Справа № 2-а-920/11
Суддя: Сьоря С. І.
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-920/11
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2011 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Сьоря С.І., при секретарі Нікітенко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області справу за адміністративним позовом фізичної особи ОСОБА_1 до субєкту владних повноважень інспектора Олександрійської роти ДПС ГУМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Олександрійської роти ДПС ГУМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, в якому просить суд винести постанову, якою скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 189959 від 29.08.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП, як незаконну.

Свої вимоги мотивував тим, що 29.08.2010 року він на автомобілі НОМЕР_1 та рухався по вул.. Приморській в м.Світловодськ де був зупинений працівником ДАІ, який запропонував надати водійське посвідчення. На його запитання про причину зупинки працівник ДАІ йому повідомив, що він не пропустив пішохода, який переходив проїзну частину. На його зауваження про те, що ніякого пішоходу не було, працівник ДАІ не відреагував та почав складати протокол про адміністративне правопорушення. Він знову намагався переконати працівника ДАІ про те, що правила дорожнього руху не порушував на що той не відреагував та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Працівник ДАІ протокол та постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці йому не вручив та вказану постанову він отримав 14.12.2010 року у Крюківському ВДВС Кременчуцького МУЮ.

З вказаною постановою він не згоден та вважає її незаконною та такою, що винесена безпідставно, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, що зазначені в позові, а також суду пояснив, що вул..Леніна та вул..Приморська в м.Світловодськ не пересікаються між собою, в звязку з чим він не міг порушити правила дорожнього руху на їх перехресті.

Відповідач - інспектор інспектора Олександрійської роти ДПС ГУМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 до судового засідання не зявилися з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, письмових заперечень проти позову, заяву про визнання позову до суду не надіслав.

Враховуючи вимоги ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши представлені докази, суд встановив наступне.

Згідно ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

29.08.2010 року інспектор Олександрійської роти ДПС ГУМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 189959 від 29.08.2010 року, якою ОСОБА_1 притягнув до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що останній 29.08.2010 року о 15 годині в м.Світловодськ керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з ВІ 5898 ВС, на перехресті вул..Приморської та вул..Леніна не надав переваги у русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ненадання водіями транспортних засобів переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, що до якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, в ній взагалі не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок відповідача про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, та не зазначено, які, передбачені ст.33 КУпАП обставини, врахував відповідач при накладенні на позивача адміністративного стягнення.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що при накладенні на позивача відповідачем адміністративного стягнення було порушено загальні засади накладення адміністративного стягнення, а сама оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст.283 КУпАП.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача

При цьому, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог посилається на відсутність самого факту вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, зазначаючи при цьому, що правил дорожнього руху не порушував.

Відповідач до судового засідання не зявилися, належних доказів, на основі яких у визначеному законом порядку останній встановлював наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, винність позивача та доказів, якими б спростовувались обставини, на які посилається позивач при обґрунтуванні позову не надав.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови та не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.11, 69, 71, 86, 100, 102, 159-163, 167, 171-2 КАС України ст.ст.9, 10, 33, 122 ч.1, 268, 287 - 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Олександрійської роти ДПС ГУМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВА № 189959 від 29.08.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: