Справа № 2а/0570/11600/2011
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скріпнік А.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2011 року справа №2а/0570/11600/2011 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шишова О.О.

суддів Сіваченка І.В. , Дяченко С.П.

при секретарі судового засідання: Казаковій Т.М.

За участю:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представників особи яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши апеляційні скарги Відділу Державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції міста Донецька, Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" в особі Регіонального відділення Донбаської регіональної дирекції "АТ"ОТП Банк" в м.Донецьк на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2011 р. у справі № 2а/0570/11600/2011 (головуючий І інстанції Скріпнік А.І.) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 в особі ліквідатора (арбітражного керуючого) ОСОБА_7 до Відділу Державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції міста Донецька про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 з урахуванням їх уточнень задоволені. Визнана бездіяльність відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку щодо непередачи ліквідатору (арбітражному керуючому) ОСОБА_7 виконавчого листа по примусовому: виконанню виконавчого напису нотаріусу N 550, яким стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_6 на користь "ОТП Банк" 188 768 грн. Зобов'язаний відділ державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у м.Донецьку передати ліквідатору (арбітражному керуючому) ОСОБА_7 виконавчий лист по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріусу N 550.

З постановою суду першої інстанції не погодився представник відповідача та звернувся з апеляційною скаргою у якій вказав, що суд першої інстанції невірно посилається на п.6.3. Інструкції «Про затвердження виконавчих дій» яка встановлює, що у разі ліквідації боржника юридичної особи, у тому числі внаслідок визнання боржника банкрутом, виконавчий документ передається до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законодавством порядку. При направленні виконавчого документа до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого виконавче провадження підлягає закінченню у порядку, установленому Законом. Вважає, що дана норма закону застосована судом помилково оскільки вона є обов'язковою для юридичної особи, а виконавче провадження яке відкрито на підставі виконавчого документу який був виданий у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором виникають з фізичною особою. Просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

З постановою суду також не погодився «ОТП Банк» та звернувся з апеляційною скаргою, у якій вказав, що у зв'язку з неналежним виконанням умов за кредитним договором та договором застави Банк звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, яка на підставі ст. 87, 88, 89 ЗУ «Про нотаріат» вчинила виконавчий напис від 29 січня 2010 року зареєстрований в реєстрі за N 550.

Відповідно до виконавчого напису від 29 січня 2010 року запропоновано звернути стягнення на легковий автомобіль марки PEUGEOT 407, що належить на праві власності ОСОБА_6 За рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» всього у розмірі 188768,15 гривень.

19 жовтня 2010 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису N 550 виданого 29 січня 2010 року.

На даний час виконавчий документ не виконаний та сума боргу за кредитним договором не сплачена.

Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції на підставі того, що виносячи постанову 15 серпня 2011 року за справою N 2a/0570/НОМЕР_1 суд неправильно встановив обставин у справі та неправильно застосував норми права. Так суд першої інстанції посилається на п. 6.3. Інструкції «Про затвердження виконавчих дій» яка встановлює, що у разі ліквідації боржника юридичної особи, у тому числі внаслідок визнання боржника банкрутом, виконавчий документ передається до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законодавством порядку. При направленні виконавчого документа до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого виконавче провадження підлягає закінченню у порядку, установленому Законом. Вважає, що дана норма закону застосована судом помилково оскільки вона є обов'язковою для юридичної особи, а виконавче провадження яке відкрито на підставі виконавчого документу який був виданий у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором виникають з фізичною особою. Просили скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні вважав, що суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення а постанову суду першої інстанції без мін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

25 жовтня 2006 року між ОСОБА_6 та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Баню> (надалі - «Банк» був укладений споживчій кредитний договір N РCL 100/1953/2006 (далі кредитний договір) цільовим використанням Кредиту була купівля автомобіля марки PEUGEOUT 407.

Згідно з Кредитним договором ОСОБА_6 отримала 166410,00 (сто шістдесят шість тисяч чотириста десять) гривень.

25 жовтня 2006 року був укладений Договір застави автотранспортного засобу N PCL 100/195312006 (надалі - договір застави) згідно умов якого ОСОБА_6, з метою забезпечення виконання основного зобов'язання, що випливає з кредитного договору передав у заставу легковий автомобіль марки PEUGEOT 407, реєстраційний номер НОМЕР_2, колір - чорний, шасі (кузов) N VF36DRFJF21496110, об'єм двигуна 1997 куб. см., тип ТЗ - легковий сєдан (свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії РСА N2 736520, видане Макіївським МРЕВ Донецької області 24 жовтня 2006 року).

В зв'язку з неналежним виконанням умов за кредитним договором та договором застави Банк звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, яка на підставі ст. 87, 88, 89 ЗУ «Про нотаріат» вчинила виконавчий напис від 29 січня 2010 року зареєстрований в реєстрі за N 550 на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до виконавчого напису від 29 січня 2010 року зареєстрованого в реєстрі за N 550 запропоновано звернути стягнення на легковий автомобіль марки PEUGEOT 407, реєстраційний номер НОМЕР_2, колір - чорний, шасі (кузов) N2 VF36DRFJF21496110, об'єм двигуна 1997 куб. см., тип ТЗ - легковий сєдан (надалі - предмет застави), що належить на праві власності ОСОБА_6. За рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» всього у розмірі 188768,15 гривень.

Згідно вимог п. 4 ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом та підлягає виконанню держаною виконавчою службою.

19 жовтня 2010 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису N 550 виданого 29 січня 2010 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет застави який належить на праві власності ОСОБА_6 з метою погашення суми боргу на користь АТ «ОТП Банк» у розмірі 188768,15 гривень.

На даний час виконавчий документ не виконаний та сума боргу за кредитним договором не сплачена.

У пункті 7 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадках передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії (або ліквідатору) у разі ліквідації боржника - юридичної особи.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до приписів п. 6.3. Інструкції «Про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України I5 грудня 1999р. N 74/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за N 865/4158 у разі ліквідації боржника юридичної особи, у тому числі внаслідок визнання боржника банкрутом, виконавчий документ передається до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законодавством порядку. При направленні виконавчого документа до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого виконавче провадження підлягає закінченню у порядку, установленому Законом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, Їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; З) обгунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

безсторонньо (неупереджено);

добросовісно; б) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 47 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначає загальні положення про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності громадянина.

В частині 1,2 вказаної статті передбачено, що 1.Правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов'язаних з визнанням громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності (далі - громадянина-підприємця) банкрутом.

2.Заява про порушення справи про банкрутство громадянина-підприємця може бути подана в господарський суд громадянином-підприємцем, який є боржником, або його кредиторами.

Заяву про порушення справи про банкрутство громадянина-підприємця можуть подати кредитори, за винятком кредиторів, вимоги яких пов'язані з зобов'язаннями, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, кредиторів, які мають вимоги щодо стягнення аліментів, а також інші вимоги особистого характеру.

Кредитори, вимоги яких пов'язані із зобов'язаннями, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, кредитори, які мають вимоги щодо стягнення аліментів, а також інші вимоги особистого характеру, мають право заявити свої вимоги в процесі провадження у справі про банкрутство.

Приписами ст. 53 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка неспроможна задовольнити вимоги кредиторів, пов'язані із здійсненням нею підприємницької діяльності, може бути визнана банкрутом у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, а на підставі ч. 1 ст. 320 цк України, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.

На підставі ч. 1 ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна на яке згідно законом не може бути звернено стягнення.

Крім того, за змістом ч.7 ст. 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» постанова господарського суду про визнання громадянина-шдприємця банкрутом та виконавчий лист про звернення стягнення на майно громадянина-підприємця направляються судовому виконавцю для здійснення реалізації майна банкрута. Продажу підлягає все майно громадянина-підприємця, за винятком майна, що не включається до складу ліквідаційної маси згідно з цим Законом. У разі необхідності постійного управління нерухомим майном або цінним рухомим майном громадянина-підприємця, визнаного банкрутом, господарський суд призначає для цієї мети ліквідатора та визначає розмір його винагороди. У цьому разі продаж майна громадянина-підприємця здійснюється ліквідатором. Кошти, отримані від продажу майна громадянина-підприємця, визнаного банкрутом, а також наявні у нього кошти у готівковій формі вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або приватного нотаріуса та використовуються за рішенням господарського суду, який визнав громадянина-підприємця банкрутом.

Виходячи з аналізу чинного законодавства України, та за змістом ст. ст. 25, 26, 29-31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» право розпоряджатися майном банкрута належить ліквідатору.

Колегія суддів зазначає, що порядок дій державного виконавця у разі визнання банкрутом фізичної особи-підприємця є однаковим як і для юридичної особи, тому не застосування в даному випадку п. 6.3 вказаної Інструкції є неправомірним.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який застосував вимоги ч.2 ст.11 КАС України, яка визначає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Ураховуючи, що бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної чи юридичної особи, суд правильно зробив висновок стосовно визнання бездіяльності відповідача протиправною.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду без змін.

Повний текст рішення складений 30 вересня 2011 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Відділу Державної виконавчої служби Куйбишевського районного управління юстиції міста Донецька, Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" в особі Регіонального відділення Донбаської регіональної дирекції "АТ"ОТП Банк" в м.Донецьк на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2011 р. у справі № 2а/0570/11600/2011 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2011 р. у справі № 2а/0570/11600/2011 залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк до 5 днів.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

ОСОБА_10