Справа № 2-а-90/2010
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2010-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа №2-а-90/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2010 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Камхі А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд визнати дії управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА щодо відмови йому надати статус інваліда війни неправомірними, зобовязати управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації визнати його інвалідом війти та видати йому відповідне посвідчення та від сплати державного мита на підставі п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України посилаючись на те, що відповідач, на якого, відповідно до вимог п. 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302, а також Положення про управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької райдержадміністрації, покладені обов'язки по видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, безпідставно відмовив йому у видачі посвідчення інваліда війни.

В 1986 році він працював заступником головного лікаря Чорнобильської центральної районної лікарні.

Відповідно до маршрутного листа його ОСОБА_1 був відряджений в Чорнобильський район з 28 квітня по 05 травня 1986 р. для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується також довідкою №47 від 06.05.1986 р., виданою головним лікарем Чорнобильського району.

Підтвердженням перебування Позивача у відрядженні в Чорнобильському районі є Маршрутний лист, в якому зазначено, що Позивач з 28 квітня по 5 травня 1986 р. виконував роботи по організації і проведенню йодної профілактики в різних лікарських установах, а також проводив підготовку до евакуації хворих з Центральної районної лікарні.

Під час відрядження Позивача до Чорнобильського району для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС він був залучений до складу формувань Цивільної оборони Київської області, що підтверджується Маршрутним листом, який підписаний Начальником штабу цивільної оборони.

Також, відповідно до довідки Управління з питань надзвичайних ситуацій Київської обласної державної адміністрації №01-08/1121 від 28.11.2007 р. зазначеним управлінням (колишній штаб Цивільної оборони Київської області) підтверджено, що Позивач приймав участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі невоєнізованого формування медичної служби Цивільної оборони Чорнобильського району від Чорнобильської центральної районної лікарні з 28 квітня по 5 травня 1986 р. на підставі протоколу Комісії з питань підтвердження участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони №28/2007 від 28.11.2007 р.

23.12.2002 р. Позивачу було встановлено третю групу інвалідності довічно, причиною якої є захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК Сер. КИО - 1 №156648 від 23.12.2002 р. та Експертним висновком №4492-6168 від 10.12.2002 р. У зв'язку з чим Позивачу було видано Посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (Категорія 1) серія А №405051 від 03.01.2003 р.

Отже, враховуючи те, що позивач був залучених до формувань Цивільної оборони під час проведення робіт по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та став інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Позивачу може бути наданий статус інваліда війни з видачею відповідного посвідчення.

Згідно п. 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №302 від 12.05.1994 р. «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються пенсіонерам, які отримують пенсії в органах Пенсійного фонду, органами праці та соціального захисту населення.

Такими чином, дії Відповідача по відмові в наданні Позивачу статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення є незаконними та порушують права Позивача на отримання такого статусу та відповідних пільг передбачених для такої категорії осіб.

Згідно п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито» від сплати державного мита звільняються громадяни, віднесені до категорій 1 і 2 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

01 березня 2010 року він звернувся з письмовою заявою до відповідача про надання йому статусу інваліда війни у відносності до вимог п. 9 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551 ХІІ, в редакції Закону України № 1770 - ІV від 15.06.2004 року. До заяви були додані необхідні документи, які підтверджують інформацію про залучення його до формувань Цивільної оборони, експертний висновок про встановлення звязку хвороби та отримання ним інвалідності.

01 березня 2010 року листом за вх. № 197 відповідач відмовив йому в наданні статусу інваліда війни, пославшись на те, що для визначення статусу йому потрібно додати довідку, яка містить інформацію про залучення особи до складу формувань Цивільної оборони та документів про роботу, яку виконував громадянина під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також довідки про встановлення інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, видану органами Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та Міністерством Оборони України.

Вважає дану позицію відповідача, органу, якому делеговані державою функції визначення відповідного статусу особи як інвалід війни, неправомірною, а відтак незаконною, а тому він вимушений звернутися до суду для поновлення його порушених прав.

Згідно з вимогами ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідно до частини 2 статті 35 Закону України «Про правові засади цивільного захисту» від 24 червня 2004 року № 1859, сили і засоби підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності та підпорядкування, які залучаються у відповідному порядку до здійснення заходів цивільного захисту, а також добровільні рятувальні формування належать до регіональних і місцевих сил цивільного захисту.

Виходячи з викладеного, відмова відповідача в прийнятті поданої ним довідки, наданої Міністерством надзвичайних ситуацій щодо участі в складі формувань цивільної оборони на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, є незаконною.

