Справа № 810/5031/14
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5031/14 Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Кучкарової Я.Д., представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства Ялтинської міської ради «Бюро технічної інвентаризації», тертя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» про визнання протиправним та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до адміністративного суду, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 09 серпня 2007 року про реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва, розташований на час проведення реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, за наслідком якого був здійснений запис номер 396 в книзі 101-а, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 19842652, та виданий Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09 серпня 2007 року за 615536300; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 09 серпня 2007 року про реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва, розташований на час проведення реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 літ. Д, за наслідком якого був здійснений запис номер 396 в книзі 101-а, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 19840481, та виданий Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09 серпня 2007 року за №15535038.

Справа неодноразово розглядалася судами.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову, на прийняти нову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, на підставі висновків, які не відповідають обставинам справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2002, між фірмою «Консоль Лтд.» та позивачем укладений договір №1487/314-38(р). про сумісну діяльність по частковій участі в реконструкції пансіонату сімейного типу. Відповідно до п.1.1 вказаного договору сторони прийняли на себе зобов'язання діяти сумісно для досягнення загальної господарської мети- будівництва та введення в експлуатацію пансіонату сімейного типу в м. Ялта, смт. Паркове.

Відповідно до п. 2.1 угоди позивач мав внести у якості вкладу у сумісну діяльність по частковій участі в будівництві грошові кошти (вклад) у розмірі 47 040 дол. США по курсу НБУ на момент оплати. Фірма «Консоль», згідно п. 2.3 договору, прийняла на себе зобов'язання своїми силами та засобами завершити будівництво рекреаційного комплексу у відповідності до проекту та вимог ДСТУ та передати позивачу апартаменти у корпусі №3 загальною проектною площею 58,8 кв.м на 12 поверсі в осях 10-13 (південно-східної сторони фасаду), тип оздоблення «економ» у строк до 30.11.2004.

В угоді сторони також передбачили, що у разі неможливості передати позивачу відповідний об'єкт, фірма за його вимогою, пропонує інші об'єкти аналогічної вартості.

21.08.2002, між позивачем та ТОВ Фірмою «Консоль» було укладено додаткову угоду №1 до договору №1487/314-38 (р). від 16.07.2002, в п. 2.3 якій сторони виклали в наступній редакції: фірма зобов'язується своїми засобами та силами завершити будівництво об'єкту за договором спільної діяльності та передати пайщику апартаменти в корпусі №3 загальною площею 58,8 кв.м. на 4 поверсі в осях 10-13 південно-східного фасаду з оздоблюванням типу «економ» у строк до 30.11.2004.

Згідно листа ТОВ Фірми «Консоль» від 19.02.2004 №119 (а.с.23 т.1) остання підтвердила факт повного внесення позивачем пайового вкладу за договором №1487/314-38 (р).

На виконання умов договору про спільну сумісну діяльність №1487/314-38 (р). від 16.07.2002, 17.12.2009 Фірма «Консоль» передала, а позивач прийняв апартаменти АДРЕСА_3 загальною площею 62,2 кв.м., що підтвердили сторони актом 17.12.2009 (а.с.23 обор. т.1). Таким чином, Фірма «Консоль» свої зобов' язання перед позивачем виконала.

06.11.2001, між ТОВ «Фірма Консоль Лтд» та ТОВ «Фірма Грантор» було укладено договір про спільну сумісну діяльність по будівництву пансіонату сімейного типу в АДРЕСА_1 Згідно п.1.1 якого сторони зобов'язалися діяти сумісно для досягнення загальної господарської мети - будівництва та введення в експлуатацію пансіонату сімейного типу в АДРЕСА_1.

Умовами вказаного договору передбачено, що ТОВ «Фірма Грантор» як замовник передає об'єкти будівництва, які розташовані в Ялта, смт. Паркове, вул. Паркове шосе по акту робочій та Державній комісії. Спільна власність від сумісної діяльності не може бути відчужена без спільної згоди обох сторін. Під спільною сумісною власністю передбачалися всі об'єкти будівництва за вказаною вище адресою.

ТОВ Фірма «Консоль-ЛТД» звернулось до відповідача з заявою про реєстрацію права власності на об'єкти нерухомості. До заяви додано Державний акт на право постійного користування землею ІІ-КМ № 002693, виданий на підставі рішення 44 сесії 23 скликання Сімеїзської селищної ради № 15 від 11 грудня 2001 року, договір № 1181/239-30 про сумісну діяльність по будівництву пансіонату сімейного типу, укладений 06 листопада 2001 року з ТОВ «Фірма Грантор», рішення виконкому Сімеїзської селищної ради № 147 від 18 червня 2003 року, дозвіл на виконання будівельних робіт № 8-г від 02 березня 2007 року.

09 серпня 2007 року відповідач провів державну реєстрацію права власності третьої особи на незавершені будівництвом об'єкти, розташовані за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2, літ. «Д» (далі - об'єкти), за наслідками чого здійснені запис № 396 в книзі 101-а, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 19842652, та запис № 396 в книзі 101-а, та видані Витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09 серпня 2007 року за № 15536300 та за №15535038, відповідно.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду та зазначив, що така реєстрація порушує його право співвласника майна, оскільки вважає, що вироблена в процесі спільної діяльності продукція та одержані плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників і здійснюється таке право за згодою сторін. При цьому, позивач стверджує, що з незалежних від нього причин право власності на виділені та передані по акту апартаменти за ним зареєстровані не були, оскільки, на його думку, такою перешкодою був факт реєстрації певного майна за ТОВ «Консоль Лтд.».

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 16 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2013 року позов задоволено частково: скасовані рішення відповідача та витяги з реєстру права власності на нерухоме майно, а в частині позову про визнання рішень протиправними відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 серпня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 16 травня 2013 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2013 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому суд касаційної інстанції наголосив на необхідності надання об'єктивної оцінки наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент винесення оспорюваного акту, а також визначення, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Частиною другою статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до частини третьої вказаної статті до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

При цьому абзацом другим частини третьої статті 331 ЦК України передбачено, що у разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Матеріалами справи підтверджується, що третя особа при зверненні до відповідача з заявою про реєстрацію права власності на об'єкти надала державний акт на право постійного користування землею НОМЕР_1, виданий на підставі рішення 44 сесії 23 скликання Сімеїзської селищної ради №15 від 11.12.2001, договір №1181/239-30 про сумісну діяльність по будівництва пансіонату сімейного типу, укладений 06.11.2001 з ТОВ «Фірма Грантор», рішення виконкому Сімеїзської селищної ради №147 від 18.06.2003, дозвіл на виконання будівельних робіт №8-г від 02.03.2007.

З наведеного вбачається, що для реєстрації права власності на об'єкти незавершеного будівництва третьою особою не було надано відповідачу проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва, які були передбачені частиною 3 статті 331 ЦК України.

Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, у зв'язку з тим, що третьою особою при подачі відповідної заяви не було надано повного пакету необхідних документів.

Крім того, слід звернути увагу, що постановою Севастопольского апеляційного господарського суду від 13.09.2010, яка залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2010, визнано недійсним рішення 44 сесії 23 скликання Сімеїзської селищної ради № 15 від 11 грудня 2001 року «Про надання земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «Грантор» відповідно до договору купівлі-продажу державного майна незавершеного будівництвом пансіонату «Криворіжсталь» смт. Паркове».

Зважаючи на викладене, відповідач неправомірно здійснив реєстрацію права власності на спірні об'єкти незавершеного будівництва за ТОВ ««Фірма «Грантор».

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржено рішення про реєстрацію права власності відповідачем за ТОВ Фірмою «Консоль» на об'єкти незавершеного будівництва в будинках №27 та 23 літ. «д» в АДРЕСА_1, оскільки останній вважає порушеним своє право співвласника майна за договором про спільну сумісну діяльність.

Як вбачається з п. 1.1 договору про спільну діяльність від 16.07.2012 №1487/314-38(р) сторони прийняли на себе зобов'язання діяти сумісно для досягнення загальної господарської мети - будівництва та введення в експлуатацію пансіонату сімейного типу в м. Ялта, смт. Паркове.

Пунктом 2.1 даного договору встановлено, що позивач зобов'язується внести у якості вкладу у сумісну діяльність по частковій участі в будівництві грошові кошти (вклад) у розмірі 47 040 дол. США по курсу НБУ на момент оплати.

Згідно п. 2.3 договору (з урахуванням додаткової угоди від 21.08.2002), Фірма «Консоль» прийняла на себе зобов'язання своїми силами та засобами завершити будівництво рекреаційного комплексу у відповідності до проекту та вимог ДСТУ та передати позивачу апартаменти у копусі №3 загальною площею 58,8 кв.м. на 4 поверсі в осях 10-13 південно-східного фасаду з оздоблюванням типу «економ» у строк до 30.11.2004.

Пунктом 6.4 вказаного договору встановлено, що передача права власності на об'єкт від фірми позивачу здійснюється після повної оплати пая позивачем у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з актом про виконання договору від 17.12.2009 (а.с. 23) Фірма «Консоль» передала, а позивач прийняв апартаменти АДРЕСА_3.

Крім того, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.06.2013, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 15.06.2013 №4924022, позивач є власником нежитлового приміщення №10, загальною площею 59,56 м2,за адресою: АДРЕСА_3 літ. «ж», приміщення 10.

Враховуючи, що позивач станом на час прийняття спірних рішень відповідачем фактично був власником своєї частки у спільній частковій власності, а саме: апартаментів АДРЕСА_3, то реєстрація права власності на вказане приміщення за третьою особою порушує права позивача як власника цього приміщення.

Таким чином, колегія судів дійшла висновку, про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 09 серпня 2007 року про реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва, розташований на час проведення реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 літ. Д, (будинок №21 літ. Ж) в частині реєстрації права власності на приміщення (апартаменти) №10, загальною площею 59,56 м2,за наслідком якого був здійснений запис номер 396 в книзі 101-а, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 19840481 та виданий Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09 серпня 2007 року за №15535038.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення решти позовних вимог, оскільки рішення відповідача в частині, що не стосується приміщення (апартаментів) №10, загальною площею 59,56 м2 за адресою: АДРЕСА_2 літ. Д, (будинок №21 літ. Ж) не порушують права позивача.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав на задоволення позовних вимог необґрунтованими.

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставин в справі, порушено норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року та задовольнити позов частково.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 09 серпня 2007 року про реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва, розташований на час проведення реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 літ. Д, (будинок №21 літ. Ж) в частині реєстрації права власності на приміщення (апартаменти) №10, загальною площею 59,56 м2, за наслідком якого був здійснений запис номер 396 в книзі 101-а, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно 19840481 та виданий Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09 серпня 2007 року за №15535038.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлений 07 вересня 2015 року.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.