Справа № 2а-1870/2135/11
Суддя: Д.М. Савченко
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2011 р. Справа № 2a-1870/2135/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Прімової О.В.,

позивача - ФОП ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Сумській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 119738 від 29 березня 2011 року, винесену заступником начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Сумській області Міністерства транспорту та звязку України ОСОБА_3, про застосування до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у сумі 1 700 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова прийнята незаконно, з порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, позивачем зазначено, що при проведенні 22.02.2011 року в м. Богодухові Харківської області перевірки водія ОСОБА_4, що керував належним позивачеві автомобілем DAF FT 85 CF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1, посадовими особами Головавтотрансінспекції не було зроблено відмітки за результатами проведеної перевірки у подорожньому листі та не надано копії складеного ними акту про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт. Зазначені в оскаржуваній постанові дані про відсутність у позивача як у перевізника ліцензії чи ліцензійної картки не відповідають дійсності, оскільки 04.11.2008 року Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті позивачеві видано ліцензію серії АВ № 436133 на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та дозволено здійснення внутрішніх перевезень вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами, строк дії ліцензії до 04.11.2013 року. Також позивачеві видана ліцензійна картка серії АА № 488790 до ліцензії серії АВ № 436133 на транспортний засіб автомобіль марки DAF FT 85 CF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1. Крім того, в порушення вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, згідно з пунктом 26 якого про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа субєкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням, позивач не був повідомлений про дату та місце розгляду справи, у звязку з чим не зміг взяти участь у її розгляді та скористатися своїми правами. Також позивачем зазначено, що оскаржувана постанова не містить приводів та підстав для притягнення його до відповідальності за абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 15, 16), пояснивши при цьому, що 22.02.2011 року державними інспекторами теруправління Головавтотрансінспекції у Харківській області під час перевірки транспортного засобу марки ДАФ номерний знак НОМЕР_1, за кермом якого перебував водій ОСОБА_4, було встановлено, що даний автомобіль використовує автомобільний перевізник ОСОБА_1, який надає послуги по перевезенню небезпечних вантажів без ліцензійної картки на автомобіль, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки водієм на перевірку була надана ліцензійна картка серії АА № 488790 на транспортний засіб державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яка, відповідно до абз. 2 п. 3.3 «Положення про ліцензійну картку, що додається до ліцензії на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом», затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України від 22.07.2010 року № 514, є недійсною, оскільки в ній зазначений тимчасовий реєстраційний талон ДАО 892616 з терміном дії до 27 січня 2010 року. На підставі виявленого порушення державними інспекторами був складений Акт від 22.02.2011 року. 22 березня 2011 року ФОП ОСОБА_1 зявився до теруправління у Сумській області та надав пояснення стосовно викладених в акті порушень, а також заяву про перенесення розгляду справи на 29 березня 2011 року, однак цього дня до теруправління не зявився. За допущені порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» 29 березня 2011 року винесена постанова № 119738, якою відносно ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у розмірі 1 700 грн. Також представник відповідача пояснив, що про час і місце розгляду справи позивач був повідомлений телефоном, сам зявився до теруправління 22 березня 2011 року і власноручно подав заяву про перенесення розгляду справи на 29 березня 2011 року, але у вказаний день для участі у розгляді справи не зявився. Щодо невручення копії акту перевірки представникові позивача пояснив, що згідно з існуючим порядком вручення копії акту рейдової перевірки представникові субєкта господарювання не передбачено, запис у подорожньому листі про проведену перевірку і виявлені порушення не вчинявся, оскільки чинним законодавство не передбачено обовязкової наявності подорожнього листа в даному випадку, тому він для перевірки у водія не вимагався.

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо необхідності відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 лютого 2011 року державними інспекторами Територіального управління Головавтотрансінспекції у Харківській області ОСОБА_5 і ОСОБА_6 складено Акт № 227261 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно з яким проведено перевірку транспортного засобу марки DAF FT 85 CF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, під управлінням водія ОСОБА_4 Під час перевірки виявлено порушення, а саме, надання послуг по перевезенню небезпечних вантажів без оформлення ліцензійної картки, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Місце перевірки м. Богодухів, вул. Харківська, 43 (а.с. 17).

Зазначена перевірка проведена на підставі завдання на перевірку № 101696 від 18 лютого 2011 року, виданого начальником Територіального управління Головавтотрансінспекції у Харківській області на проведення рейдової перевірки СПД всіх форм власності вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» на автодорозі Харків Охтирка, 63 км, м. Богодухів, вул. Харківська, 43 (а.с. 22).

Постановою про застосування фінансових санкцій № 119738 від 29.03.2011 року, винесеною заступником начальника теруправління Головавтотрансінспекції у Сумській області ОСОБА_3, враховуючи те, що ОСОБА_1 22.02.2011 р. у м. Богодухів, акт № 227261, допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції в сумі 1 700 гривень (а.с. 9).

