Справа № 373/781/15-а
Суддя: Овдієнко К. М.
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 373/781/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Овдієнко К.М.

при секретарі Домантович О.П.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представників третьої особи ТОВ «НУС» ОСОБА_5 та ОСОБА_6, представника третьої особи Переяслав-Хмельницького міськрайонного центру зайнятості ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ «НУС», ТОВ «Гарант Сервіс», фізична особа-підприємець ОСОБА_8, Переяслав-Хмельницький міськрайонний центр зайнятості, ТОВ «Ірлін», ТОВ «Агроімпекстрейд», про визнання протиправними дій та скасування рішення ,-

встановив:

Позивачка просить визнати протиправними дії відповідача щодо винесення рішення від 06.12.1999 № 230 «Про видачу свідоцтва про право власності на приміщення» та скасувати його з моменту прийняття.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі оскаржуваного рішення Приватному підприємству «Швейна фабрика «ГАЯН» видане Свідоцтва про право власності на майно, що знаходиться в м. Переяславі-Хмельницькому Київської області, зокрема: цілісний майновий комплекс підприємства (15 об»єктів) за адресою: вул. Богдана Хмельницького,32; господарський двір з будівлями і спорудами (12 об»єктів) за адресою: вул. Лагерна,36; табір відпочинку «Ластівка» з будівлями і спорудами (11 об»єктів) за адресою: вул. Лагерна,29; дитячий комбінат «Віночок» з будівлями і спорудами (3 об»єкти) за адресою: вул. Шевченка, 23; приміщення кафе за адресою: вул. Фабрична,1а. Зазначене майно належить не підприємству ПП «Швейна фабрика «ГАЯН», а її батьку ОСОБА_9, який набув право власності на нього на підставі Договору про санацію від 15.05.1997 року та Ухвали Арбітражного суду Київської області від 20 червня 1997 року, погасивши борги збанкрутілого підприємства ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» за рахунок спільних грошових коштів подружжя. 29 травня 2008 року батько помер. Позивачка, як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину і бажає успадкувати також вказане в позові майно.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 вимоги підтримав, додавши, що ОСОБА_9 повністю розрахувався з боргами ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» перед кредиторами, виконавши умови договору про санацію та ухвалу Арбітражного суду і таким чином набув права власності на майно, зазначене в оскаржуваному рішенні відповідача. Це майно належить йому з моменту передачі в силу закону. Він не передавав вказане майно ПП «Швейна фабрика «ГАЯН»; не вносив його до статутного фонду створеного ним підприємства; приватне підприємство не зверталося до суду з позовом про визнання за ним права власності на це майно; БТІ не реєструвало за підприємством права власності на вказане нерухоме майно. На земельній ділянці по вул. Лагерній,29 знаходиться нерухоме майно, що належить Держлісгоспу, а не табір відпочинку «Ластівка», а на земельній ділянці по вул. Лагерній,36 приватна садиба, а не господарський двір з будівлями і спорудами.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечують проти задоволення позову, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте виконкомом відповідно до норм чинного на час його прийняття законодавства та в межах наданих йому повноважень. Виконком прийняв рішення про видачу свідоцтв про право власності на нерухоме майно за заявою власника ПП «Швейна фабрика «ГАЯН», яке розміщувалося на наданих в постійне користування підприємству земельних ділянках.

Представники третьої особи ТОВ «НУС» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечують проти задоволення позову, посилаючись на те, що права позивачки оскаржуваним нею рішенням міськвиконкому не порушені. Позивачем не надано доказів придбання у власність спадкодавцем ОСОБА_9 нерухомого майна, на яке видані свідоцтва про право власності. Окрім цього, представники посилаються на пропуск строку для захисту позивачем свого права та заперечують наявність публічно-правового спору.

Представник третьої особи - Переяслав-Хмельницького міськрайонного центру зайнятості, - ОСОБА_7, заперечує проти позову, посилаючись на те, що саме в ПП «Швейна фабрика «ГАЯН» придбане за договором купівлі-продажу нерухоме майно, - дитячий комбінат «Віночок» з будівлями і спорудами, що знаходиться в м. Переяславі-Хмельницькому по вул. Шевченка, 23, яке належить до державної власності. Підстав вважати неправомірним оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування не вбачає.

Третя особа ТОВ «Гарант Сервіс», належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, до суду свого представника не направила, не повідомивши про причини неприбуття.

Третя особа ОСОБА_8 та представники третіх осіб ТОВ «Ірлін» та ТОВ «Агроімпекстрейд» до суду не з»явилася. Про час і місце судового розгляду не повідомлені через відсутність за адресою місця реєстрації юридичних осіб.

З пояснень представників сторін, свідків, письмових доказів, що маються в матеріалах справи, досліджених судом матеріалів реєстраційної справи № 1-358-000011-73, цивільної справи 2-46/2004 встановлено такі обставини.

Відкрите акціонерне товариство «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» створене згідно з наказом Державного комітету України з легкої і текстильної промисловості від 24.05.1994 № 105 шляхом перетворення державного підприємства «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика», єдиним акціонером якого було Держкомлегтекс, і було зареєстроване 30.09.1995 року. В результаті завершення процесу приватизації майна державного підприємства шляхом корпоратизації статутний фонд товариства, який становив 76267 грн., був поділений на прості іменні акції в кількості 305068 штук. Регіональне відділення Фонду державного майна по Київській області 30 грудня 1996 року передало до статутного фонду товариства майно державного підприємства, в тому числі і об»єкти нерухомого майна, вказані в оскаржуваному позивачкою рішенні відповідача.

ОСОБА_9, як голова правління ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика», прийняв приватизоване майно, що підтверджується актом прийому-передачі від 10.01.1997. Це майно стало власністю акціонерів, які набули права на акції. Відкритому акціонерному товариству «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» 10 січня 1997 року було видане Свідоцтво про власність.

Ухвалою Арбітражного суду Київської області від 28 листопада 1996 року порушено справу про банкрутство ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика». Арбітражний суд визнав громадянина ОСОБА_9 та ряд юридичних осіб кредиторами по відношенню до боржника.

05.02.1997 до Арбітражного суду Київської області звернувся ОСОБА_9 із заявою про санацію боржника, в якій просив призначити його керуючим санацією на тих умовах, що він приймає на себе всі борги підприємства перед кредиторами та бюджетом в повному обсязі та зобов'язується сплатити їх в погоджені терміни; провести реструктуризацію ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» шляхом перетворення відкритого акціонерного товариства в приватне підприємство з передачею боржником майна та акцій йому в обмін на погашення боргів; після реорганізації приймає на себе зобов'язання зберегти виробничий профіль підприємства та робочі місця для працівників

15.05.1997 ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» в особі заступника Голови правління ОСОБА_10 та санатор ОСОБА_9, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 15.05.1997, уклали Договір про санацію.

За умовами цього договору акціонери товариства погодилися на санацію підприємства та перевод боргів на санатора - громадянина ОСОБА_9 Збори акціонерів схвалили договори про переведення боргу та умови санації, які викладені в п.п.2-6 цього Договору.

Відповідно до п. 2 Договору акціонери ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» в обмін на погашення боргів перед кредиторами передали санатору ОСОБА_9 акції, які підлягають анулюванню, та майно підприємства.

Відповідно до п.п. 5.6 Договору санатор ОСОБА_9 по відношенню до ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» стає новим (одноосібним) власником та зобов'язується провести перереєстрацію (перетворення) Відкритого акціонерного товариства в приватне підприємство.

20.06.1997 Ухвалою Арбітражного суду затверджені умови санації викладені в Договорі від 15.05.1997 між боржником ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» та санатором ОСОБА_9

01.08.1997 керуючий санацією ОСОБА_9 на виконання умов санації про перетворення Відкритого акціонерного товариства в приватне підприємство, прийняв від ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» основні засоби, нематеріальні та фінансові активи, кошти, використані на фінансові вкладення, - всього на суму 76267 гривень, про що було складено Акт приймання-передачі.

