Справа № 2-а-395/2010
Суддя: Казан І. С.
Дата ухвалення: 2010-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2-а-395/2010
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 травня 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Павлику В.І.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області адміністративний позов ОСОБА_1 до обласного управління ОСОБА_2 України у Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 07 березня 2010 року на а/д Київ-Чоп 239км, керуючи автомобілем НОМЕР_1, де обмежена максимальна швидкість руху до 70 км/год., він нібито рухався із швидкістю 96 км/год. На основі цього на нього було складено протокол та винесена постанова про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відповідно накладено штраф у розмірі 260 грн. Позивач вважає дану постанову необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням вимог ст. ст. 14-1, 33, 268 КУпАП відповідно до яких, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім цього він був позбавлений всіх прав, передбачених Законом давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичними послугами адвоката. При цьому не були зясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки адміністративного проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, а також ствердив, що він швидкості не перевищував, фіксацію дорожнього руху було проведено приладом «Візир», який не є засобом автоматичної фіксації; прилад має регулювання поля зору і воно може бути спеціально звужено чи розширено, тобто, в це поле міг потрапити сусідній автомобіль. Тому ОСОБА_1 просив у судовому порядку скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 260 грн. та закрити справу в звязку з відсутністю у його діях складу адмінправопорушення.

Представник управління ОСОБА_2 України у Житомирській області та інспектор ДПС ОДДЗ м. Житомира ОСОБА_3 не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи; про причини неприбуття суд не повідомили, а тому суд слухає справу в їх відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши усі обставини у справі та перевіривши їх наданими доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВК №102148 від 07 березня 2010 року, складеного інспектором ДПС ОДДЗ ВДАІ ГУ МВСУ м. Житомира ОСОБА_3 та на підставі постанови в справі про адміністративне правопорушення притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП., - на нього накладено стягнення за проступок у виді штрафу на суму 260 грн.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом, інспектором ДПС 3-го взводу роти ДПС ОДДЗ ВДАІ ГУМВСУ м. Житомира ОСОБА_3 при розгляді справи вимоги КУпАП проігноровані, а саме: залишене поза увагою пояснення ОСОБА_1, надане ним в протоколі про адміністративне правопорушення від 07.03.2010 р. та на місці події, не зясовані інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а лише констатовано порушення вимог п. 12.4 б Правил Дорожнього Руху та поспішно прийнято рішення. Такі дії по відношенню до адміністративного проступку та фактична несвоєчасність у прийнятті процесуальних рішень призводь не інакше як до втрати доказів і прийняття як результат невірних рішень посадовими особами. У тому числі інспектором ДПС в порушення відносно громадянина ОСОБА_1 статті 63 Конституції України, ст. ст. 122, 268 КУпАП 07.03.2010 року невірно складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення нібито ним адміністративного проступку.

Враховуючи наведене, пояснення позивача, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушенння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не доведена, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення АМ №097698 від 07 березня 2010 року, прийнята інспектором ДПС 3-го взводу роти ДПС ОДДЗ м. Житомира ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу 260 грн., є протиправною, відтак, її слід скасувати.

Ураховуючи наведене та згідно із ст. 251-252 КУпАП суд приходить до висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, оскільки з представлених суду матеріалів про вчинення особою адміністративного проступку та з пояснень позивача в суді, не слід робити однозначного висновку про вчинення особою адміністративного проступку.

У відповідності до адміністративного судочинства кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду адмінстратвиної справи не встановлено винності особи у вчиненнні адміністративного проступку 07.03.2010 року, а підставою для притягненння до адмністративної відповідальності є вчинення адмністративно правопорушення. Тому постанова інспектора ДПС в справі про адміністративне правопорушення АМ №097698 від 07 березня 2010 року стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити за наявної обставини, що виключає провадження в справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності згідно п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 70, 86, 158 163, 171-2 КАС України, ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора ДПС третього взводу роти ДПС ОДДЗ м. Житомир та скасувати постанову АМ №097698 від 07 березня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення стосовно скоєння проступку, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу на особу в розмірі 260 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана заява про апеляційне оскарження потягом десяти днів. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження суду першої інстанції або в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті та даний примірник має силу оригіналу.

Суддя