Справа № 2-а-536/10
Суддя: Кішковська З. А.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-536/2010 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі : головуючого - судді Кішковській З.А., при секретарі - Забаровській С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про захист соціальних прав, визнання протиправною бездіяльність щодо забезпечення проведення виплат дітям війни та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про захист соціальних прав, визнання протиправною бездіяльність щодо забезпечення проведення виплат дітям війни та зобовязання виплати розміру заборгованості державної соціальної допомоги у вигляді щомісячного підвищення до раніше призначеного розміру пенсійних виплат за статусом «діти війни», за період з 09 липня 2007 по 31 грудня 2007 року у сумі 707грн.90коп.. з 22 травня по 31 грудня 2008 року у розмірі 1 168грн.50коп., за період 01 січня по31і грудня 2009 року у сумі 1313грн.40коп, з 01 січня по ЗО листопада 2010 року у сумі 1785грн. 10коп.

В заяві вказала, що належить до соціальної категорії громадян за статусом „Діти війни, та має право на соціальні пільги згідно Закону України „Про соціальний захист дітей війни (далі Закон), в тому числі на передбачене ст.6 Закону щомісячне підвищення призначеної попередньо пенсії ( за досягненням пенсійного віку) на 30% від розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідачем у порушення чинного законодавства нарахування і виплата належного розміру зазначеної гарантії з 09 липня 2007 року не провадиться.

У судове засідання сторони не зявилися. Позивачка подала заяву про слухання справи у її відсутність від 15 грудня 2010 року.

Начальник Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області згідно наданого листа просила справу розглянути у відсутність відповідача, зазначивши про не визнання позовних вимог на підставі раніше наданих заперечень.

Дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

ОСОБА_1 народилася 04 лютого 1941 року, постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (дані паспорта ЕО 448603, виданого Снігурівським РВ УМВС 16 грудня 1997 року) та підпадає під дію Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195 від 18.11.2004 року (далі Закон), остільки є громадянкою України і на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни

не досягла вісімнадцятирічного віку (ст.1 Закону). Позивачка отримує пенсію за віком у УІІФУ у Снігурівському районі з постановленням на пільговий облік до УПСЗН Снігурівської РДА за статусом «Дитина війни» згідно даних пенсійного посвідчення 109682, виданого 08 грудня 1994 року (а.с.7).

В силу ст.6 Закону «дітям війни» пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно ст.3 Закону державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені і] Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правові: актами. За ст.46 Конституції України, що має найвищу юридичну силу (с Конституції України) громадяни мають право на соціальний захист у випадках передбачених законом.

Таким чином, позивачка відповідно до цього Закону має право на підвищення отримуваної пенсії за віком на 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст.55 Констититуції України).

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Суд вважає, що відмовляючи позивачці у додатковій виплаті у відповідності норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відповідач порушив права ОСОБА_1, визначені Конституцією України та вказаним Законом.

Попередньо Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» 19.12.2006 року №489-У - ст.71, дію ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війн було зупинено на 2007 рік, наступним Законом України «Про Державний бюджет 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» - ст.41, б; внесено зміни до ст.6 Закону, відповідно якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветерани війни мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання,чи державної соціальної допомоги, виплачується замість пенсій, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зазначене підвищені провадиться за їх вибором згідно з одним із Законів України «Про статус ветерана війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року : учасникам війни нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю бездоганну військову службу в тилу в роки Великою Вітчизняної війни, пенсії а: щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, виплачується замість пенсії, підвищується на 15 % прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, іншим учасникам війни на 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнанні неконституційними, серед іншого положення відповідно 11.12 ст.71 і під.2 п.41 розділу 11 Законів України «11 Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 20 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Отже, з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року та 22 травня 2008 року відновлена дія сг.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції 18 листопада 2004 року щодо розміру підвищення.

Відповідно до ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 року №835-У1 та ст.70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» №2154-У1від 27 квітня 2010 року було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 та 2010 роках встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених відповідними бюджетними програмами. Проте, на виконання вищезазначеної норми КМ України не приймалося окремих постанов щодо встановлення в 2009, 2010 роках розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «діти війни».

Однак, і натепер підвищення «дітям війни» провадиться за Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 про «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», що підтверджується листом - відповіддю Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області вих.№6465/06 від 01 грудня 2010 року (а.с.10-1 І), яким позивачу відмовлено у проведенні нарахування та виплати соціальної гарантії належним розміром.

На підставі наведеного, суд приходить висновку про наявність підстав зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії позивачці як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії з урахуванням фактично проведених виплат.

Невиконання державою в особі Пенсійного Фонду (на який покладено проведення виплат за аналогією з положеннями Закону України «Про бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 року за №107-У1) та яким провадять нарахування і виплати гримання пенсіонерам, у тому числі і маючим статус «Діти війни», постільки законом передбачено щомісячне підвищення саме пенсій, розміру довічного тримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії) своїх соціальних зобов'язань щодо окремих громадян ставить їх у не рівні умови, підриває принцип довіри особи до держави і закономірно призводить до порушення принципів соціальної справедливості у правовій державі. Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діє у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 оку за №121 2001 і здійснює свої повноваження щодо призначення пенсій, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, на підставі п.15 зазначеного положення через творені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно До закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, держава має зобовязання забезпечити реалізацію громадянам своїх

конституційних прав і делегувала проведення підвищення відповідачеві по справі.

Суд вважає, що обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивач, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має бути покладено на Управління Пенсійного фонду України за місцем її проживання, тобто УПФУ у Снігурівському районі.

Не підлягають прийняттю заперечення проти позову з боку відповідача, у тому числі і щодо законодавчого не врегулювання розміру мінімальної пенсії за віком, і: підлягає застосуванню для обчислення розміру доплати, порядку виплат та джерел фінансування. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за вік. визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «П загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-1 Іншого нормативного акту, який визначав би цей розмір або встановлював інший розмір, немає, що не може бути підставою для відмови у реалізації позивачкою конституційної гарантії. Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні е 19.05.2009 року №27-у/2009 у справі №2-25/2009 дійшов висновку про однозначна вимоги у частині ч.3 ст.28 Закону України №1058 щодо застосування мінімальне розміру пенсії за віком, встановленого у а. 1 ч.1 цієї статті виключно для визначення розмірів пенсій, визначених згідно з цим Законом. Тоді як, у даному випадку цей розмір підлягає застосуванню для визначення розміру підвищення до вже призначеної пенсії. Відповідачем не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій забезпечення, виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування і виплату позивачці доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково без зобов'язання відповідача про виплату визначеного у заяві розміру доплати постільки такі розрахунки мають бути проведені спеціалістами УПФУ Снігурівському районі за наявності спеціальних знань, по різниці від передбачене розміру державної соціальної допомоги та фактично сплаченого.

При вирішенні спору суд вважає, що клопотання позивачки про поновлення строку на звернення до суду за захистом порушеного права є обґрунтованим з огляду на його похилий вік і відсутність юридичної освіти, сама позивачка вказала, що відмову виплати підвищення до пенсії належним розміром дізналася з листа відповідача у грудні 2010 року і постановляє про задоволення вимог за періоди з липня по 31 грудня 2007 року, 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 30 листопада 2010 року.

У відповідності до ст.94 КАС України суд постановляє про часткове відшкодування позивачці судових витрат, розмір яких підтверджено наданні квитанціями про оплату судового збору пропорційно розмір) задоволення позові і вимог (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 122, 138, 158-163 КАС України, ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, суд -

ПОСТАНО В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про захист соціальних гір визнання протиправною бездіяльність щодо забезпечення проведення виплат дітей війни та зобов'язання вчинити певні дії - задовільнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області щодо не проведення виплат ОСОБА_1 підвищення розміру пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової соціальної гарантії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції 18 листопада 2004 року до розміру 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за періоди з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 008 року, з 01 січня по 31 грудня 2009 року, з 01 січня по 30 листопада 2010 року.

В іншій час і пні позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 - 1 грн. 70 он. витрат по оплаті судового збору в дохід держави при подачі позовної заяви.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Снігурівський районний суд протягом 10-ти днів з моменту її проголошення.

Суддя