Справа № 815/4544/15
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4544/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року

09год.35хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Торубка М.А.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: Лисий С.О. - за довіреністю

Від третьої особи: Масловський М.О. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про визнання неправомірними та скасування наказів, зобов'язання поновити на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить визнати неправомірним та скасувати наказ ГУМВС України в Одеській області від 22.05.2012 року № 933 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області" в частині звільнення зі служби оперуповноваженого сектору карного розшуку Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_1; визнати неправомірним та скасувати наказ ГУМВС України в Одеській області від 23.05.2012 року № 215 о/с згідно з яким, у відповідності до "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", оперуповноваженого сектору карного розшуку Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_1 звільнено з ОВС за п. 64 "є" (за порушення дисципліни); зобов'язати ГУМВС України в Одеській області поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області або рівнозначній посаді; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області або рівнозначній посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.05.2012 року Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області було видано наказ № 172 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого сектору карного розшуку Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_1». Згідно із зазначеним наказом, за порушення ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, самоусунення від виконання службових обов'язків, що виразилося у невиході на службу без поважних причин 19.05.2012 року, 21.05.2012 року прийнято рішення клопотати перед керівництвом ГУМВС України в Одеській області про звільнення оперуповноваженого сектора карного розшуку Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. 22.05.2012 року ГУМВС України в Одеській області було видано наказ № 933 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області», відповідно до якого позивача за грубе порушення ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-1V. Присяги працівника органів внутрішніх справ та зобов'язання, наданого при прийнятті на службу до ОВС України, звернення колегії МВС України до особового складу органів внутрішніх справ України та військовослужбовців внутрішніх військ від 07.02.2012 року, самоусунення від виконання службових обов'язків, що виразилося у невиході на службу без поважних причин 19.05.2012 року. 21.05.2012 року позивача звільнили з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. 23.05.2012 року ГУМВС України в Одеській області було видано наказ № 215 о/с про звільнення ОСОБА_1 у відповідності до «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» за п. 64 «є» (за порушення дисципліни).

На думку позивача оскаржувані накази є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки видані з суттєвими порушеннями вимог Закону України від 22.12.2006 року № 3440-1V «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та наказу МВС України від 06.12.1991 року № 552 «Про заходи по зміцненню законності в діяльності органів внутрішніх справ», додатком № 2 якого затверджено Інструкцію «Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України».

Так, під час проведення службового розслідування у позивача не були відібрані пояснення, з висновком службового розслідування його ознайомлено не було, також не було ознайомлено з оскаржуваними наказами, що по суті позбавило позивача можливості надати обґрунтовані пояснення з приводу притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а в подальшому звільнено з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, у зв'язку з тим, що 19.05.2012 року та 21.05.2012 року останній був відсутній на робочому місці. При цьому на думку позивача, вказана обставина не може бути підставою для звільнення, оскільки 19.05.2012 року та 21.05.2012 року він був на робочому місці, та відпрацьовував матеріали, а також 19.05.2012 року був вихідний день - субота.

Крім того, звільнення осіб рядового та начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. До видання оскаржуваних наказів позивач не мав діючих дисциплінарних стягнень.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача з адміністративним позовом не погодився, вважає його таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на доводи письмових заперечень в матеріалах справи. Так, посадові особи ГУМВС України в Одеській області при винесенні оскаржуваного наказу діяли в рамках наданих законом повноважень і без порушень прав та інтересів позивача. До ГУМВС України в Одеській області надійшло клопотання Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, викладене у наказі від 21.05.2012 №172, про накладення дисциплінарного стягнення на оперуповноваженого сектору карного розшуку Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ капітана міліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України.

Підставою для видання вказаного наказу був висновок службового розслідування від 21.05.2012 за фактом невиходу на службу без поважних причин оперуповноваженого СКР Таїровського ВМ Київського РВ ОСОБА_1

Вказаним висновком та матеріалами службового розслідування повністю підтверджений факт відсутності на службі позивача 19.05.2012 та 21.05.2012 та не повідомлення керівництва про причини прогулу. Твердження позивача щодо невідповідності тяжкості проступку обраному виду дисциплінарного стягнення є необґрунтованими, оскільки матеріалами перевірки встановлений допущений ОСОБА_1 прогул впродовж двох діб та неповідомлення про його причини свого керівництва, при цьому відповідно до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Тобто, загальне трудове законодавство передбачає можливість звільнення особи за відсутність її на робочому місці більше 3-х годин.

Крім того, надання пояснень під час службового розслідування не носить обов'язкового характеру. Оскільки позивач був відсутній на робочому місці, не було можливості відібрати пояснення та ознайомити останнього з висновком службового розслідування та наказом про звільнення, хоча з цього приводу вживалися заходи, що підтверджується відповідними актами.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позицію представника ГУМВС України в Одеській області та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення позивача та представників відповідача та третьої особи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 23.09.2005р. перебував на службі в органах внутрішніх справ та займав посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 23.09.2008р.

Наказом начальника ГУМВС України в Одеській області № 215 о/с від 23 травня 2012 року ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за п.64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни).

Підставою для прийняття наказу №215 о/с від 23.05.2012р. про звільнення ОСОБА_1 слугував наказ ГУМВС України в Одеській області від 22.05.2012р. №933.

В свою чергу, виданню наказу №933 від 22.05.2012р. передувало прийняття Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області наказу №172 від 21.05.2012р., відповідно до якого на підставі рапортів начальника сектору карного розшуку Таїровського РВ міліції про відсутність ОСОБА_1 19.05.2012р. та 21.05.2012р. на робочому місці без поважних причин та не відповідь на телефонні дзвінки вирішено клопотати перед керівництвом ГУМВС України в Одеській області про звільнення ОСОБА_1 з ОВС за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, самоусунення від виконання службових обов'язків.

21.05.2012р. наказ №172 від 21.05.2012р. надійшов до ГУМВС України в Одеській області.

22.05.2012р. ГУМВС України в Одеській області видано наказ №933 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області», відповідно до п.1 якого з огляду встановлених у наказі №172 від 21.05.2012р. фактів вирішено:

- за грубе порушення вимог ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, Присяги працівника ОВС України та зобов'язання, наданого при прийнятті на службу в ОВС, звернення колегії МВС України до особового складу ОВС від 07.02.2012р., самоусунення від виконання службових обов'язків, що виразилось у невиході на службу без поважних причин 19.05.2012р., 21.05.2012р., оперуповноваженого сектору карного розшуку Таїровського ВМ капітана міліції ОСОБА_1 звільнити з ОВС за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

23.05.2012р. ГУМВС України в Одеській області видано наказ №215 о/с, яким, серед іншого, звільнено ОСОБА_1 з ОВС України, на підставі п.64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни) 23.05.2012р.

Позивач вважає накази №933 від 22.05.2012 року та № 215 о/с від 23.05.2012р. протиправними, у зв'язку з чим звернувся до суду з позовом про їх скасування та поновлення його на роботі.

Суд погоджується з правовою позицією позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.1,2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби. Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно приписів статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ст.7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. У разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетяжкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням. Дисциплінарні стягнення у вигляді пониження в спеціальному званні на один ступінь на осіб, які мають перші спеціальні звання, і звільнення з посади на осіб, які обіймають посади найнижчого рівня, не накладаються. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Судом встановлено, що 21.05.2012 року на підставі рапортів про те, що оперуповноважений сектору карного розшуку Таїровського ВМ РВ капітан міліції ОСОБА_1 19.05.2012 року та 21.05.2012 року був відсутній на робочому місці без поважних причин та на телефонні дзвінки не відповідав, заступником начальника відділу з кадрового забезпечення Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області майором міліції Муравйовим Д.О. складено висновок службового розслідування від 21.05.2012 року. Встановлено, що до заступника начальника відділу з кадрового забезпечення Таїровського відділу міліції РВ 21.05.2012 (вх. № 31/31- 2989, 31/31-2990 від 21.05.2012 р.) від заступника начальника сектору карного розшуку Таїровського відділу міліції РВ капітана міліції Степаніченко А.В. надійшли рапорти про те, що оперуповноважений сектору карного розшуку Таїровського відділу міліції РВ капітан міліції ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, освіта вища, в ОВС з 23.09.2005, в займаній посаді з 23.09.2008, 19.05.2012, 21.05.2012, був відсутній на робочому місці без поважних причин та на телефонні дзвінки не відповідав.

При відвідуванні 19.05.2012 та 21.05.2012 капітана міліції ОСОБА_1 за місцем мешкання, а саме квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 останній був відсутній.

Капітан міліції ОСОБА_1 не прибував до Таїровського відділу міліції РВ на співбесіду з начальником сектору карного розшуку старшим лейтенантом міліції Конько С.А.

Також за даними відділу медичного забезпечення ГУМВС України в Одеській області від 21.05.2012 № 17/91-6 капітан міліції ОСОБА_1 з 19.05.2012 по теперішній час до вищевказаного закладу не звертався.

