Справа № 2а-1018/11/0970
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2011 р. справа № 2a-1018/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.,

з участю секретаря Надраги Л.Я.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Калуської обєднаної державної податкової інспекції, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Калуська міська рада до ЗАТ «Калуський машинобудівний завод»про стягнення коштів з рахунків відповідача на погашення податкового боргу в сумі 286667, 92 грн. та за рахунок готівки, -

ВСТАНОВИВ:

Калуська обєднана державна податкова інспекція звернулася в суд із адміністративним позовом до ЗАТ «Калуський машинобудівний завод»про стягнення коштів з рахунків відповідача на погашення податкового боргу в сумі 286667, 92 грн. та за рахунок готівки. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Калуська міська рада.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ЗАТ «Калуський машинобудівний завод» в порушення податкового законодавства не сплачено ПДВ 27854, 93 грн., податкового зобовязання з орендної плати - 234710, 39 грн., збору за спеціальне використання води - 15,88 грн. Калуською оДПІ направлено ЗАТ «Калуський машинобудівний завод»податкові вимоги про сплату боргу. Загальна сума несплаченого боргу становить 286667, 92 грн.

Представник позивача та представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та зазначив, що відповідачем сплачувалася орендна плата за земельні ділянки, однак позивачем не вірно зараховувався даний платіж. Позивач на даний час не може чітко визначити період за який виник податковий борг. Аналогічну позицію представник відповідача висловив і щодо податкового боргу з ПДВ. Просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи на стороні позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.

ЗАТ «Калуський машинобудівний завод»є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законодавством порядку 17.08.2004 року, про що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію серії А00 № 838678, виданого Державним реєстратором виконкому Івано-Франківської міської ради, а також копія довідки з ЄДРПОУ № 168/228, видана 01.10.2007 року Управлінням статистики у м. Калуші (а.с.5, 6).

В Калуській оДПІ відповідач перебуває на податковому обліку з 20.01.2007 року.

Стаття 4 Закону України «Про систему оподаткування»(чинного на момент виникнення спірних правовідносин) визначає, що платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

У відповідності з пунктами 2, 3 частини 1 статті 9 цього Закону платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

ЗАТ «Калуський машинобудівний завод»є платником податку на додану вартість.

Законом України «Про податок на додану вартість»(чинним на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що платник податку, визначений у статті 2 цього Закону є відповідальною особою за нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету. Платники податку відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону (статті 10.1., 10.2. Закону).

Нарахування та сплата ПДВ здійснюється на підставі поданих платником податків декларацій, форма якого встановлюється відповідно до закону.

Відповідач подав позивачу у встановленому порядку та строки податкову декларацію з ПДВ за відповідний період - грудень 2010 року, що підтверджується її копією (а.с.13).

У звязку з несвоєчасною сплатою підприємством податкового зобовязання з ПДВ виникла заборгованість на загальну суму 27854, 93 грн.

Також відповідачем допущено заборгованість зі сплати збору за спеціальне водокористування за 2010 рік.

Відповідно до пункту 14 Порядку справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 серпня 1999 року № 1494 (чинного до 01.01.2011), збір за спеціальне використання водних ресурсів та збір за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту обчислюється платниками самостійно.

В пункті 14-1 цього Порядку зазначено, що розрахунки збору, базовий податковий (звітний) період для якого дорівнює календарному кварталу, подаються платниками органам державної податкової служби протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу, за місцем податкової реєстрації. Збір сплачується водокористувачами протягом 10 календарних днів, наступних за останнім днем граничного терміну подання розрахунку збору за місцем податкової реєстрації.

Згідно пункту 22 Порядку контроль за повнотою обчислення і своєчасністю сплати до бюджетів збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту здійснюється органами державної податкової служби.

Відповідач подав до Калуської оДПІ розрахунок суми збору за спеціальне водокористування в частині використання води, в тому числі використання води теплоелектростанціями з прямоточною системою водоспоживання, та використання поверхневих і підземних вод, які входять до складу напоїв, яким самостійно визначив суму збору, що підлягає сплаті, але не своєчасно сплатив його до бюджету, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 15,88 грн.

ЗАТ «Калуський машинобудівний завод»має у строковому платному користуванні земельну ділянку загальною площею 11,3023 га, що підтверджується копією договору оренди землі від 24.01.2009 року та відомостями з цього договору, як додатку до податкової декларації орендної плати (а.с.73-77).

У відповідності до статті 1 Закону України «Про оренду землі»оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Стаття 5 Закону України «Про плату за землю»(чинного до 01.01.2011 року) визначає, що субєктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

У статті 5 Закону України «Про оренду землі»зазначено, що орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Статтею 21 вказаного Закону визначено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно статті 14 Закону України «Про плату за землю»(чинного до 01.01.2011 року), платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Судом встановлено, що на початку 2010 року відповідачем до Калуської оДПІ подано податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, якими відповідачем самостійно було встановлено податкове зобовязання.

Відповідачем у 2010 роках припинено виконання зобовязань по сплаті орендної плати за землю комунальної власності, що є порушенням норми Закону України «Про плату за землю», та не сплачено її в повному обсязі.

Порядок адміністрування податків і зборів з 01.01.2011 року визначають положення Податкового кодексу України.

На відповідача, як орендаря, розповсюджується положення статті 269 Податкового кодексу України, згідно яких він зобовязаний сплачувати орендну плату.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (пункт 285.1 статті 285 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України 286.2. платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідачем в 2011 році подано до Калуської оДПІ податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, якою встановлено розмір її оплати за рік із розбивкою його по місяцях, про що свідчить копія декларації такого податкового зобовязання (а.с.15).

В п.287.3 ст. 287 Податкового кодексу України зазначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Судом встановлено, що відповідачем за окремий період не сплачено в повному обсязі податку за землю, що призвело до виникнення податкового боргу.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий борг ЗАТ «Калуський машинобудівний завод» станом на 10.03.2011 року становить 286667, 92 грн., в тому числі: ПДВ 27854,93 грн., орендна плата з юридичних осіб - 258797,11 грн., збір за спеціальне використання води - 15, 88 грн.

Суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний погасити податковий борг у вказаній сумі, оскільки наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору. Крім того, даний обов'язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби є органи державної податкової служби.

Згідно пункту 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.

В підпункті 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України зазначено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

З матеріалів справи (а.с. 20) вбачається, що у відповідача є відкриті рахунки в банках, що його обслуговують.

За таких обставин суд не вважає за необхідне стягувати податковий борг за рахунок готівки відповідача.

З врахуванням наведеного, суд вважає що адміністративний позов Калуської оДПІ підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих ЗАТ «Калуський машинобудівний завод» в дохід бюджету податковий борг в сумі 286667 (двісті вісімдесят шість тисяч шістсот шістдесят сім) грн. 92 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 04.07.2011 року.