Конкретний перелік переданого ОСОБА_9 майна відсутній. Одержане нерухоме майно не було зареєстроване за ним Переяслав-Хмельницьким МБТІ.

Відповідно до положень п.п. 1.1. 1.2. 2.2, 4.1 Статуту Приватного підприємства «Швейна фабрика «ГАЯН», зареєстрованого 04.08.1997 виконавчим комітетом Переяслав-Хмельницької міської ради за №478 приватне підприємство «Швейна фабрика «ГАЯН» створене власником ОСОБА_9 на виконання ухвали Арбітражного суду Київської області від 20.06.1997 (про санацію) шляхом перетворення відкритого акціонерного товариства «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» у приватне підприємство «Швейна фабрика «ГАЯН». До приватного підприємства переходять усі майнові права та обов'язки ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика». Статутний фонд підприємства становить 76267 гривень. ОСОБА_11 набуває статусу юридичної особи з моменту його державної реєстрації. ОСОБА_11 становлять основні фонди та оборотні кошти, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

04.08.1997 приватному підприємству «Швейна фабрика «ГАЯН», юридична адреса якого: Київська область м. Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького,32, видане Свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи; відомості про нього внесені до ЄДРПО 07.08.1997.

30.09.1997 ОСОБА_9 звернувся до виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради із заявою про передачу йому у власність земельних ділянок, на яких розміщені об»єкти нерухомого майна належного йому приватного підприємства «Швейна фабрика «ГАЯН» і які раніше перебували в користуванні ВШО «Спецодяг», для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно з рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради від 18.11.1997 № 164-57 власнику ПП «Швейна фабрика «ГАЯН» ОСОБА_9 відмовлено в передачі земельних ділянок у власність. Цим же рішенням у постійне користування приватного підприємства надані земельні ділянки: по вул. Богдана Хмельницького, 32 для використання під виробничу базу; по вул. Лагерній, 36 для використання під підсобне господарство; по вул. Фабричній, 1, 1-а для обслуговування гуртожитків; по вул. Шкільній, 23 для обслуговування дитячого садка; по вул. Лагерній, 29-А - під табір відпочинку «Ластівка».

На підставі цього рішення ПП «Швейна фабрика «ГАЯН» видано 03.11.1999 Державний акт на право постійного користування землею П-КВ № 001309.

03.12.1999 Генеральний директор ОСОБА_9П звернувся від імені підприємства до Переяслав-Хмельницької міської ради із заявою про проведення правової реєстрації об'єктів нерухомого майна за ПП «Швейна фабрика «ГАЯН» та видачу на них Свідоцтва про право власності. На підтвердження переходу права власності на майно подав: копію наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України про завершення приватизації ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» з додатком, в якому зазначено перелік об»єктів нерухомості, які передаються до Статутного фонду ВАТ; копію свідоцтва про власність, виданого ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» 10.01.1997 Регіональним відділенням Фонду державного майна України; акт прийому-передачі майна від державного підприємства Переяслав-Хмельницька швейна фабрика до ВАТ; документи, що підтверджують процедуру банкрутства ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика»; акт прийому-передачі майна від ВАТ « Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» до ОСОБА_9.

06.12.1999 виконавчий комітет Переяслав-Хмельницької міської ради, розглянувши вказану заяву, додані до неї документи та матеріали технічної інвентаризації, прийняв рішення № 230 про видачу приватному підприємству «Швейна фабрика «Гаян» свідоцтв про право власності на такі об'єкти нерухомого майна: 1) цілісний майновий комплекс підприємства (15 об'єктів) за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 32: 2) господарський двір з будівлями і спорудами (12 об»єктів) за адресою вул. Лагерна, 36; 3) табір відпочинку «Ластівка» (11 об»єктів) за адресою вул. Лагерна,29-а; 4) дитячий комбінат «Віночок» (3 об»єкти) за адресою: вул. Шевченка, 23; 5) приміщення кафе за адресою: вул. Фабрична,1. Переяслав-Хмельницьке бюро технічної інвентаризації зобов»язано провести правову реєстрацію нерухомого майна згідно із цим рішенням.

15.12.1999 на виконання цього рішення приватному підприємству «Швейна фабрика «ГАЯН» були видані Свідоцтва про право власності на вказане в рішенні нерухоме майно. В цей же день майно було зареєстроване за підприємством в Переяслав-Хмельницькому МБТІ. Копії свідоцтв містяться в матеріалах реєстраційної справи № 1-358-000011-73.

Рішення ОСОБА_9 про передачу до статутного капіталу приватного підприємства «Швейна фабрика «ГАЯН» нерухомого майна в матеріалах реєстраційної справи відсутнє.

Свідок ОСОБА_12 показав, що він з 1999 року працював в ПП «Швейна фабрика «ГАЯН» на посадах начальника економічного відділу та заступника генерального директора з економіки. Майно, про яке йдеться в рішення міськвиконкому, до 1999 року не було майном приватного підприємства, а належало на праві спільної власності його батькам. Йому відомо, що батько ОСОБА_9 викупив акції ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика», виплатив його борги кредиторам і в результаті санації набув права власності на майно товариства відповідно до акту передачі. До статутного фонду ПП «Швейна фабрика «ГАЯН» він нерухомого майна не передавав, а передав грошові кошти і тканини. Свою діяльність приватне підприємство проводило в приміщеннях, що знаходяться по вул. Богдана Хмельницького, 32, використовувало кафе як їдальню для працівників, а в дитячому комбінаті «Віночок» була бібліотека підприємства. Пізніше зазначене майно неодноразово міняло своїх власників, про яких йому докладно не відомо. В 2007 році ПП «Швейна фабрика «ГАЯН» було реорганізоване в ТОВ «Швейна фабрика «ГАЯН», яке на даний час ліквідовується у зв»язку з банкрутством. Товариство не використовує жодного з об»єктів нерухомого майна, які отримав його батько, вони перебувають у власності різних юридичних і фізичних осіб.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 30.01.2004, який розглянув справу за позовом ОСОБА_13 (матері позивачки) до ОСОБА_9 (батька позивачки) про поділ спільного майна подружжя, позов задоволено. Серед виділеного ОСОБА_13 майна значився цілісний майновий комплекс «Швейна фабрика «ГАЯН», в який входять приміщення кафе і господарський двір з будівлями та спорудами.

На підставі цього рішення суду 22.08.2005 засновника ПП «Швейна фабрика «ГАЯН» ОСОБА_9 замінено на ОСОБА_13.

15.11.2007 за рішенням засновника ОСОБА_13 ПП «Швейна фабрика «ГАЯН» було реорганізоване в ТОВ «Швейна фабрика «ГАЯН».

29.05.2008 ОСОБА_9 помер. 24.11.2008 в Переяслав-Хмельницькій міській нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 406 щодо його майна. Спадкоємцями померлого за законом є його дружина ОСОБА_13 та його дочка ОСОБА_1. Остання 17.03.2009 одержала свідоцтво про право на спадщину за законом. Серед успадкованого майна не значиться ПП «Швейна фабрика «ГАЯН».

Рішенням апеляційного суду Київської області від 14 березня 2011 року задоволено апеляційну скаргу акціонерного банку «Київська Русь», скасоване рішення суду першої інстанції в частині виділення у власність ОСОБА_13 нерухомого майна - цілісного майнового комплексу «Швейна фабрика «ГАЯН», та ухвалене в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Касаційна скарга позивачки ОСОБА_1, яка була залучена до участі у справі про розділ майна подружжя апеляційним судом, на вказане судове рішення ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2015 відхилена. ОСОБА_1 поновлено строк на касаційне оскарження, зважаючи на поважність причин його пропуску.

Заслухавши показання позивачки та свідка ОСОБА_14 суд дійшов висновку, що строк для звернення до адміністративного суду за захистом, на її думку, порушеного права на спадкування після смерті батька ОСОБА_1 не пропущено, оскільки вона звернулася до суду в межах передбаченого ст.99 КАС України шестимісячного строку, який обчислюється з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів .

Правовідносини, що виникли між сторонами, слід регулювати ст. 41,128 ЦК УРСР, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про власність», Правилами державної реєстрації об»єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Держджитлокомунгоспу 13.12.1995 № 56 (далі Правила державної реєстрації), які були чинними на момент виникнення правовідносин..

Згідно з п.10 розділу б) - делеговані повноваження ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку належать облік та реєстрація відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Відповідно до п.п.1.4, 1.5 Правил державної реєстрації, державну реєстрацію об»єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правоустановлюючих документів (додаток 1), за рахунок коштів власників нерухомого майна. До об»єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться, зокрема, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, розташовані на окремих земельних ділянках (пункт б).

Відповідно до ст.128 ЦК УРСР, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачене законом або договором.

В додатку 1 до Правил визначено перелік правоустановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрацію об»єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб.

Зокрема, такою підставою могли бути договори купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання.

Стаття 41 ЦК УРСР визнавала угодами дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що ухвала арбітражного суду Київської області від 20.06.1997 про проведення санації ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» у справі про банкрутство № 97/106 та договір, укладений 15.05.1997 року між ВАТ «Переяслав-Хмельницька швейна фабрика» та санатором ОСОБА_9, не є належними доказами придбання останнім у власність спірного нерухомого майна.

Даний договір не є цивільно-правовим договором у розумінні ст.ст. 41,128 ЦК УРСР, оскільки не спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків саме фізичної особи ОСОБА_9

Набуте у власність нерухоме майно, відповідно до п. 1.5 Правил, підлягало державній реєстрації з видачею свідоцтва про право власності на нього відповідно до п. 4.1 вказаного положення.

Як встановлено судом, державна реєстрація спірного нерухомого майна за ОСОБА_9 проведена не була.

Інших належних та допустимих доказів того, що спірне нерухоме майно, зазначене в оскаржуваному рішенні виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради від 06.12.1999 № 230, належало її померлому батьку ОСОБА_9, позивачка не надала.

Відповідно до ч.3 ст.7 ЗУ «Про власність» власник не відповідає за зобов»язаннями створених ним юридичних осіб, а вони не відповідають за зобов»язаннями власника, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з ч.1 ст. 57 ЗУ «Про власність» якщо в результаті видання акта органом державного управління або місцевим органом державної влади, що не відповідає законові, порушуються права власника та інших осіб щодо володіння, користування чи розпорядження належним їм майном, такий акт визнається недійсним за позовом власника або особи, права якої порушено.

ОСОБА_9 за життя (близько 8 років) не оскаржував рішення виконкому щодо видачі свідоцтв про право власності на спірне нерухоме майно та його реєстрацію не за ним, як фізичною особою, а за створеним ним приватним підприємством, отже вважав його правомірним.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачка не довела належними та допустимими доказами того, що на момент відкриття спадщини її батьку на праві власності належало нерухоме майно, на яке видані свідоцтва про право власності ПП «Швейна фабрика «ГАЯН» на підставі оскаржуваного нею рішення виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради від 06.12.1999 № 230.

Отже, обставини, яким позивачка обґрунтовує свої вимоги в частині права власності на спірне майно її батька, в суді підтвердження не знайшли.

Відповідно до положень ст. 6 КАС України судовому захисту в адміністративному порядку підлягають порушені права, свободи та інтереси особи.

Оскільки судом не встановлено порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивачки, її вимоги задоволенню не підлягають.

Тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.7,57 ЗУ «Про власність», п.п.1.4, 1.5 Правил державної реєстрації об»єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Держджитлокомунгоспу 13.12.1995 № 56, керуючись ст.ст.159,160,162,163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ «НУС», ТОВ «Гарант Сервіс», фізична особа-підприємець ОСОБА_8, Переяслав-Хмельницький міськрайонний центр зайнятості, ТОВ «Ірлін», ТОВ «Агроімпекстрейд», про визнання протиправними дій та скасування рішення

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд з одночасним надісланням апелянтом копії скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 08.09.2015.

Головуючий суддя