Справа № 2а-2102/11/1270
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2011-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Агевич К.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2011 року справа №2а-2102/11/1270 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Яковенка М.М.

суддів Ханової Р.Ф. , Гайдара А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Антрацитівського міськрайонного управління юстиції відділу державної виконавчої служби, Державного підприємства «Антрацит» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року по адміністративній справі №2а-2102/11/1270 за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Антрациті Луганської області до Антрацитівського міськрайонного управління юстиції відділу державної виконавчої служби, третя особа Державне підприємство «Антрацит» в особі відокремленого підрозділу «Антрацитівський ремонтно-механічний завод» про визнання дій неправомірними та скасування постанови про зупинення виконавчого провадження ВП № 21303759 від 08 лютого 2011 року, -

ВСТАНОВИЛА :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій та скасування постанови про зупинення виконавчого провадження.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року по адміністративній справі №2а-2102/11/1270 позовні вимоги задоволені частково, а саме скасована постанову відділу державної виконавчої служби Антрацитівського міськрайонного управління юстиції від 08 лютого 2011 року ВП № 21303759 з примусового виконання виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду від 02 червня 2010 року по справі № 2а-3436/10/1270 про стягнення з державного підприємства „Атрацит в особі відокремленого підрозділу „Антрацитівський ремонтно-механічний завод на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Антрацит Луганської області заборгованості по страхових внесках в розмірі 24 018, 40 грн. та пені в сумі 3 084, 30 грн.. В решті позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю (а.с.28, 29-32).

Не погодившись з таким рішенням, відповідач та третя особа подали апеляційні скарги, в якій зазначили, що постанова прийнята з порушенням норм права, у звязку з чим просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог (а.с.40-43, 55-60).

Апеляційний розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження з врахуванням приписів частини 6 статті 128, пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України з огляду на те, що жодна з осіб, які беруть участь у справі не прибула у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, проти апеляційних скарг заперечують.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, підтверджено матеріалами справи, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 02 червня 2010 року у справі № 2а-3436/10/1270 задоволено позовні вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Антрацит Луганської області з Державного підприємства „Антрацит в особі відокремленого підрозділу „Антрацитівський ремонтно-механічний завод недоїмку зі сплати страхових внесків з 01.01.2010 року по 01.04.2010 року в сумі 24 018, 40 грн. та пеню з 01.04.2009 року по 31.12.2009 рік в сумі 3 084, 30 грн. на користь відділення Фонду (а.с.5-6).

10.09.2010 позивачем передано до ВДВС Антрацитівського МУЮ виконавчий лист від 02 червня 2010 року № 2а-3436/10/1270 для примусового виконання, на підставі якого 13.09.2010 року відкрито виконавче провадження № 21303759 (а.с.7-8).

08.02.2011 ВДВС Антрацитівського МУЮ прийнято постанову ВП № 21303759 про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 02 червня 2010 року № 2а-3436/10/1270 на підставі п.15 ч.1 ст.34, ст. 36 Закону України Про виконавче провадження, у звязку із внесенням боржника до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу (а.с.9).

ДП «Антрацит» наказом МПЕ України від 10.11.2005 року №568 було включене до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості. (а.с.25).

Відповідно до п.15 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню, зокрема, у випадку внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Статтею 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» визначено, що цей закон регулює відносини, повязані з проведенням комплексу заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу та поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

До учасників розрахунків віднесені - підприємства паливно-енергетичного комплексу, субєкти господарської діяльності, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, державні цільові фонди, Державний комітет України з державного матеріального резерву, правонаступники ліквідованих фондів, що були передбачені законодавством, розпорядник цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України, які мають дебіторську або кредиторську заборгованість та здійснюють заходи щодо її погашення на умовах, визначених цим Законом (пункт 1.3 статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»).

Згідно з п.1.4 ст.1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» до заборгованості відноситься сума коштів, підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату, яка:

1) підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена;

2) є податковим боргом та підлягає сплаті, але не сплачена, до бюджетів усіх рівнів та державних цільових фондів, у тому числі ліквідованих;

3) підлягає сплаті, але не сплачена, до цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України;

4) передбачена видатками бюджетів усіх рівнів, але не отримана субєктами господарської діяльності, у тому числі за пільгами та субсидіями, для сплати за спожиті енергоносії;

5) підлягає сплаті і виникла внаслідок відсутності у Державному бюджеті України минулих років видаткових статей або передбачення видатковими статтями часткового фінансування видатків для розрахунків за енергоносії, у тому числі за пільгами та субсидіями (трансфертами), спожиті підприємствами, організаціями, закладами та установами, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів.

Вищенаведеною нормою встановлено вичерпний перелік сум коштів, що підпадають під визначення заборгованості при застосуванні цього Закону, на які поширюється положення п.15 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обовязкового зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до положень Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» його дія поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу та субєктів господарської діяльності, зазначених в п.1.3 ст.1, щодо заборгованості, яка виникла внаслідок несплати або неповних розрахунків за енергоносії.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позивач не відноситься до учасників розрахунків відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а борг ДП «Антрацит» не є боргом у сфері енергопостачання (енергоспоживання) чи за не сплату електроенергії або податковим боргом, оскільки борг виник через несплату пыдприэмством обовязкових страхових внесків, на які не поширюються норми Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», а тому віднесення ДП «Антрацит» до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», не є беззаперечною підставою для зупинення спірного виконавчого провадження.

Крім того, колегія суддів зазначає, що приписи п.15 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» визначають дві обовязкові умови, які зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження. Це внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, субєктивна ознака, що має місце у межах спірних відносин, та участь зазначеного підприємства у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», обєктивна умова, яка в свою чергу включає характер та термін виникнення заборгованості.

Недоведеність віднесення заборгованості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача перед позивачем до такої, що погашається за процедурою Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» унеможливлює застосування приписів п.15 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» до спірних правовідносин.

Врахувавши вищевикладене, колегія судів погоджує висновок суду першої інстанції, що позовна вимога щодо скасування постанови ВП № 21303759 від 08.02.2011 року про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-3436/10/1270, виданого Луганським окружним адміністративним судом про стягнення з ДП «Антрацит» на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Антрацит та Антрацитівському районні Луганської області заборгованості зі сплати страхових внесків та пені, яка є складовою частиною від страхових внесків, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст..200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційних скарг не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 1951, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Антрацитівського міськрайонного управління юстиції відділу державної виконавчої служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року по адміністративній справі №2а-2102/11/1270 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Антрацит» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року по адміністративній справі №2а-2102/11/1270 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 21 березня 2011 року по адміністративній справі №2а-2102/11/1270 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.М. Яковенко

Судді Р.Ф. ОСОБА_2 Гайдар