Справа № 22а-2220/2010
Суддя: Ковальчук Н. М.
Дата ухвалення: 2010-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-2220/2010 р. Головуючий в 1-ій інст.: ОСОБА_1
Категорія: Ц-57 Суддя-доповідач : ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2010 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого- судді Ковальчук Н.М.

суддів: Буцяка З.І., Оніпко О.В.

при секретарі Сеньків Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Рівне на постанову Рівненського міського суду від 28 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,-

ВСТАНОВИЛА :

Постановою Рівненського міського суду від 28 травня 2009 року стягнуто з відповідача на користь позивача надбавку до пенсії як дитині війни за періоди з 2 квітня 2006 року по 31 грудня 2006 року, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 2176 грн. 46 коп.

В поданій апеляційній скарзі відповідач вказує, що оскаржувану постанову вважає незаконною, так як вона винесена із порушенням норм матеріального і процесуального права.

Позовні вимоги позивача не підлягали до задоволення, оскільки дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" Законами України „Про Державний бюджет на 2007 рік та „ Про Державний бюджет на 2008 рік призупинялась і, крім того, до теперішнього часу так і не розроблено порядок реалізації положень вищевказаної статті Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Крім того, в Законі України "Про соціальний захист дітей війни" вказано, що підвищення розміру пенсії фінансується за рахунок Державного бюджету України, а не із бюджету Пенсійного фонду України, а тому невідомо за рахунок чого має здійснюватись підвищення до пенсії дітям війни, так як в Державних бюджетах України на 2007 та 2008 рік кошти на ці цілі не закладались.

У звязку із викладеним, відповідач просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заявленого позову відмовити повністю.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Пунктом 17 ст. 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" зупинено на 2006 рік дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Законом України від 19.01.2006 № 3367-IV внесені зміни до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", відповідно до яких виключено пункт 17 ст. 77, а ст. 110 викладена в іншій редакції. Зокрема встановлено, що державна соціальна підтримка дітей війни, передбачена статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", запроваджується у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України у 2006 році не визначив порядку нарахування та виплати надбавки до пенсії, передбаченої статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", то вимоги позивача стосовно такої виплати у зазначеному році задоволенню не підлягають. Дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням ст. 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" відповідно до пункту 12 частини першої статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України, п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону "Про Державний бюджет України на 2007 рік", якими було зупинено у 2007 році дію ст. 6 Закону "Про соціальний захист дітей війни" та врахував, що рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 № 10-пр 2008 визнано неконституційними зміни до ст. 6 Закону "Про соціальний захист дітей війни", що внесені п. 41 розділу 2 Закону "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України " від 28 грудня 2007 .

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З урахуванням зазначеного апеляційний суд прийшов до висновку, що з моменту визнання неконституційними законів, які зупиняли дію ст. 6 Закону "Про соціальний захист дітей війни" до кінця року, тобто з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року відповідач був зобов'язаний нараховувати та виплачувати надбавку до пенсії в розмірі, встановленому ст. 6 Закону "Про соціальний захист дітей війни".

У той же час колегія суддів вважає помилковим визначення судом конкретного розміру заборгованого підвищення до пенсії, що підлягає виплаті позивачам.

З огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю.

Встановивши, що відповідач у справі порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, місцевий суд повинен був визнати такі дії протиправними і зобов'язати відповідача провести нарахуванні та виплату належних позивачам сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення чи виплату їх конкретних розмірів.

Враховуючи вказане, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова місцевого суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача конкретної суми підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, 22.05.2008 року по 31.12.2008 року підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, ст. 309 , ст. 316 ЦПК України, п.2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України N 1691-VI « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду від 28 травня 2009 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Рівне щодо невиплати ОСОБА_3 із 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та із 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року надбавки до пенсії в розмірі, визначеному ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» протиправними.

Зобовязати управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне провести нарахування та виплату ОСОБА_3 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за періоди із 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та із 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, із урахуванням виплаченої надбавки до пенсії як дитині війни.

Рішення апеляційного суду та постанова суду першої інстанції набирають законної сили з моменту проголошення ухвали апеляційного суду та касаційному оскарженню не підлягають.

Головуючий :

Судді: