Справа № 130/2369/15-а
Суддя: Саландяк О. Я.
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2015 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі

головуючого судді: Саландяк О.Я.,

секретаря: Буги Р.М.,

з участі позивача: ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ВДАІ Тиврівського району Вінницької області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3, ДАІ УМВС України у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 17.08.2015 року про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора ВДАІ Тиврівського району Вінницької області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3, ДАІ УМВС України у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 17.08.2015 року про адміністративне правопорушення, мотивуючи його тим, що 17.08.2015 року старшим інспектором ВДАІ Тиврівського району Вінницької області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 17.08.2015 року серія ПС1№485725, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 121-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 255,00 грн. Відповідно до постанови 17.08.2015 року о 08.50 год в.М.Жмеринка по вул.. Б.Олійника він, керуючи автобусом Богдан д.н.з. НОМЕР_1 в режимі маршрутного таксі, здійснив посадку пасажирів ближче 10 метрів від нерегульованого пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 (г) ПДР. Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки керуючи автобусом Богдан д.н.з.НОМЕР_2 в режимі маршрутного таксі, він зробив зупинку автомобіля для висадки пасажирів по вул. Київській в м.Жмеринка, але не менше, ніж за 14 метрів від знаку 5.35 «ПІШОХІДНИЙ ПЕРЕХІД» та Правил Дорожнього Руху не порушив, зупинок перед пішохідними переходами по вул. Б.Олійника не робив. Почавши рух після зупинки, через 300 метрів на вул. Б. Олійника його зупинили працівники ДАІ та повідомили, що він порушив ПДР, та відповідач склав матеріали по справ про адміністративне правопорушення. При складанні даних матеріалів відповідачем не вимірювалась відстань між автомобілем та знаком, та такі відомості в протоколі відсутні. Крім того в протоколі та постанові невірно зазначена вулиця на якій ОСОБА_1 проводив висадку пасажирів, що свідчить про халатність інспектора ВДАІ ОСОБА_3, який в порушення ЗУ «Про метрологію і метрологічну діяльність», ст. 62 Конституції України не склав схеми, на якій було б зафіксовано місце, де відбулась зупинка автомобіля, тобто неможливо встановити біля якого саме пішохідного переходу ОСОБА_1 нібито скоїв адміністративне правопорушення. Оскільки вина та протиправність дій ОСОБА_1 не доведена, постанова винесена з грубим порушенням адміністративно-процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просить його задовольнити, постанову скасувати. Вказав, що він працює водієм рейсового маршрутного таксі та їхав по маршруту з смт. Браїлів в м.Жмеринку 17.08.2015 року зранку, близько 8.00-8.20 год. при в»їзді в м.Жмеринку по вул. Київській він проїхав екіпаж ДАІ, зупинився по вул. Київській для висадки пасажирів на відстані, що перевищувала 13 м до пішохідного переходу. Після висадки пасажирів він продовжив маршрут, однак приблизно за 300 метрів автобус догнав екіпаж ДАІ, працівник якого відповідач повідомив, що зупинка ОСОБА_1 була здійснена на відстані менш, ніж 10 метрів до пішохідного переходу, забрав документи та поїхали на кінцеву запинку по вул. Б.Олійника в м.Жмеринка, оскільки позивач із порушенням не погодився. До кінцевої зупинки він зупинок не здійснював, припаркувався, висадив пасажирів на кінцевій зупинці по вул.. Б.Олійника та відповідачем було складено протокол, винесено постанову, із якими позивач не погодився. У протоколі вказав, що зупинка була здійснена більш, ніж за 14 м. до переходу, маючи на увазі перехід по вул. Київській, вказав про наявність свідків, однак туди працівник міліції вписав в якості свідків інших працівників ДАІ. Свідками події були ОСОБА_4, яка їхала до самої кінцевої зупинки та сиділа біля водія, а також ОСОБА_5, який знаходився в салоні автобуса, яких просив допитати в якості свідків.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що в серпні 2015 року вона їхала маршруткою із смт. Браїлів в м.Жмеринку на ринок близько 6.50 год. За кермом був ОСОБА_1, який при в»їзді в м.Жмеринку по вул. Київській здійснив зупинку для висадки пасажирів та до пішохідного переходу було далеко. Далі приблизно через 250-300 м. їх обігнала машина ДАІ, зупинились, поговорили з водієм, забрали документи, ніяких замірів не робили, супроводжували до кінцевої зупинки, зупинок більше не здійснювали. На кінцевій зупинці маршруту по вул. Б. Олійника ОСОБА_1 припар кувався, висадив людей та далі розмовляв із працівниками ДАІ, однак про що свідок не знає, бо пішла у власних справах.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що він в серпні 2015 року їхав із смт. Браїлів в м.Жмеринку у власних справах автобусом Богдан під керуванням ОСОБА_1 Приблизно о 08 годині автобув в»їхав в м.Жмеринку та зупинився перед аптекою по вул. Київській в районі районної лікарні, зійшли пасажири. До пішохідного переходу було близько 50 метрів. Далі через 250-300 метрів автобус обігнав екіпаж ДАІ, працівники ДАІ підійшли до водія, поспілкувались, замірі ніяких не здійснювали, взяли документи та продовжили рух до кінцевої зупинка по вул.. Б.Олійника, де склалаи на ОСОБА_1 протокол, із яким він не погодився та запросив ОСОБА_5 для того, аби вказати його як свідка в протоколі, однак в протоколі вже не було місця, а тому свідок прийшов до суду.

