Справа № 804/4082/15
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2015 р. Справа № 804/4082/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСерьогіної О.В.
при секретаріПономаренко В.Г.
представника відповідача Семенко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,-
Публічне акціонерне товариство "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Дніпропетровській області з проведення камеральної перевірки 12.02.2015 року, оформленої актом камеральної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкових зобов'язань з податку на прибуток ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль»;
Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на ст. ст. 75, 200 Податкового кодексу України порушенням відповідачем вимог чинного законодавства при винесенні оскаржуваних податкових повідомленнь-рішеннь.
При цьому позивач зазначає, що перевірка була проведена з порушенням чинного законодавства, оскільки минули строки для її проведення та вважає, що фактично була проведена не камеральна перевірка, а документальна перевірка, у зв'язку з тим, що податковим органом під час перевірки було використано не тільки дані зазначені в податкових деклараціях, а й інші документи, зокрема рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу згідно Наказу ДПА України від 07.12.2010 року № 297.
У судове засідання з'явився представник відповідача, представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином., про причини неявки суд не повідомив.
Представник відповідача проти позову заперечувала, та просила суд відмовити в задоволенні адміністративного позову у зв'язку з його необгрунтованістю.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п.п.20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Статтею 75 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).
Згідно з п. 102.1 ст. 102 Податкового Кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Пунктом 57.1. ст.57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно п.п.76.1. ст. 76 Податкового Кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового Кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до п. 58.3. статті 58 Податкового Кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення.
Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Дніпропетровській області надавало податкову звітність з податку на прибуток, в якій самостійно визначало суми податкових зобов'язань з авансових платежів з податку на прибуток протягом 2013 року.
Самостійно визначені податкові зобов'язання по щомісячним авансовим внескам з податку на прибуток на 2013 рік Публічне акціонерне товариство "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" сплачувало несвоєчасно, з порушенням граничних термінів сплати.
Посилання ПАТ "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" на порушення строків проведення камеральної перевірки, зокрема на п. 200.10 ст. 200 Податкового Кодексу України стосовно терміну проведення камеральної перевірки, а саме: протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, є неправомірними оскільки термін визначено для камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість. Термін проведення камеральної перевірки податкової декларації з податку на прибуток, Податковим Кодексом України не передбачено. Крім того, зазначений акт складено на предмет перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток, відповідно до ст. 126 ПКУ.
Також суд вважає необхідним зазначити, що згідно ст.. 87 глави 9 «Погашення податкового боргу платників податків» Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2756-VІ із змінами та доповненнями «…у разі наявності у платника податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
З огляду на викладене, оцінюючи докази, що є в матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст. ст. 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 17 серпня 2015 року

Суддя О.В. Серьогіна О.В. Серьогіна