Справа № 2-а-12/10
Суддя: Яцун О. О.
Дата ухвалення: 2010-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-12/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2010 року селище ОСОБА_1

Суддя Великобілозерського районного суду Запорізької області Яцун О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Великобілозерському районі Запорізької області про визнання бездіяльності противоправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги,

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2010 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Великобілозерському районі Запорізької області про визнання бездіяльності противоправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги з 01 січня 2009 року по день розгляду справи в суді.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила, що вона має статус дитини війни та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячну грошову допомогу у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак, всупереч вимогам законодавства призначена їй грошова допомога в 2009 році виплачувалася не в повному обсязі, внаслідок чого вона звернулася до суду за захистом порушеного права.

В судове засіданні позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, думку щодо позовних вимог не висловив, але надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача в порядку письмового провадження, у звязку з чим, суд вважає за можливе на підставі ч.3 ст.122 КАС України здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження, посилаючись на матеріали адміністративної справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач народилася 05.07.1938 року, що підтверджується її паспортом (а.с.3) та має пенсійне посвідчення з відповідною відміткою в ньому (а.с.10), у звязку з чим позивач відноситься до категорії громадян, які мають право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (02 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 цієї статті встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» № 497 від 11 квітня 2000 року, пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затверджене указом Президента України № 121/2001 від 01 березня 2001 року, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі, та управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансування забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік» будь-яких обмежень дії ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не приймалося.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

За правилами ст.8 КАС України, суд, при вирішенні справи, керується принципом верховенства права відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Крім того, згідно п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського Суду, як джерело права.

Відповідно до ст.1 Протоколу №1 до Конвенції «Кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Право позивача на отримання надбавки до пенсії закріплено у Законі, гарантовано державою та підтверджується відповідними доказами, а обов'язок здійснення перерахунку пенсії позивача покладено саме на Управління Пенсійного Фонду України в Великобілозерському районі.

Статтею 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи, що позивач звернулася до суду за захистом своїх прав 18 лютого 2010 року, суд, керуючись положеннями ст. 99 КАС України, вважає, що позовні вимоги в частині зобовязання перерахувати та виплатити позивачу недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу підлягають частковому задоволенню, за період з 18 лютого 2009 року по день розгляду справи в суді - 24 березня 2010 року.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Законом України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Положенням «Про Пенсійний фонд України» затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року, постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» № 497 від 11 квітня 2000 року, ст.ст. 2, 6-14, 69-71, 99, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Великобілозерському районі Запорізької області про визнання бездіяльності противоправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Великобілозерському районі Запорізької області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за період з 18 лютого 2009 року по 24 березня 2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Великобілозерському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 надбавку до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 18 лютого 2009 року по 24 березня 2010 року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом 10 днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги.

Суддя О.О. Яцун