Справа № 816/1653/15
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/1653/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Мекенченко М. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2015 року позивач ОСОБА_2 особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкової вимоги.

Протокольною ухвалою від 06 серпня 2015 року проведено заміну відповідача - Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області - його правонаступником - Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зауважив, що дії КОДПІ зі складання оскаржуваної податкової вимоги є неправомірними, оскільки на момент формування податкової вимоги від 27 квітня 2015 року № 51-15/718/05 не було податкового боргу у тій сумі, яка визначена податковим органом. Так, на думку позивача, на момент винесення спірної податкової вимоги станом на 26.04.2015 року у ФОП ОСОБА_1 існував податковий борг ПДВ у розмірі 243 597 грн., а не 252 850 грн. 12 коп., як зазначено в податковій вимозі, також суму податкового боргу з єдиного податку становить 197 698 грн., а не 201 498 грн. 24 коп.

Відповідач у письмових запереченнях зазначив, що на момент винесення оскаржуваної податкової вимоги за позивачем рахувався бор з єдиного податку на податку на додану вартість, а отже вказана вимога є законною та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, надали суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК) податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу. За ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (абзац 2 п. 59.3 ст. 59 Кодексу).

Порядок направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 № 576 (далі Порядок № 576).

Відповідно п. 3.1 Порядку № 576 податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Відповідно до ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п.14.1.175); податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п. п. 14.1.156).

Таким чином податкова вимога може бути складена виключно у випадку наявності податкового боргу, тобто узгодженого податкового зобов'язання.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами підставою виникнення заборгованості позивача з єдиного податку стали

декларація № НОМЕР_1 від 10 лютого 2014 року з терміном сплати до 19 лютого 2014 року у розмірі 102 746 грн.;

декларація № НОМЕР_2 від 12 травня 2014 року з терміном сплати до 20 травня 2014 року у розмірі 40 576 грн.;

декларація № НОМЕР_3 від 08 серпня 2014 року з терміном сплати до 19 серпня 2014 року у розмірі 79 530 грн.;

декларація № НОМЕР_4 від 07 листопада 2014 року з терміном сплати до 19 листопада 2014 року у розмірі 78 232 грн.;

декларація № НОМЕР_5 від 05 лютого 2015 року з терміном сплати до 19 лютого 2015 року у розмірі 39 936 грн.;

податкове повідомлення рішення № /1787 від 11 вересня 2014 року на суму 232 грн. 76 коп.;

податкове повідомлення рішення № /1786 від 11 вересня 2014 року на суму 28 184 грн. 18 коп.;

з податку на додану вартість стали

декларація № НОМЕР_6 від 20 серпня 2014 року на суму 48 747 грн.;

декларація № НОМЕР_7 від 22 вересня 2014 року на суму 57 251 грн.

декларація № НОМЕР_8 від 20 жовтня 2014 року на суму 53 444 грн.

декларація № НОМЕР_9 від 20 листопада 2014 року на суму 30 013 грн.

декларація № НОМЕР_10 від 22 грудня 2014 року на суму 33 584 грн.

декларація № НОМЕР_11 від 20 січня 2015 року на суму 33 827 грн.;

податкове повідомлення рішення № від 26.09.2014 на суму 5 815 грн. 06 коп.;

податкове повідомлення рішення № НОМЕР_12 від 26 вересня 2014 року на суму 6 000 грн.

Податковим органом 27 квітня 2015 року винесено вимогу № 51-15/718/05, якою позивача повідомлено, що станом на 26 квітня 2015 року сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 456 634 грн. 84 коп., у тому числі: по податку на додану вартість у розмірі 254 873 грн. 57 коп. (основний платіж - 252 850 грн. 12 коп., пеня 2 023 грн. 45 коп.); по єдиному податку у розмірі 201 761 грн. 27 коп. (основний платіж 201 498 грн. 24 коп., пеня 263 грн. 03 коп.).

Позивач наголошував на тому, що ним здійснювалась сплата, визначених у деклараціях сум, на підтвердження чого ним надані копії банківських виписок /т. 1 а. с. 17-19/.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Так, з наданих відповідачем карток особового рахунку позивача з єдиного податку та податку на додану вартість вбачається, що сплачені позивачем суми були враховані у зменшення податкового боргу відповідно до вимог пункту 87.9 статті 87 ПК України.

Позивач також наполягав на тому, що податковим органом 06 травня 2014 року було винесено податкову вимогу № 66-15/1886/05 на суму 25 662 грн. 30 коп., яку позивачем було оскаржено у судовому порядку. Так, рішенням Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року у справі № 816/4794/14 визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 06 травня 2014 року № 66-15/1886/05. Отже, на думку, позивача податковий орган не мав права виносити оскаржувану вимогу, оскільки попередню вимогу від 06 травня 2014 року № 66-15/1886/05 було відкликано.

Суд погоджується з доводами позивача в тій частині, що податкова вимога від 06 травня 2014 року № 66-15/1886/05 на підставі приписів підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 ПК України є відкликаною. Разом з тим, суд вважає необґрунтованими твердження позивача про те, що у зв'язку з вказаним відкликанням вимоги від 06 травня 2014 року № 66-15/1886/05 податковий орган позбавлений права виносити оскаржувану вимогу.

Суд звертає увагу, що відкликана податкова вимога від 06 травня 2014 року № 66-15/1886/05 містила вимоги щодо сплати 25 662 грн. 30 коп. по податку на додану вартість.

Так, з картки особового рахунку позивача з єдиного податку та пояснень відповідача вбачається, що станом на дату формування податкової вимоги (27 квітня 2015 року) за позивачем рахувався борг з податку на додану вартість у розмірі 252 850 грн. 12 коп. та нараховано пені у розмірі 2 023 грн. 45 коп., а також заборгованість по єдиному податку у розмірі 201 498 грн. 24 коп. та нараховано пені у розмірі 263 грн. 03 коп.

Отже, на момент винесення спірної вимоги від 27 квітня 2015 року № 51-15/718/05 згідно даних інформаційної системи податкового органу за позивачем рахувався борг з податку на додану вартість у розмірі 254 873 грн. 57 коп. та по єдиному податку у розмірі 201 761 грн. 27 коп.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Докази надані позивачем не підтверджують обставини, на які він посилається в адміністративному позові, та були спростовані доводами відповідача, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкової вимоги відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 28 серпня 2015 року.

Суддя Р.І. Молодецький