Відповідач та представники відповідача в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с. 24,25) судовими повістками, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи у свою відсутність не надали.

Відповідно до ст.171-2 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами протягом пяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 128 КАС України суд вважає можливим, за згодою позивача, розглянути справу у відсутності представника відповідача та третьої особи та прийняти постанову на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі протоколу серія АП1№012926 від 17.08.2015 р. (а.с. 27) старшим інспектором ВДАІ Тиврівського району Вінницької області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 було винесено постанову серії ПС1№485725 від 17.08.2015 року згідно якої позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 121-2 ч.2 КУпАП, а саме в тому, що він 17.08.2015 року о 08.50 год. в м. Жмеринка по вул. Бориса Олійника, керуючи автобусом Богдан н/з АВ 0563АМ в режимі маршрутного таксі здійснив посадку пасажирів блище 10 м. від нерегульованого пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 (г) ПДР. Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, розміром 255,00 грн. (а.с. 28).

Частиною 2 статті 121-2 КУпАП передбачено, що порушення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, правил зупинки під час здійснення посадки (висадки) пасажирів тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 15.9 (г) Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Відповідно до ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачено ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Як передбачено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та ін.

Відповідно до ч.1 ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту що передбачені ст. 121 2 КУпАП.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачене ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення позивача ОСОБА_1 щодо порушення порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено не на місці події, неправильного зазначення у постанові про адміністративне правопорушення місця події, відсутності фіксації відстані від місця зупинки для висадки пасажирів до нерегульованого пішохідного переходу. Пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджені та підтверджені показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до ст.ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд приходить до висновку про те, що протокол від 17.08.2015 року складений із порушенням положень ст. 256 КУпАП, у ньому викладено відомості, що не відповідають дійсності щодо місця вчинення інкримінованого порушення, а зазначене місце порушення на справді є місцем складання протоколу. Відповідно і оскаржувана постанова винесена на підставі протоколу, що складений з порушенням КУпАП, із перекрученими даними щодо місця вчинення інкримінованого адміністративного порушення, викладені обставини не містять висновку про порушення ОСОБА_1 правил зупинки, як то прямо передбачено ч.2 ст. 121-2 КУпАП та п. 15.9 (г) Правил дорожнього руху України, відповідачами зворотнього суду не доведено, а тому постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись Правилами дорожнього руху України, ст. ст.7, 121-2 ч.1, 251, 252, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 9-11, 17, 18, 69, 71, 76, 77, 94, 158-163, 171-2 КАС України, Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 р. N 3-рп/2015, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ВДАІ Тиврівського району Вінницької області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3, ДАІ УМВС України у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 17.08.2015 року про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову від 17.08.2015 року серії ПС1№485725, складену старшим інспектором ВДАІ Тиврівського району Вінницької області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121-2 КУпАП скасувати.

Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1.

На постанову суду сторонами протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Повний текст постанови виготовлено 07.09.2015 року.

Суддя /підпис/

Копія вірна.

Суддя

Секретар