Справа № 295/10066/14-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м. Київ К/800/14598/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Ситников О.Ф. , розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 23.01.2015р. та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області щодо зменшення йому з травня 2014 року розміру виплачуваної пенсії.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 23.01.2015р. позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області щодо зменшення ОСОБА_2 з травня 2014 року розміру, виплачуваної пенсії, зобов'язано Управління Пенсійного фонду в місті Житомирі відновити виплату, здійснити перерахунок та виплачувати позивачу пенсію у розмірі, до її зменшення у травні 2014 року, по інвалідності в розмірі фактичних збитків, відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на підставі довідки про заробіток для обчислення пенсії №572-а, виданої 27.11.2012 року Обласною клінічною лікарнею імені О.Ф.Гербачевського, з урахуванням вже проведених пенсійних виплат, починаючи із 01.05.2014 року. Стягнено із Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області на користь позивача 1000,00 грн. моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015р. апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області задоволено частково. Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 23.01.2015р. в частині стягнення 1000,00 грн. моральної шкоди скасовано та прийняти нове рішення про відмову в цій частині позовних вимог. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Частково задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що позивач дійсно приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та йому виплачувалась заробітна плата й премії, що підтверджується відповідними документами, а відсутність табелів обліку робочого часу за 1986 рік не є підставою, згідно вимог законодавства України, для відмови у переході на пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди апеляційний суд вказав, що позивачем суду не надано жодних доказів завдання такої шкоди та обґрунтованого розрахунку її розміру.

У касаційній скарзі представник відповідача з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом 1 групи. 04.06.2013р. позивач звернувся до управління з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011р., а розпорядженням від 11.06.2013р. було здійснено відповідний перерахунок пенсії по інвалідності, виходячи із заробітку за період з 03.05.1986р. по 20.05.1986р. Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області листом за №6767/02 від 08.05.2014 року повідомило позивача, що згідно з актом перевірки достовірності видачі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 572-а від 27.11.2012 р., виданої Обласною лікарнею їм. О.Ф. Гербачевського, було встановлено відсутність підтвердження суми нарахування заробітної плати (в червні 1986 року в розмірі 544,06 крб.) відображеної в даній довідці за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС. Окрім цього, у зв'язку із тим, що на підприємстві не зберігся табель обліку робочого часу за 1986 рік, а також відсутні будь-які інші документи про відрядження взяти до уваги довідку про заробітну плату у зоні відчуження № 572 від 27.11.2012 р., для розрахунку пенсії у розмірі відшкодування фактичних збитків немає підстав. Рішенням Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення у переході на пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків позивачу відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 (далі - Порядок) визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (п. 1 Порядку).

Відповідно до п. 7 вказаного Порядку пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та роботи в зоні відчуження підтверджується виписками із наказів Житомирської обласної лікарні від 22.05.1986р. №90 та від 11.06.1986р. №107-а, довідками ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" №01/187 від 02.04.2012р. та №01/259 від 24.07.2009р.

Зважаючи на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано спростували посилання представника відповідача на те, що подані позивачем документи не підтверджують факту перебування останнього в зоні відчуження, оскільки з наданих позивачем документів вбачається, що він дійсно приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та йому виплачувалась заробітна плата й премії, що підтверджується відповідними документами, а відсутність табелів обліку робочого часу за 1986 рік не є підставою, згідно вимог норм чинного законодавства, для відмови у переході на пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з посиланнями на ст.ст. 23, 1167 Цивільного кодексу України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" про те, що позивачем суду не надано жодних доказів завдання моральної шкоди та обрахування її розміру, тому відсутні підстави для її стягнення.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області відхилити, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 23.01.2015р. та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Пасічник С.С.

Ситников О.Ф.