У зв'язку з чим, за порушення службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу без поважних причин, а саме 19.05.2012, 21.05.2012, було вирішено порушити клопотання перед керівництвом ГУМВС України в Одеській області, про звільнення оперуповноваженого сектору карного розшуку Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, капітана міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за п. 64 „є" ( за порушення дисципліни), Положення про проходження служби рядовим і начальницькім складом органів внутрішніх справ.

Висновок за результатами проведеного службового розслідування 21.05.2012 року затверджений начальником Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Листом від 26.06.2012 року №31/8-2576 на адресу позивача (АДРЕСА_3) було надіслано повідомлення про звільнення разом з витягом з наказу ГУМВС України в Одеській області 215 о/с від 23.05.2012 року.

Дослідивши зміст висновку службового розслідування, суд констатує, що висновок не містить власне результатів проведення будь-якого розслідування по факту невиходу ОСОБА_1 на службу 19.05.2012р., 21.05.2012р., не свідчить про намагання встановити причини невиходу з урахуванням пояснень порушника службової дисципліни, оцінку їх поважності, тощо, тобто висновок включає тільки констатацію фактів, зазначених в одержаних рапортах, та результатів відвідання місця мешкання ОСОБА_1

Відповідачем не надано докази, що уповноваженим начальником призначалось службове розслідування відносно ОСОБА_1 (стосовно виявлених за рапортами фактів), а отже Висновок службового розслідування є доказом, отриманим з порушенням законодавства, оскільки підстава проведення службового розслідування відсутня (не містить таких даних як сам Висновок, так і оскаржувані накази), чим порушено вимоги ч.1 ст.14 Дисциплінарного Статуту.

Відповідно до пунктів 2,3,9,10,11,12,14,15 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 06.12.1991р. №552, завданням службового розслідування є повне, об'єктивне і всебічне розслідування обставин порушень, скоєних особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - працівники органів внутрішніх справ), виявлення причин і умов, що сприяли їхньому скоєнню, встановлення винних і забезпечення правильного застосування чинних нормативних актів для того, щоб кожних винний був притягнутий до відповідальності, а жоден невинний не постраждав. Службове розслідування має сприяти дотриманню законності, викоренню випадків її порушення, а також вихованню в особового складу органів внутрішніх справ почуття точного і безумовного дотримання законодавства. Проведення службового розслідування інспекції з особового складу можуть доручити виключно керівник органу (міністр, державний секретар), начальник підрозділу, його заступник по роботі з персоналом, а в МВС України - і начальник УВБР. До компетенції інспекції з особового складу не входить проведення службових розслідувань щодо робітників і службовців, військовослужбовців внутрішніх військ і інших частин та підрозділів, що комплектуються призваними на дійсну військову службу особами, а також стосовно працівників слідства та дізнання через їхню процесуальну діяльність. Проведення службових розслідувань працівникам інших служб можуть доручати керівник органу внутрішніх справ або його заступник. Службове розслідування проводять у місячний термін з дня надходження до органу внутрішніх справ заяви, скарги, інформації чи повідомлення про порушення. Якщо закінчення місячного терміну припадає на вихідні або святкові дні, службове розслідування має бути закінчено наступного після вихідного або святкового дня. За наявності поважних причин строк проведення розслідування може бути продовжений керівництвом органу внутрішніх справ, але не більше ніж на один місяць. При проведенні службового розслідування повному, об'єктивному і всебічному дослідженню підлягають: подія порушення (час, місце, спосіб, інші обставини); наявність вини працівника органів внутрішніх справ у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як ті, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність; характеристика особи, яка скоїла порушення (ставлення до служби, поведінка до порушення); причини та умови, що сприяли скоєнню порушення; Характер і розмір нанесених порушенням збитків. Проведенню службового розслідування, як правило, має передувати підготовка, в ході якої працівник (якому воно доручено) розробляє план, визначає форми та методи розслідування, вивчає законодавство, інші нормативні акти, аналізує матеріали попередніх перевірок, збирає необхідну інформацію для забезпечення повноти й об'єктивності розслідування. Керівники, які призначили службове розслідування, або (за їхнім дорученням) начальник інспекції з особового складу визначають готовність працівників до виконання завдання, затверджують план намічених заходів і контролюють совєчасність і правильність дій, що проводяться, а також мають право давати вказівки щодо напряму і обсягу розслідування, доручати його кільком особам, передавати матеріали від однієї особи іншій і особисто брати участь у проведенні службового розслідування. Вказівки керівника працівникам, які здійснюють службову перевірку, з найважливіших питань, що визначають напрям і висновки перевірки, даються письмово. Персональну відповідальність за повноту, всебічність й об'єктивність службового розслідування несуть працівники, які безпосередньо його проводили. Посадова особа при проведенні службового розслідування зобов'язана: вжити всіх законних заходів щодо встановлення обставин, зазначених у п.10 цієї Інструкції; дотримуватися передбачених законом прав та інтересів заявника, особи, щодо якої проводять службове розслідування, інших осіб, які беруть у ньому участь; роз'яснювати заявникам і особам, стосовно яких проводять службове розслідування, їхні права, забезпечувати здійснення цих прав у межах своєї компетенції, вирішувати в ході розслідування та після його закінчення спірні питання, розглядати заяви та клопотання; доповідати керівнику, який призначив службове розслідування, про виявлені недоліки, порушення законів, наказів, інструкцій, а такожо причини і умови, що сприяли скоєнню порушень, вносити пропозиції щодо їхнього усунення; у випадках встановлення службовим розслідування ознак складу злочину в діях особи, стосовно якої воно проводиться, або в діях інших осіб негайно доповісти про це начальнику і вжити заходів відповідно до закону; інформувати керівників, особовий склад органу внутрішніх справ, заявника та інших зацікавлених осіб про наслідки розслідування і вжиті заходи (за дорученням керівника, який призначив службове розслідування, дотримуючись при цьому вимог державної і службової таємниці); скласти за результатами службового розслідування висновок і подати його на розгляд і затвердження керівнику органу внутрішніх справ або його заступнику; ознайомити із затвердженим висновком службового розслідування особу, стосовно якої воно проводилося, якщо це не суперечить вимогам дотримання державної або службової таємниці; здійснювати контроль за виконанням затвердженого керівником органу внутрішніх справ рішення за результатами розслідування. 15. Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: давати усні та письмові пояснення, заявляти клопотання, надавати докази стосовно обставин, що досліджувалися; заявляти відводи щодо працівника, який проводить службове розслідування, подавати скарги на його дії та рішення (заяви і скарги подаються керівнику, який призначив розслідування, або вищому за чином керівнику, який щодо цього приймає рішення, про що інформується заявник); знайомитися після закінчення службового розслідування із затвердженим висновком, а з дозволу керівника, який призначив службове розслідування, з матеріалами перевірки в частині, що його стосуються, якщо це не суперечить вимогам про збереження державної і службової таємниці; оскаржувати затверджений висновок службового розслідування у порядку, встановленому Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

Судом встановлено, що за відсутності наказу про призначення службового розслідування визначити дату його початку неможливо, проте суд звертає увагу, що службове розслідування фактично розпочате та завершено протягом одного дня - 21.05.2012р., оскільки вже 22.05.2012р. Висновок був затверджений начальником Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, хоча немає доказів, що саме ця особа уповноважена була призначати службове розслідування та видала про це наказ.

Отже, вбачається, що службове розслідування було проведено без законних на те підстав та завершилось протягом одного дня, коли безпосередньо ОСОБА_1 за ствердженням відповідача та третьої особи був відсутній на службі.

Суд констатує, що незалежно від дійсності фактів відвідування місць мешкання ОСОБА_1, про що складені відповідні акти, права позивача як особи, стосовно якої фактично проводиться службове розслідування, були системно порушені, оскільки тривалість (один день) перевірки та необізнаність позивача про неї виключала можливість отримання будь-яких матеріалів від ОСОБА_1, які мали значення для подальших висновків стосовно порушення службової дисципліни в його діях.

Вимогами пункту 14.8 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 06.12.1991 року №552 особа, яка проводила службове розслідування зобов'язана ознайомити з затвердженим висновком службового розслідування особу, у відношенні якої воно проводилось, за бажанням на те останньої, якщо це не суперечить вимогам дотримання державної або службової таємниці.

Пунктами 15.1, 15.3, 15.4 вищевказаної Інструкції передбачено, що особа, стосовної якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, заявляти клопотання, надавати докази стосовно обставин, що досліджувалися. Знайомитися після закінчення службового розслідування із затвердженим висновком, а з дозволу керівника, який призначив службове розслідування, з матеріалами перевірки в частині, що його стосуються, якщо це не суперечить вимогам про збереження державної і службової таємниці. Оскаржувати затверджений висновок службового розслідування у порядку, встановленому Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України.

Аналізуючи вищенаведені норми діючого законодавства, суд критично ставиться до посилань представника відповідача - ГУМВСУ в Одеській області щодо відсутності у позивача бажання знайомитись з матеріалами службового розслідування, оскільки останній фактично не знав про дане розслідування, а тому і не звертався до відповідача з проханням надати йому матеріали розслідування для ознайомлення.

Також, суд звертає увагу на те, що позивач, знаходячись з 23.05.2012 року по 01.06.2012 року на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні ООМЦ з об'єктивних причин не мав реальної можливості ознайомитись з результатами розслідування та скористатись правом на оскарження висновку до звільнення оскаржуваними наказами.

При цьому посилання представника відповідача на акт від 21.05.2012 про неможливість ознайомлення ОСОБА_1 з наказом від 21.05.2012 року №172 та акти про відсутність 19.05.2012 року та 21.05.2012 року позивача за адресою проживання (м. Одеса, АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4), як підставу неможливості повідомлення позивача з висновком службового розслідування та наказом про звільнення є необґрунтованими, оскільки 19.05.2012 року (вихідний день-субота) службове розслідування проведено ще не було, акт складений 21.05.2012 року за фактом відсутності ОСОБА_1 за місцем мешкання АДРЕСА_1 також не можуть слугувати доказом щодо ознайомлення позивача із висновком службового розслідування, так як він складений о 10.30, тобто в даному випадку вбачається, що до 10.30 21.05.2012 року службове розслідування вже було проведено та прийнятий наказ №172.

Позивач мешкає за адресою АДРЕСА_3, за якою посадові особи Київського РВ ОМУ ГУМВС України також виїжджали 19.05.2012 року о 19.30 та 21.05.2012 року о 11.25, про що складені відповідні акти про не встановлення позивача за місцем проживання, при цьому суд вважає, що вказані обставини не можуть слугувати доказом ознайомлення позивача із висновком службового розслідування та з наказом 172, так як підстав для його проведення станом на 21.05.2012 року у відповідача взагалі були відсутні. 19.05.2012 року вихідний день, субота, вважати, що позивач не вийшов на роботу в суботу, не надаючи при цьому доказів (графіку роботи) щодо встановлення шестиденного робочого тижня або графіку чергування підстави відсутні.

Згідно із п.п. «є» п.64 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Виходячи із положень ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, при встановленні обставини вчинення дисциплінарного проступку та визначенні виду дисциплінарного стягнення мають бути враховані певні критерії (с.10 ст.14), а незначне порушення службової дисципліни може мати наслідком усне попередження особи.

В даному випадку за фактичними обставинами, встановленими судом, убачається, що відсутність на робочому місці в суботу - 19.05.2012р. та 21.05.2012р. ОСОБА_1 без будь-яких інших фактів, які свідчать про «самоусунення» від виконання службових обов'язків, могло бути віднесено до незначного порушення службової дисципліни, якщо б службове розслідування було проведено з дотриманням порядку, встановленого ст.14 Дисциплінарного статуту.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення, ГУМВС України в Одеській області могло обмежитися іншим видом дисциплінарного стягнення, а не застосовувати крайній захід дисциплінарного впливу - звільнення з ОВС за відсутності у ОСОБА_1 діючих дисциплінарних стягнень.

Таким чином, приймаючи оскаржувані накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з ОВС України, відповідач діяв з порушенням вимог ст.ст.7,14 Дисциплінарного Статуту ОВС України, з порушенням права ОСОБА_1 на прийняття участі в проведеному щодо нього службовому розслідуванні, надання пояснень та доказів на спростування факту вчинення дисциплінарного проступку, тощо.

Згідно із пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, із застереженням, що вимога поновити на рівнозначній посаді як альтернатива поновленню на попередньо займаній посаді із включенням цього в резолютивну частину рішення не може бути розглянута судом, оскільки судове рішення не може містити альтернативні способи і порядок його виконання.

Наразі в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази відсутності в штаті третьої особи посади, яку обіймав до звільнення ОСОБА_1, як і докази зайнятості усіх посад оперуповноважених карного розшуку, як то зазначено в наданій відповідачем довідці №31/19-5645 від 28.08.2015р.

Неможливість поновлення на попередній посаді може бути встановлена в ході виконання постанови суду з подальшою реалізацією сторонами прав, наданих ст.263 КАС України у разі необхідності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду в тому числі про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі зазначеної норми суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення позивача на посаді.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 158-163,167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, про визнання неправомірними та скасування наказів, зобов'язання поновити на посаді, задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУМВС України в Одеській області від 22.05.2012 року № 933 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області" в частині звільнення зі служби оперуповноваженого сектору карного розшуку Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_1

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУМВС України в Одеській області від 23.05.2012 року № 215 о/с, згідно з яким у відповідності до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, оперуповноваженого сектору карного розшуку Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_1 звільнено з ОВС за п. 64 "є" (за порушення дисципліни).

Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 07.09.2015р.

Суддя М.М. Аракелян

.