Справа № 2029/2-а-4763/11
Суддя: Клименко А. М.
Дата ухвалення: 2011-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Клименко А. М.
Справа № 2029/2-а- 4763/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 липня 2011 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Клименка А.М.,

при секретарі Литвиненко А.Л.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації м. Харкова про поновлення пропущеного строку, визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 17 травня 2011 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації м. Харкова про поновлення пропущеного строку, визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити певні дії і просив поновити йому пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом, визнати дії відповідача такими, що були помилково здійсненими ним без урахування ст. 152 Конституції України, ст. ст. 268, 1175 ЦК України відносно нарахування й виплати в заниженому розмірі щорічної допомоги на оздоровлення як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобовязати відповідача усунути порушення та провести перерахунок та виплату згідно ст. 48 Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії 3-ї групи інвалідності щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2009 року з урахуванням проведених виплат, зобовязати відповідача усунути порушення та провести перерахунок та виплату згідно ст.. 48 Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії 2-ї групи інвалідності щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат за період з 01 січня 2010 року по момент винесення рішення з урахуванням проведених виплат, та зобовязати відповідача утриматися від самостійного відходу від встановленого судом порядку нарахування пенсії посилаючись на те, що до 18 листопада 2009 року від був інвалідом 3-ї групи, а потім йому було встановлено 2-гу групу інвалідності безстроково як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, але починаючи з 01 січня 2007 року відповідач щорічно виплачує йому щорічну допомогу на оздоровлення в меншому розмірі, ніж це встановлено ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Ухвалою суду від 20 травня 2011 року при відкритті провадження по справі позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2009 року та за 2010 рік були залишені без розгляду. Ухвала суду вступила в законну силу.

В судове засідання позивач не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив розглядати справу в його відсутність, надав заперечення проти позову, в яких вказав, що проти позову заперечує, оскільки згідно ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виплачується щорічна допомога на оздоровлення в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Виходячи з цього, постановами Кабінету Міністрів України встановлюються розміри щорічної допомоги на оздоровлення, виходячи із обсягу видатків, виділених на цю мету при формуванні показників Державного бюджету на відповідний рік. Правові підстави для здійснення виплат в інших розмірах, ніж це передбачено постановами Кабінету Міністрів України, в управлінні відсутні.

Щорічна допомога на оздоровлення в 2011 році виплачувалася в порядку та розмірах, встановлених Постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562. Згідно рішення від 11 січня 2011 року позивачу була призначена щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 120 грн. та при надходженні коштів у березні 2011 року відправлена до поштового відділення № 75.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України, при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно - правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України. Тобто, розмір щорічної допомоги на оздоровлення, згідно із діючим законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України, як і будь-які витрати держави на загальносуспільні потреби, відповідно до закону про Державний бюджет України і її виплата здійснюється у межах видатків, які щороку затверджуються Верховною Радою України. Вказане цілком відповідає ст. 95 Конституції України.

Здійснюючи виплати щорічної допомоги на оздоровлення, управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної в місті Харкові ради керувалося законодавством, яке діяло на час виплат. Відповідач вважав, що Управління при здійсненні виплат діяло в межах своїх повноважень, передбачених чинним законодавством, та в межах бюджетних асигнувань.

Вивчивши матеріали справи, оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії - учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і з 18 листопада 2009 року інвалідом 2-ї групи, що підтверджується копіями посвідчення серії А № 104719 та довідкою МСЕК (а.с. 8, 10).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 1 ст. 13 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ч. ч. 4, 7 ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№ 798-12 щорічна допомога на оздоровлення інвалідам 2-ї групи виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги.

Отже, згідно ст. 48 Закону № 798-12 (в редакції Закону від 09.07.2007 року) вихідним критерієм розрахунку щорічної допомоги на оздоровлення була мінімальна заробітна плата. У 2010 році на час виплати позивачу відповідної допомоги розмір мінімальної заробітної плати визначався Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік".

Відповідно до п.п. 11 п. 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі за текстом - Закон № 107-VI) текст статті 48 Закону № 796-ХІІ викладено в новій редакції, а саме: "Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

При цьому, за змістом п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - інвалідам 2-ї групи установлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення в сумі 120 грн.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 року № 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, після визнання Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпункту 11 пункту 28 розділу II Закону N 107-VI до Закону №796-ХІІ такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ці положення втратили чинність та не підлягали застосуванню, а ст. 48 Закону №796-ХІІ почала діяти в попередній редакції, яка передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення в кратному до мінімальної заробітної плати розмірі.

При цьому, на момент виплати позивачу допомоги на оздоровлення за 2011 рік зміни до статті 48 Закону №796-ХІІ не вносилися.

Відповідно до ч. 4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами, а також положення ч. 7 ст. 48 Закону № 796-ХІІ, суд вважає, що при розрахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, передбаченої ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягає розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на момент виплати відповідної допомоги, а не положення п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562.

Зі змісту Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", яким визначався розмір мінімальної заробітної плати на 2011 рік, не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а чинним законодавством не встановленого іншого розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, обставини визначення законом України про Державний бюджет України на відповідний рік видатків на виплату щорічної допомоги на оздоровлення та розмір таких видатків не належить до предмету доказування, оскільки не стосуються спірних правовідносин, а мають значення для бюджетних правовідносин, учасником яких позивач в даному випадку не виступає.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у 2011 році відповідачем було порушено право позивача на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, встановленому Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що є безумовною підставою для визнання дій відповідача неправомірними.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Відповідно ст. 46 Конституції України, Керуючись ст. ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 49, 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації м. Харкова про поновлення пропущеного строку, визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити певні дії до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік у відповідності до вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради призначити ОСОБА_1 та провести перерахунок і виплату щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за 2011 рік з урахуванням вже виплаченої суми допомоги.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: