Справа № 2а-2440/10/0970
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2010-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2010 р. справа № 2a-2440/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.,

з участю секретаря Надраги Л.Я.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2, вул. Коцюбинського, 55,с. Голинь,Калуський район, Івано-Франківська область,77343 до Територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області, вул. Тополина, 3,м. Івано-Франківськ,Івано-Франківська область,76492 про скасування постанови № 94631 від 27.04.2010 року щодо застосування фінансової санкції в розмірі 1700 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області про скасування постанови № 94631 від 27.04.2010 року щодо застосування фінансової санкції в розмірі 1700 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час проведення перевірки начальником територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області, станом на 23.04.2010 року, позивач не надавав послуги з перевезення вантажу без ліцензії. Начальник територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 разом ще з двома працівниками приїхали до позивача в с. Голинь і склали постанову про застосування фінансових санкцій на підставі даних з податкової інспекції.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити, так як позивач не знав про необхідність виготовлення ліцензії для здійснення вантажних перевезень.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В минулому судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказавши що на момент перевірки позивача ліцензія на перевезення вантажів у нього була відсутня.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає вимоги позивача не обґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач 15.01.2008 року зареєстрований фізичною особою - підприємцем, про що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію серії В01 № 593788.

Згідно копії свідоцтва про сплату єдиного податку серії Є № 674316 від 01.01.2009 року позивач надавав послуги вантажним автомобілем на внутрішніх перевезеннях.

Згідно довідки Калуської оДПІ від 24.03.2010 року № 897/17-02/НОМЕР_1 позивач з 15.01.2008 року по 24.03.2010 року надавав транспортні послуги без відповідної ліцензії (а.с. 8,9).

У власності позивача перебуває транспортний засіб марки КАМАЗ 55102 реєстраційний номер НОМЕР_2 (копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ а.с. 13).

З 21.04.2010 року по 23.04.2010 року державними інспекторами територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області на підставі подання Калуської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області проводилася за місцезнаходженням ОСОБА_2 позапланова перевірка дотримання ним як субєктом господарювання законодавства про автомобільний транспорт.

Під час перевірки виявлено, що позивачем надаються послуги з перевезення вантажів, без документів, що передбачені ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме ліцензії, ліцензійної картки на транспортний засіб, товарно-транспортних накладних та інших передбачених документів на вантаж.

Про такі факти зазначено і в листі Калуської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області від 31.03.2010 року № 6597/10/17-02.

В звязку з виявленими порушеннями державними інспекторами 23.04.2010 року складено акт перевірки дотримання субєктом господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт. (а.с. 38).

Після розгляду справи, згідно п. 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 на основі акту перевірки, враховуючи порушення позивачем діючого законодавства, відповідачем винесено постанову № 004631 від 27.04.2010 року, про застосування до ОСОБА_2 фінансових санкцій в сумі 1700 грн.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в України визначені Законом України «Про автомобільний транспорт».

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті»органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, м. Києві та м. Севастополі.

Стаття 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»визначає перелік документів, на підставі яких виконують вантажні перевезення, згідно положень якої автомобільні перевізники, водії повинні мати і предявляти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для фізичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є для автомобільного перевізника - ліцензія та документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України.

Стаття 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»визначає, що ліцензійною карткою транспортного засобу є документ, який містить реєстраційні дані ліцензії та транспортного засобу.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 48 цього Закону, а саме - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами 4 та 5 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»передбачено, що від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у вигляді штрафів за порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи урядового органу державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті. Порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження і опротестування постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пунктів 21, 27 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті»державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. При виявлені порушення законодавства складається акт, на підставі якого керівник органу державного контролю виносить постанову про застосування фінансових санкцій, що є обовязковою до виконання.

Пунктом 28 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України фінансова санкція повинна бути перерахована субєктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом пятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій.

Суд зазначає, що при наданні відповідачем послуг перевезення вантажів наявність документів, передбачених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»є обовязком відповідача, порушення якого тягне наслідки у вигляді застосування штрафних санкції, передбачених статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Доводи представника позивача про необхідність задоволення позову, так як позивач не знав про неможливість перевезення вантажів без відповідної ліцензії, суд вважає безпідставними, оскільки незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

З наданої представником позивача копії постанови Калуського міськрайонного суду від 01.06.2010 року вбачається, що позивача визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 164, ч. 1 КпАП України та накладено штраф. Пояснення представника позивача про неможливість повторного покарання позивача за перевезення вантажу без ліцензії, зважаючи на вказане судове рішення, і як наслідок необхідність задоволення позову, суд також вважає безпідставними, оскільки стаття 61 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст.ст. 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на її апеляційне оскарження обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 20.09.2010 року.