Справа № 802/1429/15-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

26 серпня 2015 р. Справа № 802/1429/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Арутюнян З.С.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці адміністративну справу за позовом

приватного підприємства "Укрєвроекспорт"

до Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство "Укрєвроекспорт" з позовом до Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наслідками проведеної планової виїзної перевірки, результат якої оформлений актом від 09.04.2015 №14-22-3657524, Хмільницькою ОДПІ винесено податкові повідомлення - рішення від 23.04.2015 за №, яким зменшено від'ємне значення суми податку на додану вартість в сумі 5853 грн., за №, яким визначено грошове зобов'язання в сумі 537 грн. та за №, яким зменшено бюджетне відшкодування в сумі 15126 грн. та визначено штрафні фінансові санкції в сумі 7562 грн.

На думку представників позивача, виявлені порушення, що лягли в основу вказаних актів, не мають реального підґрунтя та не відповідають дійсним обставинам, з урахуванням чого, позивач змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав.

Представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити на підставі, в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням наданих додаткових доказів та уточнень до позовної заяви.

Представники відповідача щодо позову заперечували та просили відмовити у задоволені заявлених вимог, з огляду на надані до суду письмові заперечення та безпідставність заявлених вимог (а.с.92-95 том 1).

В порядку дослідження доказів допитано в якості свідка бухгалтера ПП "Укрєвроекспорт" ОСОБА_5, яка пояснила, що нарахування податку відбулось у межах "Перехідних положень" Податкового кодексу України, за якими платник тимчасово до 01.01.2013 звільняється від оподаткування податку на додану вартість з постачання на митній території України зернових культур. Протягом 2013-2014 підприємство здійснювало лише постачання пшениці, звільненого від оподаткування, а за інші товари та послуги сплачено відповідний податок на додану вартість, відтак виявлені порушення представника Хмільницької ОДПІ не відповідають дійсності.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Приватне підприємство "Укрєвроекспорт" зареєстроване виконавчим комітетом Хмільницької міської ради за ідентифікаційним кодом 36575242 за адресою вул. Набережна, буд. 46, м. Хмільник, Вінницька область.

У період з 13.03.2015 по 02.04.2015 Хмільницькою ОДПІ проведено планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, результат якої оформлений актом від 09.04.2015 №14-22-36575242 (надалі - акт від 09.04.2015 (а.с.21-59 том 1). Висновки якого свідчать про те, що перевіркою встановлено порушення: 1) п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.п.14.1.27, п.п.14.1.36, п.14.1 ст.14, п.п.138.10.5, п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України в результаті чого, занижено податок на прибуток в сумі 104397 грн. в тому числі, за 2013 - 57333грн. та за 2014 - 47064грн.; 2) п.198.1, п.198.4 ст.198 , п.199.1, п.199.2 ст. 199 Податкового кодексу України в результаті чого, занижено податок на додану вартість, яка підлягає нарахуванню з підсумками поточного звітного періоду та сплачується до загального/спеціального фонду державного бюджету в сумі 358 грн., завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшенню податкових зобов'язань наступних звітних періодах 15126 грн. та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в сумі 5853 грн.

Вказане слугувало підставою для прийняття Хмільницькою ОДПІ податкових повідомлень - рішень від 23.04.2015 за № форми "В", яким зменшено від'ємне значення суми податку на додану вартість в сумі 5853 грн., за № форми "Р", яким визначеного грошове зобов'язання в загальній сумі 537 грн., з них 358 грн. за основним платежем та 179 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, за № форми "В1", яким зменшено бюджетне відшкодування в сумі 15126 грн. та визначено штрафні (фінансові) санкції в сумі 7562 грн. (а.с.18-20 том 1).

Оскільки, в основі виявлених порушень лежать факти, що не відповідають дійсності, тому позивач змушений був звернутись до суду з позовом щодо захисту своїх прав.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив з наступного.

Матеріали акту від 09.04.2015 свідчать про те, що перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 встановленого його заниження в сумі 104397 грн., в тому числі за 2013 в сумі 57333грн. та за 2014 в сумі 47064 грн. Окрім того, за перевіряємий період встановлено завищення ПП "Укрєвроекспорт" податкового кредиту в сумі 21337 грн., зокрема: за березень 2013 в сумі 6402 грн., квітень 2013 в сумі 1802 грн., за червень 25013 в сумі 58 грн., за липень 2013 в сумі 3453 грн., за серпень 2013 в сумі 212 грн., за жовтень 2013 в сумі 197 грн. за листопад 2013 в сумі 191 грн., за січень 2014 в сумі 2106 грн., за березень 2014 в сумі 1969 грн., за квітень 2014 в сумі 57 грн., за липень 2014 в сумі 1175 грн., за вересень 2014 в сумі 581 грн., за жовтень 2014 в сум 24 грн. та за листопад 2014 в сумі 2047 грн.

Вказаного висновку податковий орган дійшов з огляду на те, що до сум податкового кредиту позивачем включено по наданих послугах контрагентів постачальників, які приймають участь в реалізації товарів звільнених операцій. Зокрема, ПП "Укрєвроекспорт" реалізовує сільськогосподарську продукцію та отримувало послуги, які звільняються від оподаткування.

Надаючи правову оцінку виявленим порушенням в розрізі заявлених вимог, судом в порядку дослідження доказів досліджено наступні правочини укладені за 2013-2014, а саме:

- договір доручення БТ(К)361-2 від 27.12.2013, за якими позивач як довіритель доручає, а брокер ОСОБА_6 зобов'язується надати послуги з питань вивчення попиту та поліпшення умов купівлі товару, консультування з питань комерційної діяльності та оформлення необхідної документації з метою укладення біржових контрактів на Агарній біржі щодо купівлі товару;

- договір складського зберігання зерна №126 від 03.07.2013, за яким поклажодавець позивач зобов'язується передати, а зерновий склад ПАТ "Державна продовольча - зернова компанія України" ПАТ "ДПЗКУ "Старокостянтинівський елеватор" прийняти на зберігання зернові, зернобобові, круп'яні, олійні культури врожаю 2013, надати додаткові послуги;

- договір №149 від 19.03.2013 за яким продавець ПАТ "Миронівський хлібопродукт" зобов'язується поставити та передати у власність покупцю, а покупець ПП "Укрєвроекспорт" прийняти та оплатити відходи кукурудзяні 2кат.;

- договір складського зберігання № 51-к від 05.09.2013, у відповідності до якого ПП "Укрєвроекспорт" як поклажодавець зобов'язується передати, а зерновий склад ТОВ "Елеваторна компанія "Кусто Агро" зобов'язується прийняти сільськогосподарську культуру;

- договір складського зберігання №13 від 08.07.2014 за яким ПАТ "Хмільницькийелеватор" як поклажодавець зобов'язується передати, а зерновий склад ТОВ "Елеваторна компанія "Кусто Агро" зобов'язується прийняти на зберігання плоди зернових, зернобобових та олійних культур врожаю 2014, а саме ячменю 100 тон, пшеницю 100 тон, ріпак 100 тон;

- договір складського зберігання №05 від 22.07.2013, у відповідності до якого позивач, як поклажодавець зобов'язується передати, а зерновий склад ТОВ "Хмільницьке" зобов'язується прийняти на зберігання плоди зернових, зернобобових та олійних культур врожаю 2013, а саме сою 3000 т, пшеницю 3000 т, кукурудзи 3000 т;

- договір на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ) №27 від 03.01.2013, за яким постачальник ТОВ "Хмільникагротехсервіс" зобов'язується забезпечувати безперебійну заправку пальним та мастильним автотранспорту ПП "Укрєвроекспорт" пальним марок А-76, А-80, А-92, А-95, дизельне паливо, скрапленим вуглекислим газом марки СПБТ ДСПУ 4047-2001, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати товар;

- договір оренди приміщення №7 від 01.01.2013 згідно з яким орендодавець ПРАТ "Хмільницьке автотранспортне підприємство 10573" надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування приміщення для ремонту автомобілів з оглядовою канавою розміром 120 м.кв., розташованих на прилеглій території розміром 200 м.кв.;

- договір поставки запасних частин з умовою про відстрочення платежу №44 від 01.02.2013, за яким постачальник ФОП Штанько зобов'язується передати у власність покупця, а покупець запасні частини, витратні матеріали та аксесуари партіями, за найменуванням, у кількості, комплектності, асортименті та по ціні, які вказуються у видаткових накладних, з у мовою про відстрочення платежу, а покупець зобов'язується сплатити за нього грошову суму та прийняти товар;

- договір поставки від 10.01.2013 №17, згідно з яким постачальник ТОВ "Назарет-Транс" зобов'язується передати, а покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали;

- договір оренди №7 від 01.02.2013 за яким орендодавець ТОВ "Хмільникагротехсервіс" зобов'язується надати орендарю у тимчасове платне користування офісне приміщення за адресою м. Хмільник, вул. Привокзальна, 7а;

- договір купівлі - продажу №Я-6, у відповідності до якого ТОВ "Транзит - С" як постачальник зобов'язується поставляти і здавати покупцю ПП "Укрєвроекспорт" канцелярські товари і бланки, папір офісного та промислового використання, офісні матеріали та офісно-торгівельне обладнання, меблі офісного, виробничого та іншого призначення, як стандартні, так і на замовлення, комп'ютерну і оргтехніку, витратні матеріали до них, тару і тарні матеріали, робочий і спеціальний одяг та взуття, засоби індивідуального захисту, прилади і обладнання для забезпечення пожежної безпеки на підприємстві і організації охорони праці, м'який інвентар, миючі дезинфікуючі, гігієнічні засоби як для колективного так і для індивідуального використання предмети, обладнання та інвентар для прибирання і утримання приміщення зовнішньої території, електрообладнання, рекламно-сувенірна продукція, вивіски і наочність по тематиці життєдіяльності підприємства, інші товари;

угода купівля продажу №89/19-2013 від 20.03.2013, за якою продавець ТОВ "Львівагромашпроект" провадить виготовлення і продаж насіння шнекованого ПНШ- "Фермер";

- договір складського зберігання зерна №8 від 04.07.2014, у відповідності до якого, поклажодавець ПП "Укрєавроекспорт" зобов'язується передати, а зерновий склад ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" зобов'язується прийняти на зберігання зернові, зернобобові, круп'яні, олійні культури врожаю 2014, надавати додаткові послуги;

- договір складського зберігання № 2907-1, у відповідності до якого виконавець ПАТ "Деражнянське хлібоприймальне підприємство" зобов'язується виступити вантажоодержувачем, прийняти, зберігати, підробити і відвантажити на першу вимогу, передане власником позивачем зернові та/або олійні та/або бобові культури, а власник в свою чергу зобов'язується оплатити надані послуги;

- договори оренди від 01.01.2013 та від 01.01.2014, за яким орендодавець ФОП ОСОБА_2 надає, а орендар ПП "Укрєвроекспорт" приймає в тимчасове оплатне користування автомобіль КАМАЗ 53212 у строк до 01.07.2013 та 01.07.2014 відповідно, про що сплачує орендну плату в сумі 30000грн. за 2013 та 79500 грн. за 2014.

На виконання умов вказаних правочинів до суду надано податкові накладі, видаткові накладі, накладні, акти здачі - прийняття робіт (надання послуг).

Як встановлено судом в ході судового розгляду справи, з урахуванням вказаних господарських операцій, позивачем визначено суму податкового кредиту, про що зазначено у податкових деклараціях з податку на додану вартість за 2013 та 2014роки.

Так, згідно зі п.п. 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Приписи п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України закріплюють, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі, в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі, при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі, у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Зі змісту п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України слідує, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі, інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Приписи п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України передбачають, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У відповідності до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Аналіз даних нормативних положень свідчить про те, що для включення сум будь-яких витрат, сплачених як компенсація вартості товарі (робіт, послуг) які придбаваються (виготовляються) платником податків, до складу валових витрат є необхідність їх використання в подальшій господарській діяльності платника податку з метою отримання доходу в грошовій, матеріальні або нематеріальних формах, тоді як право платника податків на податковий кредит виникає у випадку підтвердження господарських операцій податковими накладними чи іншими первинними документами.

Тобто, правомірність застосовування зазначених інститутів можливе лише за фактом здійснення господарської операції та підтвердження її належним чином складеними первинними документами.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що за змістом п.198.4 Податкового кодексу України (в редакції не момент виникнення спірних відносин) якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Відповідно п.п.199.1,199.2 ст.199 Податкового кодексу України (в редакції не момент виникнення спірних відносин) у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях. Частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях визначається у відсотках як відношення обсягів з постачання оподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за цей же попередній календарний рік. Визначена у процентах величина застосовується протягом поточного календарного року.

В той же час, у відповідності до приписів п.15 п.2 р.10 "Перехідні положення Податкового кодексу України (на момент винесення спірних правовідносин) тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання на митній території України зернових культур товарних позицій 1001-1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних культур товарних позицій 1205 і 1206 згідно з УКТ ЗЕД, крім першого постачання таких зернових та технічних культур сільськогосподарськими підприємствами - виробниками та підприємствами, які безпосередньо придбали такі зернові та технічні культури у сільськогосподарських підприємств - виробників, а також крім постачання таких зернових та технічних культур Аграрним фондом у разі їх придбання з податком на додану вартість.

Надавши правову оцінку заявленим вимогам в частині вказаних доказів, судом встановлено, що в березні 2013 частка отриманих послуг на звільненні операції становила 6402,40 грн., в квітні 2013 частка отриманих послуг на звільненні операції становила 1802 грн., з урахування чого, штрафна санкція становить 4102,20 грн.

На думку податкового органу, платником податку зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за операції (за період, що охоплений перевіркою), в тому числі, за березень-квітень 2013, вказане знайшло своє вираження у оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, зокрема форми "В1" № від 23.04.2015.

Однак, суд критично відноситься до порушень виявлених Хмільницькою ОДПІ за березень-квітень 2013, з огляду на надані до суду докази, пояснення сторін, свідка та норм Податкового кодексу України, відтак, вважає за необхідне скасувати податкове повідомлення рішення форми "В1" № від 23.04.2015 в частині 6921,06 грн. основного платежу та штрафних санкцій в сумі 3459,08 грн., разом з тим в задоволені решти заявлених позовних вимог не вбачає підстав для задоволення.

Суд акцентує увагу відповідача, що у відповідності до п.п.21.1.1 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, податковий орган зобовязаний дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що передбачено ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 23 квітня 2015 року № в частині, а саме, по основному платежу (сума завищення бюджетного відшкодування) - 6921, 06 гривень та штрафна (фінансова ) санкція в сумі 3459,08 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя підпис ОСОБА_7

Копія вірна Суддя:

Секретар: