Справа № 266/2013/15-а
Суддя: Дзюба М. В.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/2013/15-а
Провадження № 2-а/266/49/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року м.Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі : головуючого- судді Дзюба М.В., при секретарі Петрухіній Т.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України у Донецькій області, Управління державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання негайно стягнути суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання противоправними дії Державної казначейської служби України в частині не виплати разової щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік у сумі 2330 гривень, присудженої постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 04.12.2009 року на його користь з Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської Ради за рахунок коштів державного бюджету України. Посилаючись на положення ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», вважає невиконання ОСОБА_2 казначейською службою України рішення суду до теперішнього часу порушенням його Конституційних прав на першочергове отримання пенсійних та соціальних виплат, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому просив обов'язати ОСОБА_2 казначейську службу України негайно стягнути з державного бюджету України на його користь щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік у сумі 2330 гривень та встановити строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем ОСОБА_2 казначейською службою України до суду звіту про виконання судового рішення.

Позивач в судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі та позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача №1 - Державної казначейської служби України до суду не з"явився, надіславши на адресу суду письмові заперечення, в яких просив розглянути справу за відсутності представника та відмовити у задоволенні адміністративного позову. В обґрунтування заперечень посилався на те, що Головне управління Казначейства України у Донецькій області передало наданий позивачем виконавчий документ до Казначейства, він обліковується з 13.10.2013 року. Казначейством прийнято вказаний виконавчий лист у справі №2а-1778/09 та вживаються заходи щодо виконання судових рішень на користь позивача із дотриманням принципу черговості, відповідно до п.9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та п.3 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 року, яким визначені механізм та черговість виконання органами казначейської служби судових рішень про стягнення заборгованості по пенсійним та соціальним виплатам на підставі виконавчих документів. Після перерахування коштів стягувачам, які подали документи раніше за позивача, Казначейство матиме змогу здійснити безспірне списання коштів на користь позивача. Виконання рішення поза чергою, як вимагає позивач у поданій заяві, призведе до порушення принципу рівності перед законом, адже будуть порушені права осіб, які подали виконавчі листи до Казначейства раніше, ніж позивач.

Представник відповідача №2 Головного Управління державної казначейської служби України у Донецькій області до суду не з?явився та заперечень не надав.

Представник відповідача №3 Управління державної казначейської служби України у місті Маріуполі Донецької області ОСОБА_3 також заперечувала проти позову та просила у його задоволенні відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача. Так, управлінням Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області у передбаченому законом порядку прийняті на опрацювання документи позивача щодо виконання судового рішення про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради на його користь недоотриманої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік у сумі 2330,00 грн. для подальшого виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою». За Законом України «Про ОСОБА_2 бюджет України на 2015 рік» бюджетне призначення за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою» встановлено ОСОБА_2 казначейській службі України. Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про ОСОБА_2 бюджет України на відповідний рік. Таким чином, Управління Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області жодним чином не порушувало прав та законних інтересів позивача, і діяло в межах та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.12.2009 року постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області у адміністративній справі №2а-1778/09 на користь ОСОБА_1 з Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради стягнуто за рахунок коштів державного бюджету України недоотриману щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2009 рік в загальній сумі 2330 грн.

11.07.2011 року рішення суду набрало законної сили, та 17.01.2013 року на його виконання Приморським районним судом м.Маріуполя виданий виконавчий лист, який за заявою позивача 11.10.2013 року прийнятий до розгляду Управлінням Державної казначейської служби України в м.Маріуполі. 28.10.2013 року виконавчий лист направлений для подальшого виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області.

З повідомлення Державної казначейської служби України від 14.05.2015 року вбачається, що заява позивача щодо виконання судового рішення зареєстрована 13.10.2013 року в управлінні Державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області, та з цієї дати виконавчий лист знаходиться на виконанні за бюджетною програмою «забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані ОСОБА_2». Здійснення перерахування коштів на користь позивача на виконання рішення суду буде здійснено в порядку черговості з урахуванням розмірів ОСОБА_2 асигнувань, передбачених ЗУ «Про ОСОБА_2 бюджет на 2015 рік».

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративні суди, в свою чергу, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ч. 2 та 4 ст.257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 2 статті 3 Закона України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 затверджено «Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», який визначає, зокрема, механізм виконання рішень, що безпосередньо підпадають під дію Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Згідно з п.24 «Порядку виконання рішень…» стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають документи до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник.

Відповідно до п.33 того ж «Порядку виконання рішень…» у разі, коли судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку.

Згідно з пунктом 3 «Порядку виконання рішень…» рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Частинами 1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що будь-які бюджетні зобов?язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом України про ОСОБА_2 бюджет. Бюджетні призначення встановлюються Законом України про ОСОБА_2 бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЗУ "Про гарантії Держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 Казначейська служба України як орган, на який покладено виконання судових рішень у передбаченому законом порядку, вжив всіх необхідних заходів в межах своїх повноважень для виконання постанови Приморського районного суду щодо стягнення грошової допомоги на корить позивача, а затримка перерахування коштів відбувається не через протиправні дії або бездіяльність Казначейства, а виключно у звязку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів та передбаченими у Законах про ОСОБА_2 бюджет України асигнуваннями для погашення наявної заборгованості за поданими судовими рішеннями, а тому підстав щодо визнання дій відповідачів протиправними у суду не має.

Також не має у суду підстав для покладення на відповідача зобов"язання про негайне стягнення, оскільки така вимога не грунтується на законі та ст.256 КАС України визначено вичерпний перелік постанов суду що підлягають негайному виконанню та передбачений порядок звернення постанов до негайного виконання ухвалою суду за заявою осіб, що беруть участь у розгляді справи.

Стосовно встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення, то така вимога також задоволенню не підлягає виходячи з натупного.

Відповідно до ст.267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов"язати суб"єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Тобто, якщо така вимога заявлена в межах даного адміністративного позову із новим предметом спору, то прийшовши до висновку про відсутність підстав для задоволення інших позовних вимог в частині визнання дій відповідачів протиправними та зобв"язання вчинити певні дії, вона також задоволенню не підлягає. У випадку покладення на відповідача обов"язку подати звіт про виконання постанови суду від 04.12.2009 року, то заявлення такої вимоги можливе лише до ухвалення самого судового рішення.

Враховуючи, що постановою Приморського районного суду від 04.12.2009 року по адміністративній справі щодо стягнення грошової допомоги на користь позивача не зазначено про негайне виконання судового рішення та покладення обовязку на ОСОБА_2 Казначейську службу України додаткового обовязку подавати до суду звіт про стан виконання зазначеної постанови, а позивач з заявою з відповідними вимогами для встановлення порядку виконання судового рішення до суду не звертався, суд вважає позовні вимоги до Державної Казначейської служби України щодо зобовязання негайно стягнути щорічну допомогу на користь позивача та встановити строк для подання звіту про виконання судового рішення безпідставними та такими, що не відповідають вимогам закону та у їх задоволенні відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 11, 18, 86, 161, 162, 163, 256, 257, 267 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України, Управління державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання негайно стягнути з державного бюджету щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд міста Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Дзюба М. В.