Справа № 2а-3138/10/1213
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2010-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Масенко Д.Є.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2010 року справа №2а-3138/10/1213 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів Міронової Г. М.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанова Ленінського районного суду м. Луганська

від 27 липня 2010 року

по адміністративній справі № 2-а-3138/10/1213 (суддя Масенко Д. Є.)

за позовом ОСОБА_3

до УДАІ УМВС України в Донецькій області в особі

ВДАІ з обслуговування адміністративної території

м. Єнакієве та Автомобільно технічної інспекції

про визнання дій неправомірними та скасування

постанови в справі про притягнення до

адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Луганська з адміністративним позовом (арк. спр. 7-8) до УДАІ УМВС України в Донецькій області в особі ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Єнакієве та Автомобільно технічної інспекції про поновлення строку на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, визнання дій незаконними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 23 березня 2009 року АН 194023, стягнення витрат на юридичну допомогу в сумі 250 грн.

Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 27 липня 2010 року (арк. спр. 74-76) позовні вимоги було задоволено частково. Суд першої інстанції визнав неправомірними дії відповідача, скасував постанову серії АН № 194023 від 23 березня 2009 року, в задоволенні решти позовних вимог відмовив.

В обґрунтування відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на юридичну допомогу в сумі 250 грн. суд першої інстанції послався на недоведеність позивачем факту понесення таких витрат.

В апеляційній скарзі (арк. спр. 50) позивач просив частково скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в частині позовних вимог про стягнення з відповідача понесених збитків на юридичні послуги в сумі 250 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції порушено вимоги процесуального права, оскільки на виконання вимог частини 3 статті 87, статті 90, 94 КАС України, в матеріалах справи наявні документи, що підтверджують факт понесення позивачем судових витрат, а саме:

- інтереси позивача в суді представляли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі договору про надання юридичних послуг від 14 квітня 2010 року, факт оплати юридичних послуг підтверджено квитанцією про оплату юридичних послуг у розмірі 250 грн.,

- у судовому засіданні 27 липня 2010 року представником позивача було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи довідки № 125 від 27 липня 2010 року, копії диплома МВ № 13508864 від 28 червня 2010 року в підтвердження того, що представник позивача має вищу юридичну освіту та є спеціалістом в області права. Факт участі представників позивача у судовому засіданні підтверджено журналом судових засідань.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, встановила наступне.

Частиною 1 статті 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Частиною 1 статті 87 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 87 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 квітня 2009 року між позивачем (Замовник) та відокремленим підрозділом «Правовий захист підприємств та громадян» ДП «Донбаснафтопродукт» ТОВ «Донбаснафтопродукт» в особі директора ОСОБА_4 (Виконавець) було укладено договір на надання юридичних послуг (арк. спр. 17). За умовами наведеного договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання надавати консультаційні та юридичні послуги в обсязі та на умовах, передбачених договором, по скарзі на постанову УДАІ УМВС України в Донецькій області про накладення штрафу на ОСОБА_3 Предмет договору обмежується прийняттям рішення судом першої інстанції по суті спору. Відповідно до умов пункту 2.1 зазначеного договору виконавець надає наступні юридичні послуги: підготовка скарги та направлення її на розгляд до суду, представництво інтересів замовника за його довіреністю в суді. За умовами пункту 4.1 зазначеного договору загальна вартість послуг виконавця складає 250 грн., окремо не визначена вартість представництва послуг в суді

Згідно квитанції від 14 квітня 2009 року (арк. спр. 16) позивачем сплачено на виконання умов договору про надання юридичних послуг на загальну суму 250 грн.

В матеріалах справи наявна довіреність від 26 січня 2008 року (арк. спр. 18), видана на імя ОСОБА_4, ОСОБА_6 на виконання умов договору про надання юридичних послуг з визначенням строку дії довіреності до 2010 року. Довіреність засвідчена головним бухгалтером ТОВ «Донбаспромпоставка».

Згідно довіреності від 23 липня 2010 року (арк. спр. 66) ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 (начальник юридичного відділу ДП «Донбаснафтопродукт» ТОВ «Донбаснафтопродукт» в особі ВП «Правовий захист підприємств та громадян»), ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (юрисконсульти ДП «Донбаснафтопродукт» ТОВ «Донбаснафтопродукт» в особі ВП «Правовий захист підприємств та громадян»). Зазначена довіреність підписана та засвідчена позивачем як директором ТОВ «Донбаспромпоставка».

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_4 була присутня на судовому розгляді 19 серпня 2009 року, тривалість судового розгляду складала 4 хвилини (арк. спр. 25). Представники позивача у судових засіданнях 4 вересня 2009 року, 15 жовтня 2009 року, 16 листопада 2009 року присутніми не були (арк. спр. 30, 32, 35, 40). У судовому засіданні 27 липня 2010 року на судовому засіданні був присутнім представник позивача ОСОБА_8, тривалість судового засідання складала 43 хвилини (арк. спр. 71-72).

Відповідно до частини 3 статті 90 КАС України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Постановою КМ України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590 визначено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ: 1) якщо компенсація сплачується суб'єктом владних повноважень - не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи, 2) якщо компенсація відповідно до закону сплачується за рахунок держави - не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що особі, яка надає правову допомогу, виплачується 5 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за повний робочий день.

Позивачем всупереч вимог статті 71 КАС України, незважаючи на вимоги суду апеляційної інстанції, не надано доказів перерахування сплачених позивачем коштів в сумі 250 грн. на рахунок ВП «Правовий захист підприємств та громадян», доказів, що підтверджують повноваження директора ТОВ «Донбаспромпоставка» на видачу довіреності начальнику та юрисконсультам юридичного відділу ВП «Правовий захист підприємств та громадян», не надано доказів того, що ОСОБА_4 є начальником юридичного відділу ВП «Правовий захист підприємств та громадян», а ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відповідно юрисконсультами ВП «Правовий захист підприємств та громадян» та не надано доказів щодо того яка саме сума у відповідності до постанови КМ України № 590 від 27 квітня 2006 року з врахуванням фактичного часу перебування представників позивача у судовому засіданні з загальної суми 250 грн. підлягає компенсації. Також, колегія суддів визначає, що в журналі судового засідання від 27 липня 2010 року в якості представника позивача вказана ОСОБА_8, довіреність на яку в справі відсутня, позивачем зауваження на вказаний журнал судового засідання не вносилися.

Зважаючи на недоведеність позивачем факту понесення судових витрат, повязаних саме з розглядом цієї справи, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача, що обумовлює залишення постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 160, 1712, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 27 липня 2010 року по адміністративній справі № 2-а-3138/10/1213 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 27 липня 2010 року по адміністративній справі № 2-а-3138/10/1213 залишити без змін.

Ухвала прийнята в письмовому провадженні, є остаточною та оскарженню не підлягає. Головуючий суддя В.Г.Яманко

Судді Г.М.Міронова

ОСОБА_2