Представник відповідача в судове засідання не зявився та подав до суду заперечення, в якому зазначено, що статус встановлюється на підставі довідки, яка містить інформацію про наказ або розпорядження про залучення особи до формувань цивільної оборони, займану посаду та документів про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також довідки про встановлення інвалідності внаслідок захворювання повязаного з виконанням службових обовязків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Однак, практика реалізації пункту 9 ст. 7 вищезазначеного закону виявила складність застосування цієї норми щодо працівників, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони, або були прикомандировані до воєнізованих формувань ЦО, оскільки не всі роботи, до виконання яких залучались зазначені особи можуть бути віднесені до завдань формувань Цивільної оборони. В довідках не має відомостей про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Даний позов не визнає, оскільки на даний час не має правових підстав для встановлення статусу інваліда війни, що приймали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони.

Вислухавши позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 1986 році позивач ОСОБА_1 працював заступником головного лікаря Чорнобильської центральної районної лікарні.

Відповідно до маршрутного листа його ОСОБА_1 був відряджений в Чорнобильський район з 28 квітня по 05 травня 1986 р. для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується також довідкою №47 від 06.05.1986 р., виданою головним лікарем Чорнобильського району.

Підтвердженням перебування позивача у відрядженні в Чорнобильському районі є маршрутний лист, в якому зазначено, що позивач з 28 квітня по 5 травня 1986 р. виконував роботи по організації і проведенню йодної профілактики в різних лікарських установах, а також проводив підготовку до евакуації хворих з Центральної районної лікарні.

Під час відрядження позивача до Чорнобильського району для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС він був залучений до складу формувань Цивільної оборони Київської області, що підтверджується маршрутним листом, який підписаний Начальником штабу цивільної оборони.

Також, відповідно до довідки Управління з питань надзвичайних ситуацій Київської обласної державної адміністрації №01-08/1121 від 28.11.2007 р. зазначеним управлінням (колишній штаб Цивільної оборони Київської області) підтверджено, що Позивач приймав участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі невоєнізованого формування медичної служби Цивільної оборони Чорнобильського району від Чорнобильської центральної районної лікарні з 28 квітня по 5 травня 1986 р. на підставі протоколу Комісії з питань підтвердження участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони №28/2007 від 28.11.2007 р.

23.12.2002 р. Позивачу було встановлено третю групу інвалідності довічно, причиною якої є захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК Сер. КИО - 1 №156648 від 23.12.2002 р. та Експертним висновком №4492-6168 від 10.12.2002 р.

Отже, враховуючи те, що позивач був залучених до формувань Цивільної оборони під час проведення робіт по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та став інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Позивачу може бути наданий статус інваліда війни з видачею відповідного посвідчення.

На підтвердження статусу громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач має посвідчення категорії 1 серії А №405051 видане Київською облдержадміністрацією від 03.01.2003 року.

При вивченні документів, які були надані позивачем було встановлено та підтверджено, що ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі невоєнізованого формування медичної служби ЦО Київської області від Кагарлицької районної CEC в періоди з 28 квітня по 05 травня 1986 року.

Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551 - ХІІ із змінами та доповненнями до осіб, які належать до інвалідів війни особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, повязаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Ст.. 18 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551 - ХІІ посвідчення та нагрудні знаки для осіб, на яких поширюється чинність цього Закону вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Згідно з вимогами ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідно до частини 2 статті 35 Закону України «Про правові засади цивільного захисту» від 24 червня 2004 року № 1859, сили і засоби підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності та підпорядкування, які залучаються у відповідному порядку до здійснення заходів цивільного захисту, а також добровільні рятувальні формування належать до регіональних і місцевих сил цивільного захисту.

На підставі вищевикладеного, суд вважає позицію відповідача, органу, якому делеговані державою функції по відмові у визначені відповідного статусу особи як інвалід війни ОСОБА_1 неправомірною.

Оскільки суд не має такого права як зобовязати управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації визнати позивача інвалідом війти та видати йому відповідне посвідчення, оскільки це право має лише управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог позивачу в цій частині.

Проте, суд вважає за необхідне зобовязати управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації переглянути матеріали щодо надання статусу інваліда війни ОСОБА_1.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, ст. 19 Конституції України, ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст.. 7 п. 9, 18 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 35 Закону України «Про правові засади цивільного захисту», суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 Костянтиновича до Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА щодо відмови ОСОБА_1 надати статус інваліда війни неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації переглянути матеріали щодо надання статусу інваліда війни ОСОБА_1.

В решті позовних вимогах ОСОБА_1.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі..

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя І.І. Шевченко