Згідно з копією ліцензії серії АВ № 436133, виданої Міністерством транспорту та звязку України, ОСОБА_1 дозволено здійснення внутрішніх перевезень вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами; строк дії ліцензії з 05.11.2008 року до 04.11.2013 року (а.с. 10).

Відповідно до копії ліцензійної картки серії АА № 488790 до ліцензії АВ № 436133, ОСОБА_1 дозволений вид робіт внутрішні перевезення вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами, автомобілем марки DAF FT 85 CF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2002, номер тимчасового реєстраційного талону ДАО 892616, дійсний до 27 січня 2010 року (а.с. 11).

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 2 статті 48 вищевказаного Закону, документами для фізичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є: для автомобільного перевізника - ліцензія та документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно з «Положенням про ліцензійну картку, що додається до ліцензії на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом», затвердженим наказом Міністерства транспорту та звязку України № 514 від 22.07.2010 року (далі Положення), ліцензійна картка - документ, який додається до ліцензії на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі - ліцензія). Ліцензійні картки додаються до ліцензії на кожен автомобільний транспортний засіб (далі - автотранспортний засіб) (п. 1.3. Положення).

Пунктом 1.9. Положення передбачено, що ліцензійна картка повинна бути в автотранспортному засобі під час його використання для надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів.

Пункт 2.2.10. Положення передбачає, що у рядку "Реквізити відповідного документа про реєстрацію та термін дії документа:" зазначаються серія та номер відповідного реєстраційного документа або іншого засвідченого в установленому порядку документа, що підтверджує право користування чи розпорядження таким автотранспортним засобом.

Згідно з пунктом 3.3. Положення, ліцензійні картки є недійсними у разі:

виключення автотранспортного засобу, на який видано ліцензійну картку, із списку власних автотранспортних засобів або автотранспортних засобів, що використовуються на інших законних підставах;

змін у реєстраційних документах власних автотранспортних засобів або в інших засвідчених в установленому порядку документах, що підтверджують право користування чи розпорядження таким автотранспортним засобом, що використовується на інших законних підставах;

пошкодження або втрати ліцензійної картки;

закінчення терміну дії ліцензійної картки;

анулювання ліцензії, до якої додавались ліцензійні картки, або визнання такої ліцензії недійсною.

Таким чином, на момент одержання позивачем ліцензійної картки серії АА № 488790 від 17.12.2009 р. на автомобіль марки DAF FT 85 CF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1, належним реєстраційним документом на вказаний автомобіль був зазначений у ліцензійній картці тимчасовий реєстраційний талон ДАО 892616, дійсний до 27 січня 2010 року, проте термін дії вказаного документа на момент проведення перевірки 22 лютого 2011 року сплинув.

З наданої позивачем копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11), вбачається, що 20.04.2010 р. позивачу на підставі тимчасового талону ДАО 892616 видано новий реєстраційний документ на належний йому автомобіль марки DAF FT 85 CF 430, реєстраційний номер НОМЕР_1, а саме, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 585626 від 20.04.2010 р., у звязку з чим з вказаної дати ліцензійна картка серії АА № 488790 від 17.12.2009 р. є недійсною у звязку зі змінами у реєстраційних документах транспортних засобів (п. 3.3. Положення).

Стосовно доводів позивача про неповідомлення його відповідачем про час та місце розгляду справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів судової справи, 22.03.2011 року позивачем надано відповідачеві письмові пояснення щодо виявлених 22.02.2011 року порушень Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с. 18). Того ж дня позивачем подано відповідачеві заяву про перенесення розгляду справи по суті на 29.03.2011 року (а.с. 19). З наведеного випливає, що позивач був повідомлений про розгляд справи стосовно нього, призначений на 29.03.2011 року, тобто на день, коли було прийнято оскаржувану постанову.

Як повідомив у судовому засіданні представник відповідача (проти чого не заперечував позивач), повідомлення позивача про дату розгляду справи було здійснено за телефоном, у звязку з чим суд вважає, що право позивача знати про час і місце розгляду справи порушено не було.

Стосовно доводів позивача про невручення йому або його представникові копії акту перевірки від 22.02.2011 року, а також про невідображення результатів перевірки у подорожньому листі, суд вважає за необхідне зауважити, що вказані доводи висновків суду щодо допущеного позивачем порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», за яке передбачена відповідальність у вигляді фінансової санкції, не спростовують, тому судом до уваги не беруться.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, прийнято постанову № 119738 від 29 березня 2011 року про застосування до позивача фінансової санкції, у звязку з чим вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 157-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови № 119738 від 29 березня 2011 року, винесеної заступником начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Сумській області Міністерства транспорту та зв"язку України ОСОБА_3, про застосування до суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій в сумі 1700 гривень відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя (підпис) Д.М. Савченко

З оригіналом згідно

Суддя Д.М. Савченко

Повний текст постанови складено 13 квітня 2011 року.