Справа № 2а-896/10/0521
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2010-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Жукова О.Є
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2010 року справа №2а-896/10/0521

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів Горбенко К. П.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадженні

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в

Калінінському районі м. Горлівки

на постанову Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області

від 6 липня 2010 року

по адміністративній справі № 2-а-896/2010 (суддя Жукова О. Є.)

за позовом ОСОБА_3

до Управління Пенсійного фонду України в

Калінінському районі м. Горлівки

про визнання дій протиправними, скасування

повідомлення, скасування вимог про сплату боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 9 березня 2010 року звернулося до Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області з адміністративним позовом (арк. спр. 1-2) до Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Горлівки про поновлення строку, скасування постанови № 55 від 28 вересня 2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення передбаченого частиною 5 статті 165-1 КУпАП.

Постановою Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 6 липня 2010 року (арк. спр. 44-46) позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені повністю шляхом поновлення строку звернення до суду, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 55 від 28 вересня 2009 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 165-1 КУпАП та закриття справу провадження.

В обґрунтування підстав для задоволення позовних вимог суд першої інстанції визначив наступне:

- відповідач, не встановивши обєктивну сторону правопорушення, невірно кваліфікував дії ОСОБА_3 за частиною 5 статті 165-1 КУпАП, оскільки впродовж року позивач не притягався до адміністративної відповідальності за дії, передбачені частинами 3, 4 статі 165-1 КУпАП, а саме за порушення строків сплати страхових внесків,

- відповідачем при прийнятті спірної постанови не було враховано вимог статті 8, пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП,

- доведеність матеріалами справи поважності причин пропуску позивачем строку для звернення до суду на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі (арк. спр. 51-52) відповідач просив скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанови про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач визначив наступні підстави:

- постанова набула законної сили, оскільки позивачем в визначеному статями 289, 290 КУпАП порядку спірна постанова оскаржена не була, підстави, визначені судом першої інстанції для поновлення позивачу строку оскарження постанови не є істотними, тому суд першої інстанції не прийнявши до уваги заперечення відповідача, неправомірно поновив позивачу строк оскарження спірної постанови, чим порушив вимоги статей 99, 100 КАС України,

- судом першої інстанції, а не управлінням ПФУ, не вірно кваліфіковано дії позивача та не вірно визначено об'єктивну сторону правопорушення, об'єктивною стороною цього правопорушення є порушення строків сплати внесків, тобто позивачем несвоєчасно були перераховані страхові внески в Пенсійний фонд України.

- підтвердження матеріалами факту законності постановою №55 від 28 вересня 2009 року позивача було притягнуто до відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 5 статті 165-1 КУпАП, з огляду на те, що згідно додатку Ф.23 за липень 2009 року від 20 серпня 2009 року страхувальником було задекларовано нараховані страхові внески в сумі 228 грн. 80 коп., які в строк до 20 серпня 2009 року були частково зараховані за рахунок переплати в сумі 2 грн. 68 грн., що призвело до зростання недоїмки в розмірі 226 грн. 12 коп., фактично недоїмку сплачено в повному обсязі 21 серпня 2009 року.

- законність постанови № 55 від 28 вересня 2009 року підтверджено тим, що при розгляді справи начальником управління були встановлені всі обставини, які помякшують чи обтяжують відповідальність, а при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності дотримані всі норми процесуального права.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

19 грудня 2008 року постановою начальника УПФУ в Калінінському районі м. Горлівки № 61 на ОСОБА_3, який є головою автокооперативу «Сєвєрний», було накладено адміністративне стягнення згідно частини 1 статті 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 136 грн. за порушення строків сплати внесків в Пенсійний Фонд України (арк. спр. 4).

Постановою начальника УПФУ в Калінінському районі м. Горлівки від 28 вересня 2009 року № 55 на ОСОБА_3 відповідно до частини 5 статті 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. (арк. спр. 3).

Підставою для прийняття постанови від 28 вересня 2009 року № 55 (арк. спр. 3) відповідачем визначено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 165-1 КУпАП, а саме несплата або несвоєчасна сплата страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, яке виражено в наступному: згідно частини 6 статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року страхувальник зобов'язаний сплатити страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Згідно додатку Ф.23 за липень 2009 року від 20 серпня 2009 року страхувальником було задекларовано нараховані страхові внески в сумі 228 грн. 80 коп., які в строк до 20 серпня 2009 року були частково нараховані за рахунок переплати в сумі 2,68 грн., що призвело до зростання недоїмки в розмірі 262 грн. 12 коп. Фактично недоїмку сплачено в повному обсязі 21 серпня 2009 року. Також, відповідачем було вказано про те, що постановою № 61 від 19 грудня 2008 року позивач вже притягався за порушення строків сплати внесків до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 136 грн.

Згідно частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 5 статті 20 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058) страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

За частиною 6 статті 20 Закону № 1058 встановлено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Згідно пункту 1 статті 14, пункту 6 статті 20 Закону № 1058 базовим звітним періодом для позивача є календарний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше постановою від 19 грудня 2008 року № 61 на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 136 грн. за порушення строків сплати внесків в Пенсійний Фонд України (арк. спр. 4) згідно частини 1 статті 165-1 КУпАП (в редакції Закону України від 17 листопада 2005 року N 3108-IV) з розрахунку 8 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачем згідно розрахунку суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за липень 2009 року (арк. спр. 27), наданого відповідачу 20 серпня 2009 року, визначено до сплати 228 грн. 80 коп.

Як визначено відповідачем, суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за липень 2009 року в строк до 20 серпня 2009 року були частково зараховані за рахунок переплати в сумі 2 грн. 68 грн., що призвело до зростання недоїмки в розмірі 226 грн. 12 коп., фактично недоїмку сплачено в повному обсязі 21 серпня 2009 року, що підтверджено карткою особового рахунку (арк. спр. 38-41), платіжними дорученнями (арк. спр. 23-24).

Постановою начальника УПФУ в Калінінському районі м. Горлівки від 28 вересня 2009 року № 55 на ОСОБА_3 відповідно до частини 5 статті 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. (арк. спр. 3).

Частина 5 статті 165-1 КУпАп в редакції Закону України від 5 березня 2009 року N 1074-VI була викладена в новій редакції: «Дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.»

В обґрунтування підстав для прийняття спірної постанови відповідач вказує на вчинення позивачем дій щодо несвоєчасної сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування при тому, що позивача протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Законом України №1074-VІ від 5 березня 2009 року статтю 165-1 КУпАП було викладено в новій редакції з визначенням в частині 3 цієї статті диспозиції "несплата або несвоєчасна сплата страхових внесків на загальнообов'язкове державне і пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян".

Колегією суддів встановлено, що постановою УПФУ від № 61 від 19 грудня 2008 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 1 статті 165-1 КУпАП, яка в редакції на момент прийняття постанови не включала в своєму складі частин 3, 4, 5, а постановою 28 вересня 2009 року № 55 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 5 статті 165-1 КУпАП, яка передбачає застосування санкції в вигляді накладення штрафу на посадових осіб від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян при диспозиції дій, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем, не вірно встановлено об'єктивну сторону правопорушення та невірно кваліфікувано дії ОСОБА_3 щодо несвоєчасної сплати страхових внесків за частиною 5 статті 165-1 КУпАП, оскільки матеріалами справи доведено, що впродовж року позивач не притягався до адміністративної відповідальності за дії передбачені частинами 3, 4 статті 165-1 КУпАП, доказів протилежного відповідачем в порушення вимог статті 71 КАС України не надано.

Частинами 1, 2 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не можу бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про неправомірність дій відповідача щодо прийняття постанови від 28 вересня 2009 року № 55 по притягненню позивача до адміністративної відповідальності на підставі частини 5 статті 165-1 КУпАП, та наявність підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 55 від 28 вересня 2009 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 165-1 КУпАП шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Колегія суддів не приймає посилання відповідача про дотримання при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності всіх норм процесуального права, з огляду на наступне.

Статтею 279 КУпАП визначено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно вказаної статті розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. У разі участі в розгляді справи прокурора заслуховується його висновок.

Згідно статті 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Зважаючи на відсутність в постанові № 55 від 28 вересня 2009 року даних про наявність чи відсутність позивача під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, відсутність даного протоколу в матеріалах справи, встановлення факту відсутності адміністративного правопорушення, визначеного частиною 5 статті 165-1 КУпАП, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідачем не дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення.

Стосовно посилання відповідача в обґрунтування апеляційної скарги на те, що підстави, визначені судом першої інстанції для поновлення позивачу строку оскарження постанови не є істотними, тому суд першої інстанції неправомірно поновив позивачу строк оскарження спірної постанови, чим порушив вимоги статей 99, 100 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (опротестування) цієї постанови.

Відповідно до вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Право суду поновити строк позивачу строк звернення до суду при наявності поважних причин такого пропуску визначений статтею 100 КАС України.

Матеріалами справи підтверджено, що у зазначений статтею 289 КУпАП строк ОСОБА_3 звертався до суду зі скаргою на постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності (арк. спр. 35), скарга йому була повернута 19 листопада 2009 року з розясненням порядку звернення до суду зі скаргою в порядку КАС України (арк. спр. 37), перебування позивача в лікарні у звязку з оперативним втручанням 2 квітня 2009 року (арк. спр. 23), перебування на лікуванні в інституті невідкладної та відновлювальної хірургії з 10 березня 2010 року по 18 березня 2010 року, з огляду на що колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення строку на оскарження даної постанови відповідача.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята відповідно до вимог матеріального права, тому залишається без змін, а апеляційна скарга - без задоволення з викладених в даній ухвалі підстав.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі м. Горлівки на постанову Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 6 липня 2010 року по адміністративній справі № 2а-896/2010 - залишити без задоволення.

Постанову Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 6 липня 2010 року по адміністративній справі № 2а-896/2010 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

ОСОБА_4ОСОБА_1

Судді К.П.Горбенко

ОСОБА_2