Справа № 804/2534/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2015 року м. Київ К/800/32212/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів правонаступника Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську Державної податкової служби (далі - ДПІ) на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року у справі № 804/2534/13-а за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» (далі - Товариство) до ДПІ,

про скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2009 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про скасування рішень ДПІ №/35887 від 16.10.2008 року, №/1/38786 від 11.11.2008 року, №/2/42131 від 9.12.2008 року в частині донарахування фінансових санкцій в сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Зазначило, що оскаржувані рішення спростовуються наявними у матеріалах адміністративної справи документами.

9 квітня 2010 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди зазначили, що датою імпорту у спірному випадку є дата завершення оформлення вантажної митної декларації, оскільки, продукція за укладеним Товариством контрактом була імпортована 8.05.2008 року, Товариством були порушені строки здійснення розрахунків за імпортними операціями передбачених Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

19 листопада 2012 року ухвалою Вищого адміністративного суду України постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2010 року та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року скасовані, адміністративна справа направлена до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

19 березня 2013 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року, позов задоволено.

Рішення ДПІ №/35887 від 16.10.2008 року, №/1/38786 від 11.11.2008 року, №/2/42131 від 9.12.2008 року в частині донарахування Товариству фінансових санкцій в сфері зовнішньоекономічної діяльності, у розмірі 194 014,99 грн. скасовані.

Задовольняючи позов, суди зазначили, що податковим органом безпідставно визначений час поставки товару на митну територію України відповідно до п. 3.3 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою правління Національного банку України № 136 від 24.03.1999 року, оскільки вказаними положеннями врегульовано питання зняття з імпортних операцій банківського контролю.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2013 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, 21.03.2007 року між Товариством та фірмою «ЕМАG Leipzig Маschinenfabrik Gmbh» (Німеччина) був укладений контракт № DN-EL/0370, відповідно до якого фірма «ЕМАG Leipzig Маschinenfabrik Gmbh» поставляла Товариству продукцію та виконувала роботу.

На виконання умов зазначеного контракту Товариство у період з 3.05.2007 року до 1.06.2007 року здійснило передоплату, у розмірі 2 128 800,00 Євро. (3.05.2007 року - 270 000,00 Євро, 7.05.2007 року - 230 000,00 Євро, 1.06.2007 року - 1 628 800,00 Євро). Граничні терміни надходження валютних цінностей на територію України - 1.08.2007 року, 5.08.2007 року та 3.08.2007 року.

5 вересня 2007 року Товариство отримало індивідуальні ліцензії Національного банку України на перевищення встановлених строків розрахунків за імпортними операціями: № 411 на суму 270 000,00 Євро, яка діяла з 2.08.2007 року до 1.05.2008 року; № 412 на суму 230 000,00 Євро, яка діяла з 6.08.2007 року до 1.05.2008 року; № 413 на суму 1 628 800,00 Євро, яка діяла з 31.08.2007 року до 1.05.2008 року.

Імпортна продукція від нерезидента надійшла у період з 24.04.2008 року до 8.05.2008 року згідно з вантажними митними деклараціями типу ІМ 40 на загальну суму 2 580 472,00 Євро (20 46 423,33 грн.). Станом на 8.05.2008 року за розрахунками з контрактом встановлене кредитове сальдо, у розмірі 451 672,00 Євро.

14 серпня 2008 року та 25.09.2008 року ДПІ була здійснена документальна невиїзну перевірку фінансово-господарської діяльності Товариства щодо дотримання ним вимог валютного законодавства, за наслідками якої 2.10.2008 року був складений акт перевірки, відповідно до якого встановлено надходження імпортної продукції на суму 1 414 728,00 Євро з перевищенням строків розрахунків на 7 днів, що є порушенням вимог ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

16 жовтня 2008 року ДПІ прийняла рішення № /35887 щодо застосування до Товариства штрафних (фінансових) санкцій, у розмірі 233 614,69 грн.

11 листопада 2008 року ДПІ прийняла рішення № /1/38786 щодо застосування до Товариства штрафних (фінансових) санкцій, у розмірі 233 614,69 грн.

9 грудня 2008 року ДПІ прийняла рішення № /2/42131 щодо застосування до Товариства штрафних (фінансових) санкцій, у розмірі 233 614,69 грн.

Колегія суддів вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову обґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України № 185/94-ВР від 23.09.1994 року «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (далі - Закон № 185/94-ВР) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Згідно з ст. 4 Закону № 185/94-ВР порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 959-ХІІ від 16.04.1991 року «Про зовнішньоекономічну діяльність» імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами. Момент здійснення експорту (імпорту) є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Згідно з п. 2 ст. 1 Митного кодексу України ввезення товарів і транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів і транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України у відповідному напрямку.

Пунктом 35 статті 1 Митного кодексу України передбачено, що пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур.

Відповідно до ч., ч. 1, 2 ст. 40 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно з ст. 43 Митного кодексу України товари і транспортні засоби перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно з заявленим митним режимом. У разі ввезення на митну територію України товарів і транспортних засобів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Статтею 44 Митного кодексу України передбачено, що товари, що переміщуються через митний кордон України, разом з їх упаковкою та маркуванням, транспортні засоби, якими вони переміщуються через митний кордон, а також документи на ці товари і транспортні засоби пред'являються для контролю митним органам у незмінному стані в пунктах пропуску через митний кордон України та в інших місцях митної території України, встановлених митними органами для здійснення митного контролю та оформлення, не пізніше ніж через три години після прибуття зазначених товарів і транспортних засобів у пункт пропуску або таке місце.

Суди правильно зазначили, що митне оформлення - це засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю, а також статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів і транспортних засобів.

Митне оформлення розпочинається з подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню та закінчується після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі цього Кодексу відповідно до заявленого митного режиму.

Строки митного оформлення визначені положеннями статті 78 Митного кодексу України.

Суди обґрунтовано зазначили, що оформлена вантажно-митна декларація не є єдиним документом, яким засвідчується дата фактичного переміщення товарів через митний кордон, оскільки вантажно-митна декларація є заявою суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності, що містить відомості про товари та мету їх переміщення через митний кордон України, засвідчує право такого суб'єкта на розміщення товарів у визначеному митному режимі та підтверджує відповідні правові та фінансові зобов'язання зазначених у вантажно-митній декларації осіб після завершення митного оформлення товару митницею призначення.

Товариством були надані товаросупровідні документи (CMR) на вантаж, на яких проставлений штамп «під митним контролем» із відповідною датою перетину кордону в місці пропуску через митний кордон України чи в інших місцях митної території України, проставлений митним органом.

Відповідно до умов контракту № DN-EL/0370 поставка товару здійснюється на умовах DDU м. Дніпропетровськ (Інкотермс 2000).

Відповідно до вантажно-митних декларацій транспортних накладних міжнародного зразка СМR вбачається, що перетин митного кордону України товаром, митне оформлення якого завершене Дніпропетровською митницею 8.05.2008 року згідно вантажно-митних декларацій типу ІМ-40 № 203892, № 203893, № 203895, № 203896, фактично здійснене: 25.04.2008 року, 29.04.2008 року, 5.05.2008 року.

Таким чином, поставка товару з порушенням встановленого індивідуальною ліцензією строку на чотири календарних дні відбулась за ВМД № 203892, № 203896, що стало підставою для скасування рішень ДПІ №/35887 від 16.10.2008 року, №/1/38786 від 11.11.2008 року, №/2/42131 від 9.12.2008 року в частині донарахування Товариству фінансових санкцій в сфері зовнішньоекономічної діяльності, у розмірі 194 014,99 грн. скасовані.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.