Справа № 2-а-328/11
Суддя: Ковальова А. Б.
Дата ухвалення: 2011-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-328/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2011 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, як місцевий адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ковальової А.Б.

при секретарі Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2010 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, як місцевого адміністративного суду, з адміністративним позовом до посадової особи - інспектора ДПС ОСОБА_3, в якому просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену відносно нього відповідачем 22 жовтня 2010 року за ч.2 ст.122 КУПАП, справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову вказує, що не згоден з винесеною постановою та вважає її такою, що не відповідає вимогам закону та яка складена з порушенням норм діючого законодавства, виходячи з того, що ПДР він не порушував, не рухався на заборонений жест регулювальника, і відсутні будь-які докази на підтвердження скоєння ним адміністративного правопорушення. Посилається також на наявність свідка, який може підтвердити правдивість його показань, яких він зазначив при складенні протоколу.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, у якій зазначив, що свої позовні вимоги по суті та за обставинами підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, просить суд розглянути справу за його відсутності на підставі наданих ним доказів. Крім цього, надав суду свої особисті письмові пояснення щодо обставин справи.

Відповідач - інспектор ДПС ОСОБА_2І в судове засідання не зявився, про дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, яке знаходиться у матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавав, письмових пояснень та заперечень проти позовних вимог до суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату та місце судового розгляду справи, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Також у судове засідання не зявилася свідок ОСОБА_4, але надала суду свої особисті письмові пояснення щодо обставин справи, зазначивши, що 22 жовтня 2010 року вона особисто була присутньою при здійсненні обгону, який був виконаний позивачем згідно з Правила дорожнього руху України на середині мостового переходу, і вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази по справі:

- копія паспорта позивача ( а.с. 14-16);

- протокол про адміністративне правопорушення ( а.с. 4);

- постанова по справі про адміністративне правопорушення (а.с. 5);

- фотографічні знімки, долучені позивачем до позову ( а.с. 6-9);

- посвідчення водія позивача ( а.с. 10-11);

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( а.с. 12-13);

- письмові пояснення позивача ( а.с. 25);

- письмові пояснення свідка ОСОБА_4Є( а.с.24).

Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, дослідивши письмові докази по справі

оцінкою належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, відповідно до вимог ст. 86 КАСУ встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2010 року інспектором ДПС ОСОБА_2 було складено протокол та винесено постанову про адміністративне правопорушення серії АЕ1 № 224308, в установчій частині яких було зазначено, що 22 жовтня 2010 року о 12.00 годині на мостовому переході через р. Дніпро у м. Дніпродзержинську водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Деу-Ланос, державний номер НОМЕР_1, здійснив обгін транспортного засобу в кінці підйому на мостовому переході з вул. Петровського, порушив правила обгону. В звязку з чим за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 ч.1 КУпАП, на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно письмових заперечень позивача в протоколі про адміністративне правопорушення позивач зазначив, що ПДР не порушував, з протоколом не згодний, так як обгін здійснив згідно правил дорожнього руху, а також зазначив, що інспектор відпустив свідка водія транспортного засобу, який він обігнав, і що він буде оскаржувати дії інспектора в судовому порядку.

Суд вважає встановленим факт зазначення інспектором ДПС в постанові про адміністративне правопорушення невстановлених відомостей стосовно порушення позивачем ПДР України.

Так, згідно постанови про адміністративне правопорушення фіксація безпеки дорожнього руху належним чином не здійснювалась, заперечення позивача в протоколі про адміністративне правопорушення спростовують зазначені інспектором ДПС ствердження, обставини справи не встановлені та не зясовані, свідки до участі в справі не долучалися, докази, які б підтверджували наявність вини позивача та правомірність винесення постанови відповідачем, відсутні та суду не надані.

Отже, всупереч встановленого КУпАП порядку розгляду адміністративних справ, відповідачем по справі при винесенні постанови не зясовані і не встановлені обставини справи, а в основу обвинувачення покладені лише власні переконання інспектора ДПС за відсутності жодного доказу по справі з формальним, безпідставним і необґрунтованим складенням постанови про адміністративне правопорушення. Тому, цілком очевидно, що співробітником ДАІ складено документи саме із „спрощеним підходом.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведенності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 1, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з скоєнням адміністративного правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису… протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи, що згідно норм КАСУ презумпція вини покладає на субєкта владних повноважень, обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати ствердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обовязку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, не надання відповідачем доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову - свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

З увагою на встановленні в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги, що будь-які докази, які б спростовували вказані позивачем обставини, у суду відсутні, а відповідачем надані не були, з оглядом на відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

На підставі ст. 55, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 33, 245, 247, 251, 252, 258, 280, 283, 287, 288, 289 КпАП України, керуючись ст. ст. 2, 6, 11, 14, 69, 70, 71, 72, 86, 104, 122, 128, 143, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ1 № 224308 від 22 жовтня 2010 року, винесену інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування м. Дніпродзержинська ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1 22 КпАП України ОСОБА_1.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Б. Ковальова