Справа № 2а-1389/10
Суддя: Ведяшкіна Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новокаховський міський суд Херсонської області
Справа № 2а- 1389/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 року суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Ведяшкіна Ю.В. розглянувши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2010року позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що згідно Закону України №2195-ІУ від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни. Відповідач не виплачує з 1.01.2006 року щомісячно як дитині війни соціальну допомогу в розмірі 30% відсотків мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. 6 зазначеного Закону. Про порушення своїх прав позивачці стало відомо лише після висвітлення зазначених подій у засобах масової інформації. З наведених підстав просить суд поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав свобод та інтересів, зобов*язати відповідача нарахувати щомісячну допомогу у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 року по 31.10.2010 року в сумі 6731 грн. 70 коп., зобов*язати відповідача нараховувати щомісячну допомогу у розмірі 30% від мінімальної пенсії в подальшому.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

У запереченнях на позов відповідач заявлені вимоги не визнав, посилаючись на те, що ст. 110 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» було передбачено поетапне запровадження у 2006 році виплат дітям війни, встановлених ст. 6 Закону України» Про соціальний захист дітей війни», за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету, який так й не був визначений, тому підвищення пенсії дітям війни не було запроваджено. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» викладена в новій редакції, відповідно до якої дітям війни замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни в розмірі 10%. Після ухвалення рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 визначений розмір підвищення пенсії дітям війни. Інший розмір підвищення до пенсії дітям війни, ніж той, що зазначений у вказаній Постанові, не встановлювався, а позивачка одержувала підвищення до пенсії з 01.01.2008 року у розмірах, визначних вказаною Постановою. Вважає, що відповідач здійснює виплату щомісячної державної допомоги позивачу відповідно до вимог чинного законодавства та в межах повноважень, визначених законодавством. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову, крім того, вважає, що позивачем пропущено строк для звернення до суду із відповідним позовом без поважних причин, тому в позові слід відмовити також за пропуском строку позовної давності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи д вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Оскільки Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка у відносинах з фізичними та юридичними особами під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є субєктом владних повноважень, то дана справа є справою адміністративної юрисдикції.

Ухвалою від 08 листопада 2010 року позов в частині нарахування щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни в період з 01.01.2006 року по 05.05.2010 року залишено без розгляду у звязку з пропуском строку передбаченого ст.ст. 99, 100 КАС України, тому суд розглядає позовні вимоги за період з 05.05.2010 року по 31.10.2010 року.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності.

Згідно ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідь на заяву позивачки щодо перерахунку пенсії відповідачем була надана 07.10.2010 року. Позивачка звернулася з позовною заявою до суду

05.11.2010року, тобто позивачем не було пропущено строк звернення до суду.

Судом встановлено, що позивачка є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області та має статус дитини війни .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитина війни це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка із заявою про підвищення пенсії на підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни», проте листом Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка від 07.10.2010 року отримала відмову в підвищенні пенсії на 30 % через відсутність фінансування з Державного бюджету України.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»було зупинено на бюджетний рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 р. визнані неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 р.», якими було призупинено на 2007 р. дії ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 70 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік» Кабінету міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише в тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії, за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 52 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів», був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, з 01 січня - 695 гривень, з 01 квітня - 706 гривень, з 01 липня - 709 гривень, з 01 жовтня - 723 гривні, а з 01 грудня - 734 гривні. Розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

У 2010 році положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не змінювалось та не зупинялось, тому відповідач повинен був при нарахуванні та сплаті зазначеного виду соціальної допомоги керуватись положенням зазначеної норми закону, а не Постановою КМУ № 530 від 28.05.2008 року. Так в своєму рішенні № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. Конституційний Суд України зазначив, що утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини другої статті 6 частини другої статті 19, частини першої статті 68 Конституції України (254к/96-ВР) вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Тому при вирішенні цього питання відповідач повинен керуватись нормами спеціального закону.

Безпідставними є і посилання 'відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеного підвищення пенсії у вказаному розмірі, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України та Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про нарахування підвищення пенсії за період з 05.05.2010 року по 31.10.2010 року підлягають задоволенню, але нарахування за вказаний період часу соціальної допомоги позивачу, як «дитині війни» повинно проводитись з урахуванням фактично виплачених сум підвищення, встановленої для учасників війни, що виплачувалася позивачеві відповідно до внесених змін до Закону України , «Про соціальний захист дітей війни».

Разом з цим, суд вважає, що в частині визначення конкретної суми допомоги, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки предметом спору, по даній справі є зобовязання відповідача вчинити певні дії, а саме здійснити нарахування та виплатити державну соціальну допомогу. Визначення розміру нарахування, у вказаних правовідносинах, є функцією відповідача.

Також не підлягає задоволенню вимога позивача щодо зобовязати УПФ України нараховувати та виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу на рівні 30% мінімальної пенсії за віком в подальшому, оскільки, судове рішення спрямовано на відновлення порушених прав, свобод та інтересів на час вирішення позову по суті, а чинне законодавства не може в майбутньому регулювати суспільні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

З цих підстав, суд вважає, що вимоги позивачки про нарахування їй недоплаченої щомісячної соціальної допомоги як дитині війни, виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 05.05.2010 року по 31.10.2010 року обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачка сплатила судовий збір в сумі 3.40 грн., вказана сума підлягає стягненню з місцевого бюджету м. Нова Каховка.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,10,11, 94, 159,161,162, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.1,6 28 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсіййого Фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області про нарахування надбавки до пенсії дитині війни задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Нова Каховка Херсонської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період часу з 05.05.2010 року по

31.10.2010року за виключенням фактично виплачених сум.

Повернути ОСОБА_1 суму сплаченого державного мита в розмірі 3 гривні 40 копійок, шляхом списання їх з місцевого бюджету ( р/р № 0012, ККД 22090100, МФО 852010, , банк: ГУДКУ у Херсонській області, одержувач: місцевий бюджет м. Нова Каховка).

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Суддя Ю.В. Ведяшкіна