Справа № 2а-7085/10/1470
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2010-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

17.12.2010 р. Справа № 2а-7085/10/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу

адміністративним позовом: Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва (вул. Артема, 1-А, м. Миколаїв, 54052)

до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54050)

про стягнення штрафних санкцій у сумі 3 059,50 грн.

встановив:

Державна податкова інспекція у Корабельному районі м. Миколаєва звернулась до суду з позовом про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі 3 059,50 грн.

Позивач надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, повідомлений належним чином(арк..спр. 15, 24, 28), у судове засідання не зявився, письмові заперечення проти позову та докази, які у нього є суду надав. З позовними вимогами не згодний, оскільки вважає, що відповідно до Постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.09.2010 року № 3-35862010 (про притягнення до адміністративної відповідальності) відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34,00 грн. Відповідач вважає, що повторне притягнення до відповідальності по спору між тими самими сторонами, про той самий предмет й з тих самих підстав неможливе (арк.. спр. 16).

Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність повноважних представників сторін, відповідно до ст. 128 КАС України, не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3 059,50 грн. по рішенню № НОМЕР_1 від 13.08.2010 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне.

Відповідач, зареєстрований як фізична особа-підприємець Виконкомом Миколаївської міської ради, перебуває на обліку в ДПІ як платник податків з 19.08.2009 року за № 8544 (арк.. спр. 6).

30.07.2010 року позивач здійснив перевірку діяльності господарської одиниці відповідача у кіоску, який розташований за адресою: м. Миколаїв, поблизу ж/б № 234 по пр. Жовтневому (зуп. «Жукова»), щодо дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, про що було складено акт перевірки № 0461/14/00/23/НОМЕР_2 (арк.. спр. 7, 8).

За результатами перевірки було встановлено порушення відповідачем норм Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.06.1995 року № 265/95-ВР (далі Закон про РРО):

1. п. 1, 2 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг - не проведено розрахункової операції на повну суму покупки через РРО в розмірі 14,50 грн. та не видано особі, яка отримує товар, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції. Відповідальність передбачена п. 1 ст. 17 Закону про РРО: у пятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції 14,50 грн. х 5 = 72,50 грн.

2. п. 13 ст. 3 Закону про РРО не забезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій на суму 21,40 грн. Відповідальність за дане правопорушення передбачена ст.. 22 Закону про РРО: у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до субєктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у пятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність 21,40 грн. х 5 = 107,00 грн.

3. п. 12 ст. 3 Закону про РРО неведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на суму 1 440,00 грн. Відповідальність за дане правопорушення передбачена ст.. 21 Закону про РРО : до субєктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1 440,00 грн. х 2 = 2 880,00 грн.

Позивачем до відповідача Рішення про застосування штрафних санкцій від 13.08.2010 року № НОМЕР_1, дане Рішення отримано відповідачем 13.08.2010 року (арк.. спр. 9).

Відповідач на час розгляду справи заборгованість перед бюджетом по сплаті штрафних (фінансових) санкцій у сумі 3 059,50 грн. не погасив.

Згідно ст. 25 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суми фінансових санкцій підлягають перерахуванню субєктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Заперечення відповідача суд не може прийняти до уваги, оскільки Миколаївським окружного адміністративного суду розглядається Рішення про застосування штрафних санкцій № від 13.08.2010 року № НОМЕР_1 від про стягнення штрафних санкцій, передбачених Законом України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.06.1995 року № 265/95-ВР, а Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.09.2010 року № 3-35862010 (про притягнення до адміністративної відповідальності) відповідача було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ч.4 ст.94, ст.ст. 98, 128, 158-163 КАСУ, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54050, відомості про банківські реквізити відсутні, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Держави на р/р 0004 в Державний бюджет Корабельного району через банк УДК в Миколаївській області, МФО 826013, , код платежу - 21080900 штрафні санкції в сумі 3 059,50 грн. (три тисячі пятдесят девять гривень 50 коп.).

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі..

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, встановленого цією статтею, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя О.В. Малих