Справа № 22-а-20167/11
Суддя: Коцюрба О. П.
Дата ухвалення: 2011-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

Іменем України

07 вересня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Голуб С.А., Коцюрби О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду в м. Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в м. Біла Церква Київської області про зобовязання виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни ,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2009 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної державної допомоги неправомірною, зобовязати відповідача здійснити нарахування їй, як дитині війни, та виплатити недоплачену суму допомоги до пенсії з 2008 року по 2009 рік.

В суді першої інстанції позивач уточнив позовні вимоги, просив суд визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної державної допомоги неправомірною, зобовязати відповідача здійснити нарахування їй, як дитині війни, та виплатити недоплачену суму допомоги до пенсії з 21.12. 2008 року по 31 грудня 2009 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2010 року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову Управління пенсійного фонду в м. Біла Церква Київської області щодо нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії позивачу відповідно до Закону України « Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Зобовязано Управління пенсійного фонду в м. Біла Церква Київської області провести перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсійного забезпечення ОСОБА_1 відповідно до ст..6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком починаючи з 21 грудня 2008 року по 31 грудня 2009 року з врахування проведених виплат.

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, у звязку із чим спір вирішений невірно.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку УПФУ в м. Біла Церква Київської області, як пенсіонер та має статус дитини війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищується у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Оскільки, вищевказана допомога за 2008 рік позивачу виплачувалась у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням обмежень, встановлених Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", останній звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції задовольнив позов - зобовязав Управління пенсійного фонду в м. Біла Церква Київської області провести перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсійного забезпечення ОСОБА_1 відповідно до ст..6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком починаючи з 21 грудня 2008 року по 31 грудня 2009 року з врахування проведених виплат..

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність задоволення вимог позивача. Вказані висновки суду зроблені у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", розміру визначеному Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» та з врахуванням висновків, що викладені у рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року щодо визнання положення Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в частині нової редакції ст..6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані неконституційними.

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України. В п. 5 вищезазначеного рішення зазначено, що рішення Конституційного суду в даній справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності у позивача права на перерахунок доплати до пенсії в розмірі, передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни" і оскільки судом встановлено, що відповідач неправомірно нараховував позивачці вказані кошти в меншому розміру ніж це передбачено вказаним законом, тому суд обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови суду .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197, 198,200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області відхилити .

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржено до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: