Справа № 6351/10/1570
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2010-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6351/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2010 року. м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Нагул. В.С.

За участю сторін:

Представника позивача: ОСОБА_1

Представника відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Катран»до управління пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) «Катран»до управління пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Овідіопольському районі Одеської області, в якому позивач просив суд зобовязати відповідача призначити пенсію громадянам України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»№ 1788-ХІІ. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ВАТ «Катран»перебуває на обліку в УПФУ в Овідіопольському районі Одеської області з 12.02.1992 року як платник збору на обовязкове державне пенсійне страхування. За період з 10.05.1975 року по 15.05.1990 року працівником підприємства був громадянин України ОСОБА_3, якому 02.08.2005 року була видана довідка, уточнююча особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгових пенсій. В період з 28.01.1975 року по 18.06.1992 року на підприємстві працював громадянин ОСОБА_2, якому 08.10.2009 року була видана довідка про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Згідно цих довідок пенсію цим працівникам призначено на підставі Списку 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Згідно надісланих УПФУ в Овідіопольському районі Одеської області розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, пенсія цим особам призначена не на підставі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а за статтею 13 цього Закону. Таким чином діями відповідача були порушені права ВАТ «Катран», оскільки ст. 100 зазначеного Закону на відміну від ст. 13 не передбачає обовязку підприємств відшкодовувати органам пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пенсій.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання 15 листопада 2010 року не зявився, повідомлявся про час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. У судовому засіданні 9 вересня 2010 року приймала участь представник позивача ОСОБА_4, яка давала пояснення по суті позовних вимог та надала письмові заперечення, в яких зазначила, що право на пенсію відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 року і після цієї дати не працювала на цих роботах. Особі, яка до і після 01.01.1992 року працювала на роботах, передбачених Списками, пенсія призначається відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Ці витрати відшкодовуються підприємством незалежно від форм власності та господарювання.

Ухвалою суду під час судового засідання 09.09.2010 року до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог стосовно предмету спору, було залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вказані особи до призначених судових засідань не зявились, повідомлялись про час та місце судових засідань належним чином та своєчасно. Від третьої особи ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Судом були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відкрите акціонерне товариство «Катран»перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області з 12.02.1992 року за № НОМЕР_1, як платник збору на обовязкове державне пенсійне страхування. На підприємстві виконуються роботи з особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України № 36-2003, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Громадянин ОСОБА_3 з 10.05.1979 року по 15.05.1990 року працював електрозварником ручної зварки у ВАТ «Катран», що підтверджується довідкою про уточнення особливого характеру роботи та умов праці, необхідних для призначення пільгових пенсій (а.с.7).

З 16.05.1990 року по 29.07.1994 року ОСОБА_3 працював повний робочий день газоелектрозварником 5 розряду на підприємстві Одеський завод «Строммашина»(зараз ВАТ Одеський завод «Строммашина») (а.с.29).

Призначення пенсії відбулося на підставі заяви про призначення пенсії ОСОБА_3 від 24.11.2005 року (а.с.22).

Розрахунок УПФУ в Овідіопольському районі Одеської області про розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за лютий 2010 року громадянину ОСОБА_3 у сумі 1130,97 грн. направлявся відповідачем на адресу ВАТ «Катран»(а.с.9, 42-44).

Громадянин ОСОБА_2 з 28.01.1975 року по 18.06.1992 року за професією електрозварник, виконував роботи зі зварки металоконструкцій на зварних полуавтоматах у середовищі вуглекислого газу, виконував кисневу порізку контуру виробів листового матеріалу, що підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у неї. Стаж роботи 17 років, 4 місяці, 20 днів (а.с.8).

Призначення пенсії відбулося на підставі заяви про призначення пенсії ОСОБА_2 від 25.11.2009 року (а.с.32).

Розрахунок УПФУ в Овідіопольському районі Одеської області про розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за лютий 2010 року громадянину ОСОБА_2 у сумі 1611,14 грн. направлявся УПФУ в Овідіопольському районі на адресу позивача (а.с.10, 41, 43-44).

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги ВАТ «Катран»не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення», при цьому відповідно до Прикінцевих положень Закону зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі Закон України № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Абзацом третім пункту 1 статі 4 цього Закону встановлено ставку збору на обовязкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від обєкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону. Цією нормою передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», обєктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з»статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Таким чином згідно з вимогами Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»відшкодуванню підлягають пенсії, призначені за ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а»- «з»статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлений Інструкцією про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (далі Інструкція № 21-1).

Відповідно до п.6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV у таких розмірах: для платників, зазначених п.п.2.1.1 п.2.1 Інструкції № 21-1, - 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах.

Судом не приймається посилання представника позивача, як на підставу задоволення адміністративного позову, на ту обставину, що ОСОБА_2 на день вступу в силу Закону України «Про пенсійне забезпечення»працював на роботах зі шкідливими і небезпечними умовами праці та мав необхідний стаж до моменту набрання законної сили зазначеним Законом (01.01.1992 року), оскільки після вступу у дію зазначеного Закону ОСОБА_2 продовжував працювати на підприємстві ВАТ «Катран»до 18.06.1992 року.

