Справа № 2-а-421/10
Суддя: Кішковська З. А.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-421/2010 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2010 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі : головуючого - судді Кішковській З.А.,

при секретарі - Забаровській С.Л..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пнсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про захист соціальних прав, визнання протиправною бездіяльність щодо забезпечення проведення виплат дітям війни та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

06 рудня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Снігурівському району Миколаївської області про захист соціальних прав, визнання протиправною бездіяльність щодо забезпечення проведення виплат дітям війни та зобовязання виплати розміру заборгованості державної соціальної допомоги у вигляді щомісячного підвищення до раніше призначеного розміру пенсійних виплат за статусом діти війни, за період з 09 липня 2007 по 31 грудня 2007 року у сумі 707 грн. 90 коп., з 22 травня по 31 грудня 2008 року у розмірі 1168грн.50коп., за період 01 січня по 31 грудня 2009 року у сумі 1313грн.40коп., з 01 січня по 30 листопада 2010 року у сумі 1618грн.

В заяві вказав, що належить до соціальної категорії громадян за статусом „Діти війни та має право на соціальні пільги згідно Закону України „Про соціальний захист дітей війни (далі Закон), в тому числі на передбачене ст.6 Закону щомісячне підвищення призначеної попередньо пенсії ( за досягненням пенсійного віку) па 30% від розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідачем у порушення чинного законодавства нарахування і виплата належного розміру зазначеної гарантії з 09 липня 2007 року не провадиться.

У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подав заяву про слухання справи у його відсутність (вх.№ 13242 від 09 грудня 2010 року).

Начальник Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області згідно наданого листа просила справу розглянути у відсутністсь відповідача, зазначивши про не визнання позовних вимог на підставі раніше наданих заперечень.

Дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

ОСОБА_1 народився 13 липня 1938 року, постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (дані паспорта ЕО 988525, виданого Снігурівським РВ УМВС 28 лютого 2002 року) та підпадає під дію Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195 від 18.11.2004 року (далі Закон), остільки є громадянином України і на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової

війни не досяг вісімнадцятирічного віку (ст.1 Закону). Позивач отримує пенсію віком у УГІФУ у Снігурівському районі з постановленням на пільговий облік УПСЗН Снігурівської РДА за статусом «Дитина війни» згідно даних пенсійного посвідчення серії АБ №501058, виданого 27 березня 2003 року (а.с.7).

В силу ст.6 Закону «дітям війни» пенсії або щомісячне довічне грошове утримай чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно ст.3 Закону державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені ці Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правових актами. За ст.46 Конституції України, що має найвищу юридичну силу (сі Конституції України) громадяни мають право на соціальний захист у випадках передбачених законом.

Таким чином, позивач відповідно до цього Закону має право на підвищення отримуваної пенсії за віком на 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст.55 Конституції України).

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльної органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Суд вважає, що відмовляючи позивачу у додатковій виплаті у відповідності норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відповідач порушив права ОСОБА_1, визначені Конституцією України та вказані Законом.

Попередньо Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» і 19.12.2006 року №489-У - ст.71, дію ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війн було зупинено на 2007 рік, наступним Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст.41, було внесено зміни до ст.6 Закону, відповідно якої дітям війни до пенсії або щомісячне довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої . учасників війни. Ветерани війни мають право на отримання підвищення до пенсії а щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, і виплачується замість пенсій, відповідно до цього Закону та Закону України «П статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зазначене підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року : учасникам війни нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану праці бездоганну військову службу в тилу в роки Великою Вітчизняної війни, пенсії а щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна 'допомога, і виплачується замість пенсії, підвищується на 15 % прожиткового мінімуму для ос які втратили працездатність, іншим учасникам війни на 10% прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнанні неконституційними, серед іншого положення відповідно п.12 ст.71 і під.2 п.41 розділу 11 Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Отже, з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року та 22 травня 2008 року відновлена дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції 18 листопада 2004 року щодо розміру підвищення.

Відповідно до ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 року №835-У1 та ст.70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» №2154-У1від 27 квітня 2010 року було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 та 2010 роках встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених відповідними бюджетними програмами. Проте, на виконання вищезазначеної норми КМ України не приймалося окремих постанов щодо встановлення в 2009, 2010 роках розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «діти війни».

Однак, і натепер підвищення «дітям війни» провадиться за Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 про «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», що підтверджується листом - відповіддю Управління пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області вих№6022/06 від 22 листопада 2010 року (а.с.9-10), яким позивачу відмовлено у проведенні нарахування та виплати соціальної гарантії належним розміром.

На підставі наведеного, суд приходить висновку про наявність підстав зобов'язання відповідача здійснити перерахунок га виплату підвищення до пенсії позивач) як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії з урахуванням фактично проведених виплат.

Невиконання державою в особі Пенсійного Фонду (на який покладено проведення виплат за аналогією з положеннями Закону України «Про бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 року за №107-У1) та яким провадять нарахування і виплати утримання пенсіонерам, у тому числі і маючим статус «Діти війни», постільки Законом передбачено щомісячне підвищення саме пенсій, розміру довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії) своїх соціальних зобов'язань щодо окремих громадян ставить їх у не рівні умови, підриває принцип довіри особи до держави і закономірно призводить до порушення принципів соціальної справедливості у правовій державі. Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діє у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження щодо призначення пенсій, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

За змістом ч. 1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках,

передбачених законом.

Таким чином, держава має зобовязання забезпечити реалізацію громадянам своїх конституційних прав і делегувала проведення підвищення відповідачеві по справі.

Суд вважає, що обовязок по нарахуванню та випалі доплати до пенсії позив; передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має б покладено на Управління Пенсійного фонду України за місцем її проживання, тої УПФУ у Снігурівському районі.

Не підлягають прийняттю заперечення проти позову з боку відповідача, у то числі і щодо законодавчого не врегулювання розміру мінімальної пенсії за віком, підлягає застосуванню для обчислення розміру доплати, порядку виплат та джерел фінансування. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за вік визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «II загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-1 Іншого нормативного акту, який визначав би цей розмір або встановлював інший розмір, немає, що не може бути підставою для відмови у реалізації позивачкою конституційної гарантії. Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні і 19.05.2009 року №27-у/2009 у справі №2-25/2009 дійшов висновку про однозначні вимоги у частині ч.3 ст.28 Закону України №1058 щодо застосування мінімально розміру пенсії за віком, встановленого у а. 1 ч.1 цієї статті виключно для визначення розмірів пенсій, визначених згідно з цим Законом. Тоді, як, у даному випадку цього розмір підлягає застосуванню для визначення розміру підвищення до вже призначеної пенсії. Відповідачем не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування і виплати позивачці доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню частково без зобов'язання відповідача про виплату визначеного у заяві розміру доплати постільки такі розрахунки мають бути проведені спеціалістами УПФУ Снігурівському районі за наявності спеціальних знань, по різниці від передбачено розміру державної соціальної допомоги та фактично сплаченого.

При вирішенні спору суд вважає, що клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду за захистом порушеного права є обгрунтованим з огляду на його похилий вік і відсутність юридичної освіти, сам позивач вказав, що про відмову виплати підвищення до пенсії належним розміром дізнався з листа відповідача листопаді 2010 року і постановляє про задоволення вимог за періоди з 09 липня по грудня 2007 року, 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 30 листопада 2010 року.

У відповідності до ст.94 КАС України суд постановляє про часткове відшкодування позивачу судових витрат, розмір яких підтверджено наданими квитанціями про оплату судового збору пропорційно розміру задоволення позовні вимог (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 122, 138, 158-163 КАС України, ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни, суд -

П О С Т А II О ВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управліня Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області про захист соціальних прав, визнання протиправною бездіяльність щодо забезпечення проведення виплат дітям війни та зобовязання вчинити певні дії - задовільнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області щодо не проведення виплат ОСОБА_1 підвищення розміру пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Снігурівському районі Миколаївської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової соціальної гарантії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції 18 листопада 2004 року до розміру 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст.28 Закону України «Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування» за періоди з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня по 31 грудня 2009 року, з 01 січня по 30 листопада 2010 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 - 1 грн. 70 коп. витрат по оплаті судового, збору в дохід держави при подачі позовної заяви.

Апеляційна скарга на постанову суду подасться до адміністративного суду апеляційної інстанції через Снігурівський районний суд протягом 10-ти днів з момент її проголошення.

СУДДЯ: