Справа № 2а-4443/10/1770
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-4443/10/1770

21 грудня 2010 року 10 год. 28 хв.м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Чередняка В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2 < Список > < Позивач в особі > третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача < 3-тя особа >
до Комунальне підприємство "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача < 3-тя особа >
про визнання протиправним та скасування рішення реєстратора, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації про визнання протиправними дій та рішення відповідача від 27 липня 2010 року за № 1278 про відмову в реєстрації права власності, скасування цього рішення та зобовязання зареєструвати за ним право приватної власності на нерухоме майно.

Суть позовних вимог полягає у наступному.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23 червня 2010 року у справі № 4/17 затверджено мирову угоду між приватним підприємцем ОСОБА_2 та ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів (далі ВАТ «РЗТА»), відповідно до якої ВАТ "РЗТА" передало для позивача з визнанням права власності в рахунок боргу нерухоме майно, а саме: будівлю № 24 та склад корпусу № 7 за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Б. Штейнгеля, 4а.

В подальшому в установленому порядку позивач надав відповідачу необхідний пакет документів для проведення державної реєстрації належного йому на праві власності нерухомого майна та сплатив усі необхідні платежі, які від нього вимагалися за проведення такої реєстрації. 27.07.2010 року позивачу було відмовлено у реєстрації права власності з підстав, викладених у рішенні реєстратора від 27.07.2010 року за № 1278. Вказував, що реєстратор протиправно витлумачив заявлене право таким, що не підлягає реєстрації.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та додатково пояснив, що на підставі ухвали господарського суду Рівненської області позивач є власником нерухомого майна, реєстратор діяв усупереч Тимчасового Положення «Про реєстрацію прав власності на нерухоме майно», а зазначена нерухомість підлягає державній реєстрації. З цих підстав просив позов задовольнити повністю.

Відповідач субєкт владних повноважень в судове засідання від 21 грудня 2010 року не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

В судовому засіданні від 2 грудня 2010 року представник відповідача позов не визнав та пояснив суду, що позивачу було відмовлено у реєстрації права власності відповідно до п. 3.3 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого Наказом від 07.02.2002 року № 7/5 Міністерства юстиції України в редакції (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року № 157/6445) (далі - Тимчасового Положення), яке діяло на момент звернення із заявою про реєстрацію права власності, оскільки заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Суд виходив з такого.

У визначений пунктом 1.13. Тимчасового Положення спосіб позивач звернувся до відповідача з заявою зареєструвати за ним право приватної власності на нерухоме майно, а саме: будівлю цеху № 24 та складу корпусу № 7, що знаходяться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Б. Штейнгеля, 4а. До заяви позивачем було додано ухвалу господарського суду Рівненської області від 23 червня 2010 року № 4/17.

27 липня 2010 року відповідач своїм рішенням за № 1278 (а.с.5) відмовив позивачу у реєстрації права власності, керуючись при цьому п. 3.3. Тимчасового Положення, зазначивши, що заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення. Крім того, за наслідками перевірки інвентарної справи та розгляду поданих документів виявлено, що згідно листа Міністерства промислової політики від 25.01.2001 року «Про підтвердження права власності»та переліку нерухомого майна, що ввійшло до статутного фонду станом на 01.03.1994 року передачі ВАТ «РЗТА»вищевказаного майна не вбачається.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить будівля цеху № 24 та складу корпусу № 7, що знаходяться за адресою: с. Городок, вул. Б. Штейнгеля, 4а. Указане стверджується ухвалою господарського суду Рівненської області у справі № 4/17 від 23 червня 2010 року, яка набрала законної сили (а.с.16), та актом приймання-передачі на виконання мирової угоди у справі від 01.07.2010 року (а.с.15).

Відповідно ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

До цього ж, відповідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Судом встановлено, а відповідачем не оспорюється, той факт, що будівля цеху № 24 та складу корпусу № 7, що знаходяться за адресою: с. Городок, вул. Б. Штейнгеля, 4а є нерухомістю.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень обовязковій державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно.

Пунктом 5 абз. 1 ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що рішення суду, що набрали законної сили є підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до п. 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація обєктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Повноваження бюро технічної інвентаризації на даний час щодо здійснення реєстрації також визначені п. 1.3. Тимчасового Положення, в силу якого державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

У п. 2.1. Тимчасового положення зазначено, що для реєстрації виникнення, переходу або припинення прав власності та інших речових прав на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи, їх копії, а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Згідно п. 11 додатку 1 Тимчасового положення, ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди є правовстановлювальним документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна.

В силу абз. 2 п. 3.8. Тимчасового положення забороняється тлумачення прав реєстратором або самостійне внесення ним змін до відомостей про заявлені права.

Доводи відповідача про те, що спірне майно не увійшло до статутного фонду станом на 01.03.1994 року спростовуються наявними у справі доказами.

Так, наказом Міністерства машинобудування військово-промислового комплексу і конверсії України від 16.05.1994 року № 716 (а.с.9) затверджено акт інвентаризації майна і акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу підприємства «Рівненський завод тракторних агрегатів». З доданих до матеріалів справи листа Мінпромполітики до ВАТ «РЗТА»від 25.10.2001 року за № 10/3-3-280 (а.с.11) та переліку нерухомого майна (а.с. 12-14) вбачається, що спірна нерухомість увійшла до статутного фонду ВАТ «РЗТА».

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Цей критерій вимагає від субєкта владних повноважень враховувати як обставини, на обовязковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суд звертає увагу відповідача на те, що усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що позивач повністю довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, натомість відповідач не довів правомірність свого рішення від 27.07.2010 року за № 1278 та дій щодо відмови у реєстрації права приватної власності на нерухоме майно: будівлю № 24 та склад корпусу № 7 за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Б. Штейнгеля, 4а.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати по справі суд присуджує позивачу з Державного бюджету відповідно до вимог статті 94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визати протиправними дії Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації щодо відмови у реєстрації права власності на будівлю цеху № 24 та складу корпусу № 7, що знаходяться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Б. Штейнгеля, 4а.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації від 27 липня 2010 року № 1278 про відмову у реєстрації права власності на будівлю цеху № 24 та складу корпусу № 7, що знаходяться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Б. Штейнгеля, 4а.

Зобов`язати Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації вчинити дії щодо реєстрації права приватної власності на будівлю цеху № 24 та складу корпусу № 7, що знаходяться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Б. Штейнгеля, 4а, за приватним підприємцем ОСОБА_2.

Присудити на користь позивача ОСОБА_2 із Державного бюджету судовий збір у розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя < Підпис > ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 22.12.10р.