Справа № 2а-3139/10/0370
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 грудня 2014 року Справа № 2а-3139/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

суддів Валюха В.М., Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 митниці Міндоходів про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, ОСОБА_4 митниці про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на публічній службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2012 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, ОСОБА_4 митниці про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на публічній службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заява обґрунтована тим, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2010 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.10.2014 року його поновлено на посаді головного інспектора сектору митного оформлення №2 відділу митного оформлення №1 митного поста Ягодин ОСОБА_4 митниці з 29.10.2010 року, стягнуто з ОСОБА_4 митниці заробітну плату за час вимушеного прогулу з 29.10.2010 року. Постанову в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць звернуто до негайного виконання.

На виконання зазначеної постанови ОСОБА_5 митною службою України 05.02.2013 року видано наказ №289-к про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного інспектора сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення №1 митного поста Ягодин ОСОБА_4 митниці з 29.10.2010 року, а ОСОБА_4 митницею наказ №149-к від 06.02.2013 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного інспектора сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення №1 митного поста Ягодин ОСОБА_4 митниці з 29.10.2010 року. Таким чином, оскільки виконання рішення суду щодо поновлення на посаді було затримане на період з 29.10.2010 року по 06.02.2013 року, тому просить стягнути з ОСОБА_4 митниці середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді, починаючи з 29.10.2010 року по 06.02.2013 року.

Позивач на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) просить стягнути на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року було допущено заміну відповідача ОСОБА_5 митну службу України на її правонаступника Міністерство доходів і зборів України, допущено заміну відповідача ОСОБА_4 митницю на її правонаступника ОСОБА_4 митницю Міндоходів.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити. Також суду пояснили, що неодноразово в усному порядку позивач звертався до кадрової служби ОСОБА_4 митниці щодо поновлення його на посаді, а в січні 2011 року подав до кадрової служби ОСОБА_4 митниці виконавчий лист. За рішенням Волинського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 митницею позивачеві було виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 11510,85 грн.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 митниці Міндоходів заяву про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на посаді, не визнав. Зазначив, що для поновлення на роботі працівника необхідна була ініціатива двох сторін, в тому числі відповідні дії позивача (подання відповідної заяви), чого в даному випадку ним зроблено не було, а тому затримка виконання судового рішення спричинена незалежними від відповідачів обставинами, у звязку з чим в задоволенні заяви позивача просив відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши подані суду письмові докази, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2010 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано пункт 2 наказу Державної митної служби України від 28.10.2010 року №2042-к По особовому складу в частині що стосується ОСОБА_1, та пункти 2, 3, 4 наказу ОСОБА_4 митниці від 29.10.2010 року №751-к Про оголошення наказу Державної митної служби України від 28.10.10 року №2042-к По особовому складу в частині, що стосується ОСОБА_1. Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору митного оформлення №2 відділу митного оформлення №1 митного поста Ягодин ОСОБА_4 митниці з 29 жовтня 2010 року. Стягнуто з ОСОБА_4 митниці на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 11510,85 грн. Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 6493,30 грн. звернуто до негайного виконання.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2011 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2010 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.10.2014 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2011 року - залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що 05.01.2011 року Волинським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист № 38/2011 року щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення № 1 митного поста Ягодин ОСОБА_4 митниці з 29.10.2010 року.

Виконавчий лист позивачем для примусового виконання судового рішення у виконавчу службу не предявлявся, про те в січні 2011 року був предявлений в ОСОБА_4 митницю.

За даним виконавчим листом ОСОБА_1 було виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2010 року по 23 грудня 2010 року в сумі 11510,85 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення № 1 митного поста Ягодин ОСОБА_4 митниці з 29.10.2010 року було виконане відповідачем 06.02.2013 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями наказу Держмитслужби України від 05.02.2013 року №289-к По особовому складу митних органів та наказом ОСОБА_4 митниці №149-к По особовому складу митних органів від 06.02.2013 року.

Згідно зі статтею 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Крім того, згідно із частиною другою статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі ОСОБА_6 проти України (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обовязкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обовязок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. ОСОБА_5 не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. ОСОБА_5 несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Тобто непредявлення виконавчого документа до примусового виконання не може бути підставою у не поновленні працівника на роботі за рішенням суду, що виконується негайно, а пізніше в стягненні коштів за затримку його виконання.

Отже, суд приходить до висновку, що на відповідача ОСОБА_5 митну службу України був покладений обовязок негайно виконати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2010 року у даній справі в частині поновлення позивача на посаді.

Крім того, відповідачу - ОСОБА_5 митній службі України (правонаступником якої є Міністерство доходів і зборів України) було відомо про судове рішення у даній справі, копію постанови відповідач отримав 18 січня 2011 року, проте не вжито необхідних заходів для його виконання, у звязку з чим заперечення представника відповідача щодо причин невиконання судового рішення судом до уваги не беруться.

Таким чином, судом встановлено, що період з 24.12.2010 року по 06.02.2013 року є часом затримки в поновленні ОСОБА_1 на посаді в митних органах і становить 531 день.

Порядок і умови вирішення питання про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі працівника визначено статтею 236 КЗпП України. Ця норма передбачає обовязок власника, а у сфері публічно-правових правовідносинах субєкта владних повноважень, виплатити працівникові середній заробіток або різницю в заробітку за весь час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. В цьому випадку орган, який розглядав спір, виносить ухвалу про виплату вказаного відшкодування.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 митницею за період з 24.12.2010 року по 06.02.2013 року в порушення вимог статті 236 КЗпП України середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 виплачено не було.

Відповідно до постанови Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2010 року та довідки ОСОБА_4 митниці від 30.11.2010 року № 715 середньоденна заробітна плата заявника на день звільнення становила 295,15 грн.

При обрахунку середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення судом береться до уваги саме ця довідка, з якої обраховувалась середня заробітна плата за час вимушеного прогулу при постановленні судового рішення.

Таким чином, за період з 24.12.2010 року по 06.02.2013 року середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення позивача на роботі буде становити 156 724,65 грн. (531 робочий день х 295,15 грн. = 156 724,65 грн.), який підлягає до стягнення з ОСОБА_4 митниці Міндоходів на користь позивача.

В частині стягнення коштів по затримці виконання рішення суду, як просив позивач із 29.10.2010 року суд відмовляє, оскільки за рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2010 року позивачу було виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.10.2010 року по 23.12.2010 року у розмірі 11 510,85 грн.

Керуючись частинами третьою, пятою, сьомою статті 160, статтею 165 КАС України, на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 митниці Міндоходів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в сумі 156724 (сто пятдесят шість тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 65 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, яка буде складена у повному обсязі 17 грудня 2014 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий В.Д. Ковальчук

Судді В.М. Валюх

ОСОБА_7