Справа № 2-а-367/10
Суддя: Кішковська З. А.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-367/2010 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі : головуючого - судді Кішковській З.А.,

при секретарі - Забаровській С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про визнання неправомірною бездіяльності та про зобовязання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2010 року ОСОБА_1 пред'явив позов до Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про визнання неправомірною бездіяльності та про зобовязання вчинення

дій.

В заяві вказав, що перебуває на обліку в УПФУ в Снігурівському районі як пенсіонер за віком та отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, за участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС по 3 категорії.

Відповідно до статті 51 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХП "Про статус і соціальний захист громадян," які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796) така додаткова пенсія має бути у розмірі 25 відсотків від мінімальної пенсії за віком.

Проте, відповідачем виплата фактично провадиться у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Просив визнати неправомірною відмову відповідача провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до чинного законодавства з зобов'язанням провести перерахунок соціальної державної допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача за неявки у судове засідання продав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, з урахуванням заперечень, раніше поданих суду у письмовому вигляді.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази, суд встановив

наступне.

Позивач перебуває на обліку як пенсіонер за віком в УПФУ в Снігурівському районі Миколаївської області з 08 червня 2006 року, має статус особи категорії З, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_1 призначено додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю за участі ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» у розмірі 10% прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Заяву позивача про перерахунок пенсії у відповідності до чинних норм Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХЇЇ "Про статус і соціальний захист громадян," які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" залишено без задоволення листом за вих.№5859/06 від 16 листопада 2010 року (а.с.7-8).

Зазначені обставини не спростовуються сторонами у справі.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них. соціальною захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі № 796.

Згідно зі статтею 51 цього Закону особам, віднесеним до категорії З, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодекс адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягає стаття 51 Закону № 796, а не постанова Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 51 Закону № 796 під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається типе за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-1V "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного, суд приходить висновку про неправомірність бездіяльності УПФУ в Снігурівському районі, яким провадиться нарахування і

виплата додаткової нової пенсії лише у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Судом це приймаються доводи відповідача про обгрунтованість виплати додаткової пенсії за постановою КМУ №530 від 28.05.2008 року, постільки є чинним Закон «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», положеннями якого визначається як вид виплати так і її розмір. Дію останнього відновлено прийняттям рішення Конституційного суду від 22.05.2008 року про визнання неконституційними статей Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» про визначення щомісячної додаткової пенсії особам, віднесеним до категорії 3 у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому посилання на необхідність прийняття рішення про відновлення дії первинної редакції останнього закону не має правової основи.

Суд вважає обгрунтованою вимогу про зобов'язання відповідача провести перерахунок додаткової пенсії з наступною його виплатою. При цьому визначає початок перерахунку у межах строку звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи за ст.99 КАС України з дати звернення позивача з позовом про його проведення - 01 червня 2010 року.

Керуючись ст.ст. 122, 138, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про визнання неправомірною бездіяльності та про зобовязання вчинення дій -

задовільнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області щодо не проведення нарахування додаткової пенсії згідно чинного законодавства стосовно ОСОБА_1.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області стосовно ОСОБА_1 провадити нарахування і подальшу виплату додаткової пенсії з 01 червня 2010 року у відповідності з чинними положеннями ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ з наступними змінами і доповненнями, у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10-ти днів після проголошення, відповідачем з дати отримання копії постанови.

СУДДЯ