Справа № 2-а-16/10
Суддя: Олійник П. В.
Дата ухвалення: 2010-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Костопільський районний суд Рівненської області
Справа № 2-а-16/2010 р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2010 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Олійника П.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі, Управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, визнати дії відповідача - управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі - неправомірними, стягнути з вказаного відповідача недоплачену щомісячну соціальну допомогу до пенсії за період з січня 2006 року по листопад 2008 року включно в сумі 3810,00 грн. та зобов'язати відповідача нараховувати вказану допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» надалі при нарахуванні пенсії.

В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що є дитиною війни та відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячної соціальної допомоги до пенсії, нарахування та виплату якої повинен здійснювати відповідач. Однак, нарахування та виплата вказаної допомоги в 2006-2007

роках відповідачем не проводилася, а у 2008 році допомога виплачена у неповному обсязі.

Позивач просила справу розглянути у її відсутності, позов задоволити.

Відповідач - управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі - в письмовому запереченні просить в позові відмовити, оскільки позивач з січня 2007 року на обліку в управлінні не перебуває, а тому її позовні вимоги безпідставні. Просить справу розглянути у відсутності представника відповідача.

Відповідач - управління праці та соціального захисту населення Костопільської РДА - в письмовому запереченні просить відмовити в позові, покликаючись на те, що діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Крім того, вказує, що позивачем пропущено

строк звернення до суду. Просить справу розглянути у відсутності представника відповідача.

Розглянувши в порядку письмового провадження доводи, викладені позивачем, заперечення відповідачів та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивач наділена правовим статусом дитини війни, що підтверджується копією пенсійного посвідчення ( в матеріалах справи ) із проставленим у ньому штампом «дитина війни».

Із заперечень відповідачів та довідки управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі вбачається, що позивач до 1 січня 2007 року перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Костопільському районі. Після подання нею 22 грудня 2006 року заяви про припинення виплати пенсії в зв'язку з переходом на отримання державної соціальної допомоги знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, який набрав чинності з 1 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно із п.17 cj.11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19 січня 2006 року виключено п. 17 ст.77, а ст. 110 Закону викладена у новій редакції, відповідно до якої пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються у 2006 році поетапно за

результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету Оскільки чинним законодавством України не було визначено порядку нарахування та виплати ) 2006 році державної соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а Конституційний Суд України не приймав рішень щодо неконституційності Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року повністю чи в його окремих частинах, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з управління Пенсійного фонд України в Костопільському районі підвищення до пенсії як дитині війни у 2006 році.

Пунктом 12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» булс зупинено на 2007 рік з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Відповідно до п.41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була викладена у новій редакції, відповіднс до якої дітям війни ( крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветерана війни, гарантії їх соціального захисту» ) виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року зміни, внесен: п.12 ст.71 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489-У, визнано такими, що не

відповідають Конституції України ( є неконституційними ). Зміни, внесені п.41 розділу II

Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ, Рішенням Конституційного Суду України віл 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними ).

Положення статей відповідних законів, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення. Отже, положення п. 12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які визнані неконституційними, втратили чинність з 9 липня 2007 року, а положення п.41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів

України» - з 22 травня 2008 року.

Таким чином, за періоди з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 листопада 2008 року позивачу відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни повинна була проводитися виплата підвищення до пенсії як дитині війни Але, як вбачається з матеріалів справи, позивач у вищевказані періоди не отримувала підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як це визначено ст.6 Закон України «Про соціальний захист дітей війни», хоча мала таке право.

Відтак, дії відповідача - управління праці та соціального захисту населення Костопільської РДА щодо ненарахування та невиплати позивачу державної соціальної допомоги як дитині війни є неправомірними, оскільки такі дії порушують права позивача, гарантовані статтею 6 вищезгаданого Закону, ст.ст.22, 46, 64 Конституції України.

Беручи до уваги те, що згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни виплачується підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, суд вважає управління праці та соціального захисту населення Костопільської РДА належним відповідачем у справі, оскільки вказаний орган здійснює нарахування та виплату позивачу державної соціальної допомоги.

Покликання відповідача на відсутність бюджетного фінансування на виплату підвищення до соціальної допомоги як підставу своїх заперечень не заслуговують на увагу, так як відсутність такого фінансування не позбавляє позивача права на отримання допомоги у визначених законодавством розмірах.

Позивач просить суд стягнути конкретну суму державної соціальної допомоги дитині війни Оскільки такі виплати не були їй нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення нарахування доплати замість органу, якому надані такі повноваження, то, виходячи з положень абз.2 ч.2 ст.162 КАС України, суд вважає за необхідне змінити спосіб захист, обраний позивачем, і зобовязати відповідача згідно його компетенції та відповідної кваліфікаиЛ провести нарахування та виплату позивачу вказаного підвищення.

Щодо позовної вимоги про зобовязання нараховувати державну допомогу відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» надалі при нарахуванні пенсії, то вказана вимога не підлягає до задоволення. Відповідно до ч.І ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів

державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Таким чином, звернення до суду зумовлене наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів, на захист яких звертається особа, тому визнання будь-якого права на майбутнє є безпідставним та необгрунтованим.

Крім того, відповідачі наполягають на застосуванні наслідків пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.2 та ч.З ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за

захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, проте цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду. Згідно ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року ( з наступними змінами і доповненнями ) суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу,

що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким

строком. Враховуючи, що позивач отримує державну соціальну допомогу, яка виплачується замість пенсії, суд вважає, що строк позовної давності у даному випадку не застосовується.

На підставі наведеного та керуючись ст. 11, 71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИ В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі. Управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 листопада 2008 року.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 листопада 2008 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Присудити з державного бюджету на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 41,50 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Костоиільський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ :