Справа № 2-а-1426/10
Суддя: Прихожанов О. В.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-а-1426/10
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу у складі головуючого судді Прихожанова О.В. при секретарі Гарасюта Л.К.. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті ОСОБА_1 адміністративну справу позовом ОСОБА_2 до інспектора Дорожньо патрульної служби батальйону дорожньо патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м. Сміла ОСОБА_3 про визнання дій посадової особи у винесенні постанови про адміністративне правопорушення та накладення штрафу протиприваними.
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання дій посадової особи у винесенні постанови про адміністративне правопорушення та накладення штрафу протиприваними.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що постановою інспектора ДПС ДАІ Смілянського взводу ДАІ ОСОБА_3, 16 вересня 2010 року на нього накладено адміністративне стягнення по ст. 122 ч. 1 КУ про АП в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень. Відповідно до вищезазначеної постанови, він, начебто, 16 вересня 2010 року, о 01-20 годині, керуючи автомобілем «Шкода» державний номер НОМЕР_1, по автодорозі Київ - Знамянка 206 км, де обмежена максимальна швидкість руху 60 км/г, рухався із швидкістю 83 км/г, чим перевищив дозволену швидкість руху на 23 км/г. Зазначена постанова винесена, як вказано у постанові, за результатами застосування фіксації порушень ПДР передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП засобом фото - та відео фіксації, «Сокіл» № 0501354, як того вимагає ст. 14-1 КУпАП.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 16 вересня 2010 року.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача.
Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_2 до інспектора ДПС Смілянського взводу ДАІ ОСОБА_3 про визнання дій відповідача протиправними та про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Судом встановлено, що постановою інспектора ДПС Смілянського взводу ДАІ ОСОБА_3 16 вересня 2010 року на позивача накладено адміністративне стягнення по ст. 122 ч. 1 КУ про АП в розмірі 255( двісті пятдесят пять) гривень. Відповідно до вищезазначеної постанови, позивач, 16 вересня 2010 року, о 01-20 годині, керуючи автомобілем « Шкода» державний номер НОМЕР_1, по автодорозі Київ - Знамянка 206 км, де обмежена максимальна швидкість руху 60 км/г, рухався із швидкістю 83 км/г, чим перевищив дозволену швидкість руху на 23 км/г. Зазначена постанова винесена за результатами застосування фіксації порушень ПДР передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП засобом фото - та відео фіксації, «Сокіл» № 0501354, як того вимагає ст. 14-1 КУпАП.
Статтею 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Так, стаття 289 КУпАП вказує, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 цього Кодекс, покладено на органи внутрішніх справ.
Згідно ст. 254 КпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те, посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Стаття 268 КпАП України передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право за надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі, що було порушено при винесені вказаної постанови.
Під час винесення постанови не дотримано вимог ст.. ст.. 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасно, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, таким чином суд вважає постанову серії СА №199677 від 116 вересня 2010 року такою, що підлягає скасуванню.
У протоколі про адміністративне правопорушення та постанові відсутні докази належності виміряної швидкості саме автомобілю позивача.
Крім того, інспектор ДПС Смілянського взводу ДАІ ОСОБА_3, ні в протоколі, ні в постанові не вказав хоча б номер свідоцтва про проходження дистанційним вимірювачем швидкості руху радарного типу « Сокіл» №0501354 Державної перевірки, тобто ні протокол ні постанова не містить ні номеру ні серії свідоцтва Державної перевірки вказаного вище приладу.
Під час винесення Проколу про адміністративне правопорушення СА1№ 047770 та постанови СА №199677 від 16 вересня 2010 року інспектор ДПС Смілянського взводу ДАІ ОСОБА_3 порушив п.п. 1.6,1.11 Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 року:
-адміністративний протокол складений без доведення вини чи достатніх доказів порушень ПДР (фото-, відео матеріали, покази свідків тощо);
-при накладенні стягнення за нібито скоєне позивачем адміністративне правопорушення інспектор ДПС не дотримувався вимог статей 33, 34 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами. Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних засобів та приладів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Тому, оскільки показання технічного приладу ( «Сокіл» « №0501354) не містить функції фіксації, будь-яким з зазначених вище способів, факту перевищення швидкості руху, як в даному випадку, тому зафіксована приладом та зазначена в протоколі швидкість руху не може бути достовірною та належним чином доказом, на якому ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення.
Слід зазначити, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання позивачеві часу для звернення за допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, не тільки порушає його права, передбачені ст.. 268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначені адміністративного стягнення відповідно до ст.. 33 КУпАП. За таких умов права позивача при розгляді справи грубо порушено.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови від 16 вересня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КпАП України, а справу відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.
Керуючись ст. ст. 122, 251, 258, 266, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 4, 7, 17, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Позов ОСОБА_2 до інспектора Дорожньо патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м. Сміла ОСОБА_3 про визнання дій посадової особи у винесені постанови про адміністративне правопорушення та накладення штрафу протиправними задовольнити в повному обсязі.
Визнати дії інспектора дорожньо патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м.Сміла ОСОБА_3 про притягання до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладання штрафу у сумі 255 гривен на ОСОБА_2 відповідно до постанови серії СА №199677 від 16 вересня 2010 року -противоправними.
Постанову серії СА № 199677 від 16 вересня 2010 року винесену субєктом владних повноважень інспектора дорожньо патрульної служби батальйону дорожньо-патрульної служби відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м. Сміла ОСОБА_3 про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України і накладено штраф у розмірі 255 гривен скасувати та справу закрити.
Згідно ч.2 ст.171-2 КАС України постанова місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних помножень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.