Товариству грошового зобов'язання з податку на додану вартість, у розмірі 182 951,00 грн., №/1055 щодо збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, у розмірі 160 081,00 грн.

Колегія суддів вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову обґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів (робіт, послуг), місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 Податкового кодексу України, згідно з якою право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/ послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України на час вчинення спірних операцій та видачі податкової накладної).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суди встановили, що 8.05.2012 року між Товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма «Горизонталь» був укладений договір № 05/7, відповідно до якого ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» надала Товариству послуги з маркетингового дослідження ринку у сфері інформатизації (IT консалтингу) та навчання в Україні в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Для підтвердження виконання зазначеного договору Товариство надало акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31-05/12 від 31.05.2012 року; платіжні доручення та банківські виписки; податкові накладні № 741 від 22.05.2012 року, № 753 від 23.05.2012 року.

Відповідно до ату ДПІ у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві № 7593/22-7/37889322 від 13.11.2012 року про неможливість проведення позапланової документальної перевірки ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» у зв'язку з його відсутністю за місцезнаходженням встановлено, що директор даного Товариства зареєстрував його за винагороду, фінансово-господарську діяльність не здійснював, свідоцтво платника податку на додану вартість не отримував, доручення на ведення фінансово-господарської діяльності нікому не надавав, договорів з приводу господарських операцій ні з ким не укладав, робіт не виконував, послуг не надавав.

16 січня 2012 року між Товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю «Онікс Компані ЛТД» був укладений договір № 16/01-2012, згідно якого ТОВ «Онікс Компані ЛТД» надало Товариству послуги з інформатизації (розроблення, постачання та тестування програмного забезпечення, з оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації та інших послуг у сфері інформатизації, у тому числі з використанням комп'ютерних систем) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

На підтвердження виконання зазначеного договору Товариство надало акти наданих послуг від 29.02.2012 року, 30.03.2012 року; платіжні доручення та банківські виписки; податкові накладні.

Суди правильно зазначили, що в актах наданих ТОВ «Онікс Компані ЛТД» послуг Товариству відсутня інформація про зміст послуг (це програмне забезпечення, що встановлювалось на комп'ютерну техніку, або семінари з питань інформаційних технологій), кількісні та якісні показники, технічні одиниці, місце надання послуг, осіб-отримувачів послуг тощо.

Товариством не були надані документи, які б підтверджували факт надання послуг ТОВ «Онікс Компані ЛТД».

Крім того, суди також встановили, що послуги з навчання персоналу інших організацій з питань інформатизації надавались самим Товариством, а не ТОВ «Онікс Компані ЛТД», оскільки даний контрагент не має для цього адміністративно-господарських можливостей, а надані Товариством первинні фінансово-господарські документи не містять зв'язку між послугами, споживачами послуг та діяльністю цього контрагента.

Відповідно до автоматизованої бази даних Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві декларації з податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік ТОВ «Онікс Компані ЛТД» до податкового органу не подавались, що свідчить про відсутність трудових ресурсів на вказаному підприємстві.

Суди обґрунтовано зазначили, що первинні фінансово-господарські документи, надані Товариством, не доказують факту здійснення господарських операцій з надання Товариству послуг ТОВ «Комерційна фірма «Горизонталь» та ТОВ «Онікс Компані ЛТД», оскільки контрагенти не мають адміністративно-господарських можливостей для здійснення господарських операцій, а маркетингові послуги не мають розумної економічної мети.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр підготовки ІТ спеціалістів» відхилити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.