Справа № 750/3241/14
Суддя: Коверзнев В. О.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/3241/14
Провадження № 6-а/750/87/15
У Х В А Л А

07 вересня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Коверзнева В. О.,

при секретарі Мачачі І. П.,

за участю: стягувача ОСОБА_1, представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зміну способу та порядку виконання постанови суду,

в с т а н о в и в:

постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.05.2014 року, яка набрала законної сили 29.01.2015 року, зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі боржник) виплачувати ОСОБА_1 (далі стягувач) з 01.01.2012 року щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі, встановленому постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.04.2009 року 50% мінімальної пенсії за віком, розрахованому із застосовуванням положень частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

На підставі цієї постанови місцевим судом видано виконавчий лист № 750/3241/14, який позивачем предявлено для примусового виконання до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

18.06.2015 року до суду звернувся відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з поданням про зміну способу та порядку виконання постанови суду і стягнення з боржника заборгованості по пенсії в розмірі 5519 грн 04 коп.

Просив розглянути подання за його відсутності.

У судовому засіданні стягувач з поданням погодився і просив його задовольнити. Представник боржника наполягала на відмові в задоволенні подання з тих підстав, що запропонована зміна способу виконання судового рішення фактично змінює його резолютивну частину.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

На підставі буквального тлумачення змісту наведеної статті вбачається висновок, що право на звернення до суду з поданням про зміну способу виконання судового рішення належить лише державному виконавцю, який виконує судове рішення, а не органу державної виконавчої служби, в якому він працює.

Крім того, згідно статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» (далі Закон) органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Виконання рішень, перелік яких встановлено законом, покладається на державних виконавців.

Таким чином, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області є не органом державної виконавчої служби, а структурним підрозділом управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, яке за Законом вважається таким органом.

Виходячи з викладеного, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області не наділений Законом правом звернення до суду з поданням про зміну способу виконання судового рішення.

Слід також зазначити, що 11.11.2014 року Верховний Суд України сформулював правову позицію (справа № 21-394а14) про те, що зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Тому зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобовязання органу ПФУ здійснити виплату із зобовязання на стягнення такої виплати є незаконною.

В силу положень частини першої статті 2442 КАС України вказана правова позиція Верховного Суду України підлягає застосуванню усіма загальними судами України.

Наведені судом вище обставини, в сукупності є безумовною підставою для відмови в задоволенні подання.

Керуючись статтями 158 160, 165 КАС України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зміну способу та порядку виконання постанови суду відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в 5 денний строк у порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя В. О. Коверзнев