Справа № 872/4718/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 серпня 2015 рокусправа № 804/2669/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року по справі №804/2669/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Січеслав"

до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Січеслав» (далі по тексту - ТОВ «Січеслав», позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати протиправними дії Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо відмови йому у прийнятті декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року та не визнанні її як податкової звітності, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.02.2015 року № про застосування до позивача штрафу в сумі 170 грн. за неподання податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року та зобов'язати відповідача прийняти декларацію ТОВ «Січеслав» з податку на додану вартість за грудень 2014 року та вважати її прийнятою у день її реєстрації 18.01.2015 року за №.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову, та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що підприємством не підтверджено свою податкову адресу, що підтверджується актом від 14.01.2015 року №251/04-10-15-01, складеним працівниками управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій відділу контролю за декларуванням ПДВ Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, за наслідками виходу за адресою ТОВ «Січеслав», а саме: 51400, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Полтавська, 129/319.

У судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

У судове засідання апелянт, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду апеляційної скарги не прибув.

За приписами частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі досліджених письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, ТОВ «Січеслав» 18.01.2015 року до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області направило засобами електронного зв'язку в електронній формі податкову декларацію з ПДВ за грудень 2014 року. (а.с.7-10) Вказана податкова декларація отримана відповідачем 18.01.2015 року, що підтверджується квитанцією №2 від 18.01.2015 року. (а.с.15) Листом без номера та без дати податковим органом повідомлено, що податкова декларація з ПДВ за грудень 2014 року позивача не вважається податковою звітністю з причини порушення норм пункту 48.3 пункту 48.4 статті 48 Податкового кодексу України в частині недостовірного заповнення обов'язкового реквізиту, а саме «податкова адреса». (а.с.16-17) 26.01.2015 року ТОВ «Січеслав» на адресу відповідача направлено лист з проханням прийняти податкову декларацію з ПДВ за грудень 2014 року та надано Витяг є Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якому зазначено, що місцезнаходженням позивача є саме м.Павлоград, вул.Полтавська, буд.129 кімн.319. Вказаний лист отриманий відповідачем 26.01.2015 року. (а.с.24) Листом від 05.02.2015 року за №2790/10/04-10-15-01-17 Західно-Донбаська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області повідомила позивача, що податкова декларація з ПДВ за грудень 2014 року не вважається податковою звітністю з причини порушення норм пункту 48.4 статті 48 Податкового кодексу України. (а.с.25) Зазначених висновків відповідач дійшов на підставі акту перевірки відповідності місцезнаходження платника фактичному місцезнаходженню №251/04-10-15-01 від 14.01.2015 року, згідно якого встановлено, що фактично, на момент здійснення виходу по адресі: 51400, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Полтавська, 129/319, підприємство не знаходиться. (а.с.63)

05.02.2015 року Західно-Донбаською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку даних задекларованих у податковій звітності з ПДВ, за результатами якої складено акт №231/04-10-15-01-. У висновках акту зазначено, що податкова декларація з ПДВ за грудень 2014 року не подана. (а.с.27-28) На підставі висновків акту, відповідачем 17.02.2015 року винесено податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «Січеслав» збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 170 грн., з яких 0 грн. за основним платежем та 170 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. (а.с.40)

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірних дій та рішення відповідача, який не визнав подану позивачем податкову декларацію як податкову звітність, оскільки з долученого до матеріалів справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, складеного станом на 26.01.2015 року вбачається, що місцезнаходженням позивача є: 51400, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Полтавська, буд.129 кімн.319, яка зазначена також в гр.6 спірної податкової декларації з ПДВ. Крім того, податкове повідомлення-рішення № від 17.02.2015 року є також протиправним, оскільки обов'язок платника податків щодо своєчасного подання податкової декларації є виконаним належним чином.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.9 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби. За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою.

Згідно пункту 49.10 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

У відповідності до підпункту 49.11.1 пункту 49.11 статті 49 Кодексу у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Проте, замість письмового повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації позивачу направлено листи, в яких повідомлено про невизнання декларації податковою звітністю.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач діяв не у спосіб передбачений Податковим кодексом України. Однак, незважаючи на зміст спірного рішення, податкова декларація не прийнята відповідачем, що за своєю суттю є відмовою.

Згідно пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною відмови прийняти податкову декларацію означає, що відповідне рішення не створює жодних правових наслідків, а податкова декларація є поданою вчасно на підставі пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України. В такому разі, обов'язок платника податків щодо своєчасного подання податкової декларації є виконаним належним чином, а його порушені права є відновленими.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Січеслав» обґрунтовано задоволені судом.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Зважаючи на те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженій постанові, остання підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована, а у задоволенні апеляційної скарги має бути відмовлено.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року у справі № 804/2669/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко