Справа № 11073/10/1570
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2011-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2011 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Марина П.П.,

при секретарі Полторак І.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Саратського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, витрачених на виплату матеріальної допомоги по безробіттю у сумі 1 285,92 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Саратський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, витрачених на виплату матеріальної допомоги по безробіттю у сумі 1 285,92 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в період перебування на обліку в службі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю займався підприємницькою діяльністю, отже у звязку зі здійсненням підприємницької діяльності ОСОБА_1 згідно Закону України «Про зайнятість населення»не мала права на отримання матеріальної допомоги по безробіттю. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 1 285,92 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач до судового засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, заперечення на позовну заяву не подав, про причини неявки до суду не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справу у порядку, передбаченому ст. 128 КАС України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.05.2007 року громадянкою ОСОБА_1 до Саратського районного центру зайнятості подана заява про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення»та Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». В даний час не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсії не отримує (а.с. 11).

На підставі даної заяви наказом Саратського районного центру зайнятості ОСОБА_1 з 01.05.2007 року у звязку з наданням статусу безробітного призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.п.1,3,4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.2.1. «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності».

В ході проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»було встановлено, що застрахована особа ОСОБА_1 з 01.05.2007 року по 15.08.2007 року на момент перебування на обліку в центрі зайнятості була зареєстрована як фізична особа підприємець, про що не повідомила спеціалістів центру зайнятості, а в заяві про надання статусу безробітного вказала, що не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності. Крім того, при проведенні звірки з Державним реєстратором виявлено, що ОСОБА_1 в період перебування на обліку в центрі зайнятості отримувала дохід.

На підставі проведеного розслідування Саратським районним центром зайнятості складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»№18 від 10.09.2010 року згідно якого встановлено, що оскільки ОСОБА_1 не мала право на отримання статусу безробітного та отримання матеріальних виплат, матеріальна допомога, отримана ОСОБА_1 в період з 01.05.2007 року по 15.08.2007 року отримана незаконно та повинна бути повернута (а.с. 13-15). Даний акт отриманий відповідачем 09.10.2010 року, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в акті.

Відповідно до п.п. б, п.3 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України «Про особисте селянське господарство».

Відповідно до п. 3 ст. 46 розділу VI Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця».

Судом встановлено, що відповідно до даних довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 19.08.2010 року ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем (а.с.16-17).

Таким чином, в період перебування на обліку як безробітної в центрі зайнятості, відповідач була зареєстрована в установленому законодавством порядку як фізична особа підприємець і не мала права на отримання статусу безробітної та призначення їй виплати допомоги по безробіттю.

Згідно частин 2,3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Підпунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, передбачено, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Відповідно до довідки Саратського районного центру зайнятості про перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітної, з 01 травня 2007 року по 16 серпня 2007 року відповідачу нарахована та виплачена допомога по безробіттю у сумі 1285,92 грн. (а.с. 20).

Судом встановлено, що 10.09.2010 року директором Саратського районного центру зайнятості видано наказ №77 від 10.09.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 незаконно отриманих коштів (а.с. 18-19), який направлено відповідачу рекомендованим письмом з повідомленням (а.с. 21). В наданій до суду копії даного наказу зроблено позначку юрисконсульта Саратського районного центру зайнятості «від підпису відмовився».

Відповідачем не подано до суду доказів, щодо сплати незаконно отриманої за період з 01.05.2007 року по 15.08.2007 року матеріальної допомоги по безробіттю у сумі 1 285,92 грн. та доказів оскарження вимог Саратського районного центру зайнятості про сплату даного боргу.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 35, 38 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 79, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Саратського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, витрачених на виплату матеріальної допомоги по безробіттю у сумі 1 285,92 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Саратського районного центру зайнятості кошти витрачені на виплату матеріальної допомоги по безробіттю у сумі - 1 285,92 гривні на розрахунковий рахунок №0432, Банк УДК в Саратському районі, МФО 828011, код 20988443, одержувач Саратський районнийо центр зайнятості.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 04 березня 2011 року.

Суддя/підпис/ ОСОБА_2