Справа № 2-а-5007/11
Суддя: Задорожній В. П.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5007/11
Провадження № 2-а/2303/3708/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2011 року смт.Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Задорожній В.П., розглянувши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації про перерахунок та виплату разової компенсації,-

встановив:

Позивач звернувся до відповідача з позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті компенсації за втрату годувальника в розмірі 60 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент смерті, зобовязати відповідача провести виплату суми компенсації за втрату годувальника виходячи із розміру 60 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент смерті, а саме в розмірі 12300 гри.

Управління праці та соціального захисту в запереченнях до позову просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що після відновлення ст..48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в первинній редакції після Рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року, Кабінетом Міністрів України не вносились зміни в Постанову, яка визначає розмір одноразової компенсації сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС. Крім того, позивач подав позов поза межами встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини по справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач дійсно являється дружиною потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії ОСОБА_2, який за життя мав І групу інвалідності, повязану з виконанням обовязків на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копіями посвідчення № 016171 від 07 липня 1004 року, висновку МСЕК від 22 грудня 2003 року. Відповідно копії посвідчення серії С № 020059. виданого Черкаським обласним воєнкоматом 18 лютого 2005 року, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих ветеранів війни.

Таким чином, позивач має право на отримання пенсії у разі втрати годувальника - потерпілого від наслідків Чорнобильської катастрофи - інваліда І групи, особи, яка відноситься до категорії ветеранів війни.

На звернення позивача з приводу перерахунку та виплати компенсації відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Управлінням було відмовлено у задоволені вимог щодо проведення такого перерахунку та виплати у зв'язку з тим, що компенсацію у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року позивач відмовилась отримувати.

Таким чином між сторонами виник публічно-правовий спір щодо захисту порушеного права позивача на гримання належного розміру,разової компенсації за втрату здоровя як пенсіонера по втраті годувальника - учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( в редакції від 09.07.2007 року) одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам І групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника.

Беручи до уваги, що Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836, встановлений розмір компенсації, який розраховується всупереч наведеним нормам Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд виходить із засад пріоритету Закону над підзаконними нормативними актами. Відповідно ч.4 сі.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового

акта Конституції України, закону України, міжнародному договору........суд застосовує правовий акт, який має вищу

юридичну силу.

Крім того, відповідно ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності, держави.

Згідно ч.1 с.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч.3 ст.99 КАС, України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватись інші строки звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ст.76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційної безпеки», право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, не обмежується строком давності.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що одноразова компенсація не с строковим платежом і взагалі не отримувалась позивачкою, відмова позивачу у перерахунку та виплаті одноразової компенсації відповідно до ст.4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є неправомірною, а тому є підстави зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату одноразової компенсації в розмірі 60 мінімальних заробітних плат виходячи з встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» розміру мінімальної заробітної плати станом на 26.05.2004 року (день смерті годувальника - ОСОБА_2Д.).

Керуючись ст.ст. 9, 69-71,94, 97, 122, 133, 158-163,183-2 КАС України, суддя ,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації, щодо ненарахування та невиплати позивачу як дружині потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії ОСОБА_2, який за життя мав І групу інвалідності, одноразової компенсації в розмірі 60 (шістдесяти) мінімальних заробітних плат.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату позивачу як дружині потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії ОСОБА_2, який за життя мав І групу інвалідності одноразової компенсації в розмірі 60 (шістдесяти) мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого станом на 26 травня 2004 року .

Зобовязати відповідача виконати постанову негайно.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії постанови суду. Постанова набуває законної сили після закінчення терміну на апеляційне оскарження в разі неподання апеляцій, а в разі подання апеляцій - після прийняття відповідної ухвали апеляційним судом.

Суддя Драбівського райсуду В.П. Задорожній