Справа № 200/8496/15-а(2а/200/182/15)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2015 рокусправа № 200/8496/15-а(2а/200/182/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року позивач звернулась до сулу з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська щодо відмови у перерахуванні пенсії позивача на підставі довідок Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області № 11-62 від 19.02.2015р № 11-52 від 19.02.2015р. Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 на підставі довідок Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області № 11-62 від 19.02.2015р № 11-52 від 19.02.2015р. з 01.03.2015р.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2015 року адміністративний позов - задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу в якій просить касувати рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав в ній викладених.

Позивач щодо задоволення апеляційної скарги просив відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.01.2010 року ОСОБА_1 вийшла на пенсію державного службовця з посади головного державного аудитора контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області у відповідності до положень Закону України 2Про державну службу».

06.03.2015р. позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, оскільки при її розрахунку не були враховані інші виплати з яких сплачено обов'язкові платежі - збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та надано відповідні довідки від 19.02.2015 року №11-62,11-52 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням для призначенням пенсії та про отримання винагороди за вислугу років на день виходу на пенсію.

В своєму листі від 11.03.2015року №Д-23 про перерахунок пенсії, Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська повідомило що такі види виплат, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення , грошова винагорода, компенсація за невикористану відпустку, індексація заробітної плати не передбачені ст.33 Закону України Про державну службу», як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не враховуються для обчислення пенсії.

По своїй суді відповідач вказаним листом відмовив позивачеві у здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на те, що пенсія розрахована позивачу у відповідності до норм чинного законодавства.

Колегія суду погоджується з доводами суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно частин 2, 6, 7 статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення позивачеві пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. N 1141 затверджено Порядок виплати винагороди за вислугу років працівникам Державної фінансової інспекції та її територіальних органів, які безпосередньо здійснюють державний контроль за витрачанням бюджетних коштів.

Відповідно до вказаного Порядку, винагорода за вислугу років виплачується працівникам Держфінінспекції та її територіальних органів у таких розмірах понад 3 роки-10%, понад 5 років-15%,понад 10 років-20%, понад 15 років-25%; понад20 років-30%, понад 25 років-40%. Розмір винагороди визначається залежно від стажу роботи і обчислюється виходячи з посадового окладу та надбавки за ранг розмір винагороди, у відсотках до посадових окладів з урахуванням доплати за ранг.

Витрати на виплату такої винагороди провадити у межах фонду оплати праці.

Відповідно матеріалам справи позивачеві затверджено розмір винагороди за вислугу років 25% та міститься наказ про її виплату.

Таким чином винагорода за вислугу років у працівника Держфінінспекції не є поняттям надбавкою за вислугу років та визначається окремим нормативно-правовим актом проте виплата якої є складовою заробітку.

Також позивачем отримані довідки від Держаної фінінспекції в дніпропетровські області від 19.02.2015 року №11-62,11-52 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням для призначенням пенсії (з урахуванням отримання матеріальних допомоги) та про отримання винагороди за вислугу років на день виходу на пенсію в яких зазначено про відрахування з таких внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до п. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Пунктом 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, платниками єдиного внеску також є працівники - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, установах та організаціях, в інших в інших юридичних осіб - підприємців на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, у фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту). Тобто працівники, які працюють - перебувають у трудових відносинах з організацією - є застрахованими особами та підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За вищенаведених обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права. Постанова суду належним чином мотивована і за своїм змістом та формою відповідає вимогам закону, тому вимоги апеляційної скарги відповідача - задоволенню не підлягають.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200,205,206 КАС України , суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 03 вересня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак