Справа № 2а-2202/12/0970
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2015 року м. Київ К/800/24082/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий суддя:Вербицька О.В.
Судді: Острович С.Е.
Федоров М.О.
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.08.2012 р.

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2015 р.

у справі № 2а-2202/12/0970

за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську

до Івано-Франківської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго»

про стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську (далі - позивач, ДПІ у м. Івано-Франківську) звернулась до суду з позовом до Івано-Франківської міської ради (далі - відповідач, Івано-Франківської міська рада) про стягнення податкового боргу.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.08.2012 р. у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2015 р. постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.08.2012 р. залишено без змін.

У касаційній скарзі ДПІ у м. Івано-Франківську, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.08.2012 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2015 р. скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у зв'язку з невиконанням податкового обов'язку Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» утворено, станом на 01.04.2012 року, податковий борг в розмірі 26 500 800 гривень.

З метою вжиття заходів для погашення утвореного податкового боргу, актами за №138 від 26.11.2009 року, №16 від 19.02.2010 року та за №26 від 25.03.2010 року, проведено опис активів Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», на які поширюється право податкової застави, та проведено оцінку цього майна.

Позивачем продаж майна, внесеного в податкову заставу майна третьої особи, згідно вказаних актів опису активів, на які поширюється право податкової застави, не здійснювалося.

На виконання вимог статті 96 Податкового кодексу України, 18.04.2012 року, позивачем на адресу відповідача направлено подання за №406/9/24-150/782 про прийняття ним рішення, передбаченого пунктом 96.1 статті 96 Податкового кодексу України. Цим поданням позивач також повідомив про наслідки неподання відповіді про прийняте рішення, передбачені пунктом 96.3 статті 96 Податкового кодексу України, у вигляді звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення податкового боргу третьої особи з Івано-Франківської міської ради.

Відповіді на вказане подання Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області позивачу не направила.

20 червня 2012 року Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» подано податковому органу податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2012 року, якою самостійно визначено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 1 056 486 гривень.

Крім того, позивачем нарахована пеня на суму невиконаних зобов'язань перед бюджетом в розмірі 44 593,02 грн.

Державним міським підприємством «Івано-Франківськтеплокомуненерго» задекларованих зобов'язань з сплати податку на додану вартість та нарахованої пені в розмірі 1 101 079,02 гривень не виконано.

У зв'язку з невиконанням третьою особою вказаного податкового обов'язку, Державна податкова інспекція у місті Івано-Франківську звернулася з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради про стягнення податкового боргу в розмірі 1 101 079,02 грн. на кошти Івано-Франківської міської ради, в управлінні якого перебуває Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго».

Згідно з п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пп. 95.3 ст. 95 цього Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.

Згідно з п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Як встановлено судами, доказів для перевірки наявності у підприємства коштів на рахунках, достатніх для погашення податкового боргу у відповідній сумі, відповідачем не надано.

За змістом пункту 96.1 статті 96 Податкового кодексу України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Отже, необхідною умовою застосування заходів, спрямованих на погашення податкового боргу комунального підприємства в порядку наведеного припису, є недостатність коштів, отриманих від продажу майна комунального підприємства, для покриття його податкового боргу та витрат на проведення публічних торгів. Тобто зверненню стягнення на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває комунальне підприємство, передує продаж майна цього підприємства на публічних торгах з метою погашення його податкового боргу.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що позивачем не здійснювався у відповідності до статті 95 Податкового кодексу України продаж майна третьої особи, що внесено в податкову заставу, а тому відсутні підстави для звернення до органу місцевого самоврядування з поданням у відповідності до статті 96 Податкового кодексу України.

Таким чином, саме за вищевказаних обставин справи, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів касаційної інстанції, щодо необґрунтованості заявлених позивачем вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно.

За таких обставин, касаційна скарга відповідача підлягає відхиленню, а постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.08.2012 р. та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2015 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214 - 215, 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області відхилити.

2.Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.08.2012 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2015 р. залишити без змін.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді С.Е. Острович

М.О. Федоров