Згідно п. «б»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п.п. 6.2 п. 6 зазначеної вище Інструкції, витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах покривається цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому, стаж на останньому підприємстві враховується в повному обсязі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

З наведених вище підстав суд критично ставиться до твердження позивача про призначення пенсії по ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і громадянину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки згідно довідки ВАТ Одеський завод «Строммашина»№ 200 від 16.11.2005 року, ОСОБА_3 з 16.05.1990 року по 29.07.1994 року працював повний робочий день газоелектрозварником 5 розряду (список № 2) на підприємстві Одеський завод «Строммашина».

У судовому засіданні представником відповідача для огляду було надано пенсійні справи громадянин ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Наявність трудового стажу, особливий характер роботи зазначених пенсіонерів був встановлений судом на підставі наявних в матеріалах справи довідок про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії, актів перевірки характеру роботи або умов праці для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення, розрахунками стажу.

З протоколу №1546 від 10.02.2006 року вбачається , що ОСОБА_3 пенсія була призначена відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на чому наполягав представник позивача, як на доказ на обґрунтування позовних вимог.

З цього приводу відповідачем до суду був наданий лист, в якому зазначено, що пенсія за віком по Списку № 2 відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»громадянину ОСОБА_3 була призначена помилково, згідно заяви № 546 від 24.11.2005 року з 23.09.2005 року при загальному стажі роботи 34 роки 11 місяців 4 дні. Згідно наданих довідок ВАТ «Катран»№ 102 від 02.08.2005 року та ВАТ «Одеський завод «Строммашина»№ 200 від 16.11.2005 року ОСОБА_3 працював електрозварником з 10.05.1979 року по 15.05.1990 року та з 16.05.1990 року по 29.07.1994 року відповідно. 30.11.2009 року ОСОБА_3 звернувся за перерахунком по стажу та заробітку. При перегляді пенсійної справи було виявлено вищевказану помилку. В звязку з тим, що ОСОБА_3 працював до і після 01.01.1992 року на роботах, передбачених Списком № 2, пенсійну справу було приведено у відповідність до вимог ст. 13 зазначеного Закону.

На думку представника позивача зміна відповідачем підстави призначення пенсії ОСОБА_3 зі ст. 100 на ст. 13 зазначеного Закону не ґрунтується на матеріалах пенсійної справи, зокрема, з тексту розпорядження № 127456 від 02.02.2010 року та № 127456 від 05.03.2010 року вбачається, що мав місце лише її перерахунок у звязку зі зміною стажу та заробітку та перерахунку пенсії через зміну надбавки відповідно. Водночас відсутні будь які посилання на зміну статті, на підставі якої призначалась пенсія, а також відсутнє посилання на статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з тим, на думку суду така позиція представника позивача з цих обставин не заслуговує на увагу. Із змісту ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»випливає, що право на пенсію відповідно до цієї статті вказаного закону має лише особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 1.01.1992 року і після цієї дати не працювала на таких роботах. Особа ж, яка до і після 01.01.1992 року працювала на роботах, передбачених Списками, пенсія призначається відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд також враховує те, що призначення пільгових пенсій по ст. 100 чи по ст. 13 зазначеного Закону та відшкодування витрат на їх виплату та доставку з пропорційним розподілом трудового стажу за періоди, що зароблені до 01.01.1992 року (ст. 100 Закону України № 1788-ХІІ) та після 01.01.1992 року (ст. 13 Закону України № 1788-ХІІ) цим Законом не передбачено.

З цих підстав судом не приймається до уваги твердження позивача про необхідність призначення відповідачем пенсії ОСОБА_2 за ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»та неправомірність зміни УПФУ в Овідіопольському районі підстави нарахування пенсії ОСОБА_3 зі ст. 100 на ст. 13 Закону України № 1788-ХІІ, оскільки згідно встановлених у судовому засіданні фактів, що підтверджують матеріалами справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працювали на роботах, передбачених Списком № 2 до та після набрання сили Законом України «Про пенсійне забезпечення»(01.01.1992 року), а тому пенсія ним повинна виплачуватись на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Наполягаючи на задоволенні позовних вимог щодо призначення пенсії громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ст. 100 Закону України № 1788-ХІІ, представник позивача зазначав, що до 01.01.2004 року, тобто до дати набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»жоден нормативно-правовий акт не передбачав обовязку підприємств компенсувати пенсії, призначені відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Судом таке твердження до уваги не приймається з огляду на вищезазначені у постанові вимоги Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», а також з урахуванням того, що Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не змінив діючий до набрання ним чинності порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вище наведене, суд вважає що позивачем ВАТ «Катран»не було доведено неправомірності призначення пенсій громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідачем за ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Обґрунтування позивача стосовно заявлених позовних вимог були спростовані дослідженими доказами, а тому позовні вимоги ВАТ «Катран» задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-14, 70, 71, 86, 122, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відкритого акціонерного товариства «Катран»до управління пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області про зобовязання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на постанову, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови буде виготовлений та підписаний суддею 19 листопада 2010 року.

Суддя: Білостоцький О.В.

У задоволенні адміністративного позову відкритого акціонерного товариства «Катран»до управління пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області про зобовязання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі.

Повний текст постанови складений 19 листопада 2010 року .

/