Справа № 336/2454/15-а(2-а/336/80/2015)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2015 рокусправа № 336/2454/15-а(2-а/336/80/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до начальника КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Ксензова Євгена Олександровича про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника КУ "Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи" Ксензова Євгена Олександровича, в якому просив зобов'язати КУ "Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи" вчинити дії, пов'язані з внесенням у лікарське свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 від 21.11.1996 р.за фактом смерті ОСОБА_3 та у всі пов'язані документи (справи, журнали, книги) поряд з відомостями на українській мові внести відомості на російській мові; зобов'язати КУ "Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи" видати йому нове лікарське свідоцтво про смерть з відомостями на російській мові.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем майна після смерті матері ОСОБА_3, проте не може оформити спадкові прав через помилку допущену у прізвищі матері при складанні лікарського свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 від 21.11.1996р. при перекладі прізвища ОСОБА_3 з російської мови на українську.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2015 року відмовлено у відкритті провадження в даній справі.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушені вимоги матеріального та процесуального права, та просить задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання сторони не з'явились. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників сторін суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове засідання представників сторін апеляційної скарги не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції зазначив, що даний спір не відносяться до публічно-правових, що виключає можливість розгляду справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства України та вказані правовідносини регулюються цивільним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом спору є встановлення відповідності паспортних даних громадянки РФ ОСОБА_3 даним, що зазначені у лікарському свідоцтві про смерть № НОМЕР_1 від 21.11.1996 р., а також зобов'язання відповідача внести відомості на російській мові поряд з відомостями на українській мові у лікарське свідоцтво про смерть № НОМЕР_1 від 21.11.1996р. та у всі документи, пов'язані з фактом смерті ОСОБА_3, і видати нове лікарське свідоцтво про смерть з внесенням відомостей російською мовою.

В апеляційній скарзі позивач вказує на те, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, безпідставно вказано, що дії позивача спрямовані на встановлення юридичного факту. Дані висновки позивач вважає такими, що виходять за межі позовних вимог, оскільки метою його позову було внесення доповнень в лікарське свідоцтво про смерть його матері, оскільки зазначене у вказаному свідоцтві прізвище його матері в перекладі на українську мову не відповідає її паспортним даним, як громадянки РФ.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими.

Виходячи зі змісту позовних вимог, позивач просить внести відповідні зміни, пов'язані з правильністю написання прізвища його померлої матері, у лікарське свідоцтво про смерть. Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Статтею 17 КАС України, передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації затвердження наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005р. №34/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12.04.2005р. за №381/10661 нормативно-правовим актом визнається офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормотворенням у визначеній законодавством формі та встановленою законодавством процедурою, спрямованим на регулювання суспільних відносин, що містить норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що стосується актів ненормативного характеру (індивідуальних актів) то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта, якому вони адресовані.

У даному випадку, лікарське свідоцтво про смерть не є актом індивідуальної дії, оскільки для позивача не породжує будь-яких прав чи обов'язків, а тим більше не є нормативно-правовим актом. Крім того, позивач не оскаржує дане свідоцтво, не просить визнати його протиправним та скасувати, а лише вказує на те, що у зв'язку з невідповідністю зазначеного у свідоцтві прізвища його матері в нього виникли труднощі з встановлення факту, що має юридичне значення, щодо належності правовстановлюючих документів на придбану за життя матері квартиру, зокрема, у договорі купівлі-продажу квартири прізвище його матері не збігається з прізвищем, зазначеним в лікарському свідоцтві про смерть № НОМЕР_1 від 21.11.1996 р.

Пунктом 1 частини 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зокрема, у відповідності до п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті Відповідно до частини другої цієї ж статті Кодексу, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що оскільки позовні вимоги фактично спрямовані на встановлення факту належності правовстановлюючого документу, від якого залежить виникнення майнових прав позивача, то вирішення даного питання має відбуватись за приписами Цивільного процесуального кодексу України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 196, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2015 року у справі № 336/2454/15-а (2-а/336/80/2015) - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай