Справа № 2-а-36/10
Суддя: Олійник П. В.
Дата ухвалення: 2010-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Костопільський районний суд Рівненської області
Справа №2-а-36/2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2010 року

Костопільськнй районний суд Рівненської області в складі: головуючого-судді Олійника П.В.

при секретарі Деркач І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання незаконною відмови у зарахуванні на облік потребуючих поліпшення житлових умов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірною відмову у зарахуванні його на облік потребуючих поліпшення житлових умов, визнати його потребуючим поліпшення житлових умов, визнати за ним право на позачергове забезпечення житловою площею, визнати за ним право перебувати на обліку потребуючих поліпшення житлових умов з моменту подання заяви 07 грудня 2007 року та зобов'язати прийняти на засіданні виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради рішення про зарахування його на облік потребуючих поліпшення житлових умов у списки громадян, які користуються правом на позачергове забезпечення житлом з 07 грудня 2007 року.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та по аналогічних мотивах. Просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради позовні вимоги не визнав, покликаючись на те, що позивач не є потребуючим поліпшення житлових умов, а договір найму житла, який був укладений позивачем, не був зареєстрований в ОСОБА_2 будинкоуправлінні. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло.

Порядок отримання житла потребуючими поліпшення житлових умов регламентується Житловим кодексом ( ЖК ) України та нині чинними Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP.

Згідно п.5 ч.І ст.34 ЖК України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які проживають тривалий час за договором найму ( оренди ) в будинках ( квартирах ), що належать громадянам на праві приватної власності. Підпунктом 5 п.13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP уточнено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які проживають не менше 5 років за договором найму ( оренди ) в будинках ( квартирах ), що належать громадянам на праві приватної власності.

Пунктом 18 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP передбачено, що заява про взяття на квартирний облік подається до виконавчого комітету Ради за місцем проживання громадян. В необхідних випадках до заяви додається копія договору найму жилого приміщення в будинку ( частині будинку ), квартирі, що належить громадянину на праві приватної власності.

Судом встановлено, що позивачем при поданні заяви про взяття на квартирний облік також було подано договори найму житла, укладені позивачем та власником житла - квартири в АДРЕСА_1 - ОСОБА_3. Згідно цих договорів позивач з 02 жовтня 2001 року проживає по договору найму в квартирі, яка належить іншій особі на праві приватної власності. Згідно довідки Рівненського ОБТІ житло за позивачем не зареєстроване.

На думку суду покликання представника відповідача на те, що договори найму житла, які надав позивач, не зареєстровані в ОСОБА_2 будинкоуправлінні, а тому не можуть братися до уваги при вирішенні питання про взяття на квартирний облік, є необгрунтованими з наступних підстав.

Статтею 158 ЖК України дійсно передбачено, що договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку ( квартири ) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється.

Проте, ст.811 ЦК України передбачено, що договір найму житла укладається у письмовій формі і не потребує додаткової реєстрації. Аналогічне правило містилося і в ч.2 ст.277 ЦК Української PCP, який діяв до 1 січня 2004 року, де було передбачено, що договір найму жилого приміщення в будинках, що належать громадянам на праві особистої власності, укладається наймачем з власником будинку. ЦК Української PCP також не передбачав реєстрацію договорів найму у будь-яких органах.

Відповідно до ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини ( цивільні відносини ), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Виходячи із наведеного до сфери регулювання цивільного законодавства відносяться і житлові правовідносини.

Згідно ч.І ст.4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Частиною другою ст.4 ЦК України передбачено, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Відповідно до положень вищеназваної статті Цивільний кодекс України в ієрархії актів, що містять норми цивільного права, займає друге місце після Конституції України, а тому всі інші норми права, що містяться в інших законах, повинні відповідати Цивільному Кодексу України.

За таких обставин, суд вважає, що повинні застосовуватися положення ЦК Української PCP та ЦК України, які не вимагають послідуючої реєстрації договорів найму житла в будинках ( квартирах ), що належить громадянам на праві приватної власності.

Зважаючи на подані позивачем докази та відповідно до ст.34 ЖК України і п.п.5 п.13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, суд вважає, що позивач з 03 жовтня 2006 року є потребуючим поліпшення житлових умов як такий, що прожив більше п'яти років за договором найму в квартирі, що належить іншому громадянину на праві приватної власності. В звязку з цим суд визнає відмову відповідача у зарахуванні позивача на облік потребуючих поліпшення житлових умов неправомірною.

Відповідно до п.20 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP рішення щодо взяття на квартирний облік повинно бути винесене у місячний строк з дня подання громадянином необхідних документів. Пунктом 22 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP громадяни вважаються взятими на квартирний облік у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів з дня винесення рішення виконавчого комітету. Виходячи із цього, суд вважає, що позивач має право перебувати на обліку потребуючих поліпшення житлових умов з дня винесення виконкомом ОСОБА_2 міської ради рішення про відмову у взятті його на облік потребуючих поліпшення житлових умов, але не пізніше одного місяця з дня подання заяви від 07 грудня 2007 року про взяття на облік.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання за ним права на позачергове забезпечення житловою площею, то суд вважає її необгрунтованою. В судовому засіданні встановлено, що позивач прибув на роботу згідно направлення вузу з 26 липня 2006 року. В той час позивач ще не був потребуючим поліпшення житлових умов, а рахується таким після закінчення пятирічного терміну проживання за договором найму в квартирі, що належить іншому громадянину на праві приватної власності, тобто з 03 жовтня 2006 року. Покликання позивача в позові на п.44 Положення про розподіл та використання в народному господарстві випускників вищих і середніх спеціальних навчальних закладів суд не приймає до уваги, оскільки воно також передбачало забезпечення житловою площею випускників, які потребують поліпшення житлових умов, а позивач на момент розподілу та отримання направлення на роботу ще не рахувався потребуючим поліпшення житлових умов. В звязку з цим суд відмовляє в задоволенні цієї позовної вимоги.

На підставі наведеного та керуючись cm.11, 71, 86, 160-163 КАС України, cm. 277 ЦК Української PCP, cm.l, 4, 810, 811 ЦК України, ст.34, 158 ЖК України, п. 13, 18, 20, 22 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання незаконною відмови у зарахуванні на облік потребуючих поліпшення житлових умов - задоволити частково.

Визнати неправомірною відмову виконкому ОСОБА_2 міської ради у зарахуванні ОСОБА_4 на облік потребуючих поліпшення житлових умов.

Визнати ОСОБА_4 потребуючим поліпшення житлових умов.

Визнати за ОСОБА_4 право перебувати на обліку потребуючих поліпшення житлових умов з дня винесення виконкомом ОСОБА_2 міської ради рішення про відмову у взятті його на облік потребуючих поліпшення житлових умов, але не пізніше одного місяця з дня подання заяви від 07 грудня 2007 року про взяття на облік.

Зобовязати виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради прийняти рішення про зарахування ОСОБА_1 на облік потребуючих поліпшення житлових умов з дня винесення рішення про відмову у взятті його на облік потребуючих поліпшення житлових умов, але не пізніше одного місяця з дня подання заяви від 07 грудня 2007 року про взяття на облік.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ :