Справа № 802/2670/15-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

31 серпня 2015 р. Справа № 802/2670/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Арутюнян З.С.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: Бойка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

до головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначила, що ОСОБА_3 звернулась до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області із письмовим клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для проведення особистого селянського господарства на території Яришівської сільської ради Могилів - Подільського району. Однак, листом від 05.05.2015 №31-2-0.3-8801/2-15 відповідачем відмовлено у наданні дозволу з посиланням, що викопіювання розміщення земельної ділянки порушує вимоги раціональної організації території та компактність землекористування (створення черезсмужжя). Позивач вважає відмову відповідача неправомірною та просить суд зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області вчинити дії щодо повторного розгляду клопотання від 16.03.2015 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною (орієнтовною) площею 2 га.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись при цьому, на обставини, які наведені у адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав викладених у запереченнях та просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю (а.с.20-21).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши адміністративну справу, суд встановив наступне.

16.03.2015 ОСОБА_3 звернулась до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» утворено Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Згідно п.1 наказу Держгеокадастру України №67 від 15.05.2015, функції і повноваження Головного управління Держземагенства у Вінницькій області, що припиняється, покладене на Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області та наказом Державного агентства земельних ресурсів України №1 від 29.04.2015, Головне управління Держземагенства у Вінницькій області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області) з клопотанням надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Яришівської сільської ради Могилів - Подільського району (а.с.22).

У клопотанні заявник послалася на норму Земельного кодексу України, на підставі якої бажає отримати відповідний дозвіл - частина 6 статті 118 Земельного кодексу України.

Проте, Головне управління Держземагентства у Вінницькій області своїм листом вих. №31-2-0.3-8801/2-15 від 05.05.2015 відмовило заявнику у наданні такого дозволу з огляду на те, що відповідно до представленого викопіювання розміщення земельної ділянки, при виділенні ОСОБА_4 цієї ділянки, будуть порушені вимоги раціональної організації території та компактність землекористування (тобто, створення черезсмужжя). Посилаючись на ст. 36 Закону України «Про охорону земель», де зазначено, що черезсмужжя та конфігурація земельних ділянок, що створюють перешкоду в ефективному їх використанні і здійсненні природоохоронних заходів, а також порушують ландшафтну цілісність територій, підлягають упорядкуванню. Таким чином, місце розташування даної ділянки не відповідає вимогам закону та техніко-економічному обґрунтуванню використання та охорони земель п.7 ст. 118 Земельного кодексу України (а.с.9).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Зважаючи на зміст клопотання ОСОБА_3 від 16.03.2015, у якому чітко визначено правову підставу звернення до органу Держземагентства із таким клопотанням, а саме: частина 6 статті 118 Земельного кодексу України.

Стаття 118 Земельного кодексу України врегульовує порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, частиною 6 цієї статті передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина 7 статті 118 Земельного кодексу України).

Відтак, аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що законодавцем передбачено лише єдину підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка полягає у невідповідності місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Натомість, відповідач у своєму листі від 05.05.2015, як на підставу для відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, послався на те, що викопіювання розміщення земельної ділянки порушує вимоги раціональної організації території та компактність землекористування.

Однак, як слідує із положень частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, така підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, що наведена у листі відповідача не передбачена.

Суд окремо зазначає, що підставою відмови у наданні такого дозволу, може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Також на думку суду, посилання відповідача на ст. 36 Закону України «Про охорону земель» є хибним, оскільки, стосується власників земельних ділянок які проводять упорядкування відповідно до затвердженої проектної документації із землеустрою, а як вбачається з позовної заяви позивач тільки звертається за дозволом на розробку документації, для відведення земельної ділянки у власність

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка викладена у листі від 16.03.2015 є протиправною, так як надана з підстави, що не передбачена земельним законодавством.

Таким чином, зважаючи на протиправність відмови відповідача у наданні позивачу відповідного дозволу, на переконання суду, належним способом захисту порушеного права ОСОБА_3 буде зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області вчинити дії щодо повторного розгляду клопотання про надання дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Яришівської сільської ради Могилів - Подільського району.

З огляду на встановлені обставини адміністративний позов належить задовольнити повністю, керуючись ст. 159, 160-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держземагентства (Держгеокадастру) у Вінницькій області від 05.05.2015 №31-2-0.3-8801/2-15 щодо розгляду клопотання ОСОБА_3 від 16.03.2015.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області розглянути повторно звернення ОСОБА_3 від 16.03.2015 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 гектара на території Яришивської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (із земель запасу).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар