Справа № 804/15951/14
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Чабаненко С.В., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

ВСТАНОВИВ :

Верхньодніпровська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровської області 30 вересня 2014 року звернулася до суду з адміністративним позовом до комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» (далі - КП «ВУВКГ» ДОР»), згідно з яким просить суд надати дозвіл на погашення податкового боргу КП «ВУВКГ» ДОР» за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач має податковий борг на загальну суму 1338526, 66 грн. Заборгованість відповідача постійно збільшується. В добровільному порядку суму податкового боргу відповідач не сплачує у зв’язку з недостатністю грошових коштів, що є підставою для звернення податкового органу до суду з позовом на підставі п. 95.1-95.3 ст. 95 Податкового кодексу України щодо надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що примусове погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна комунального підприємства спричинить несприятливі наслідки значно більші, ніж наявність на цей час заборгованості перед державним бюджетом, яка поступово погашається прийнятими раніше за ініціативи позивача заходами.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у зв’язку з недостатністю грошових коштів у боржника, Верхньодніпровська ОДПІ, згідно з вимогами Податкового Кодексу України, зобов’язана здійснити заходи щодо погашення податкового боргу КП «ВУВКГ»ДОР» шляхом продажу його майна, яке перебуває у податковій заставі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що комунальне підприємство «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності Верхньодніпровською районною державною адміністрацією у Дніпропетровській області 29 листопада 1993 року.

Відповідач перебуває на податковому обліку у Верхньодніпровській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області з 22 листопада 1994 року (а.с.11-13)

Станом на 17 вересня 2014 року комунальне підприємство «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» має податковий борг у розмірі 1338526, 66 грн.

На виконання вимог статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року № 2181, який був чинний на момент виникнення у підприємства заборгованості – відповідачу було направлено першу податкову вимогу за № 1/12 від 26 жовтня 2001 року та другу податкову вимогу № 2/57 від 13 грудня 2001 року, які були вручені 13 грудня 2001 року під розпис бухгалтеру підприємства.

07 червня 2011 року, відповідно до ст.8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року №218 - всі активи платника у відповідності до акта опису майна від 07 червня 2011 року №1/240-2011 було взято у податкову заставу, яка зареєстрована у Державному реєстрі застав рухомого майна згідно з витягом «Про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна» №31721784 від 08 червня 2011 року з терміном дії до 08 червня 2016 року.

Надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що примусове погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна комунального підприємства спричинить несприятливі наслідки значно більші, ніж наявність на цей час заборгованості перед державним бюджетом, яка поступово погашається прийнятими раніше за ініціативи позивача заходами.

Суд апеляційної інстанції проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

В силу пп. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України (далі – ПК України), податковий бог - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за наявності) але не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків (ст.87 п. 87.2 ПКУ), є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених ПКУ, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПэК України визначено, що у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (податкові вимоги позивача № 1/12 від 26 жовтня 2001 року та № 2/57 від 13 грудня 2001 року, залишені без виконання).

Частиною 2 п. 95.3 ст. 95 ПК України передбачена податкова застава. Податковий орган має право звернутися до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, все майно відповідача перебуває під публічним обтяженням.

В порядку п.95.3 ст.95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового богу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Таким чином, чинним законодавством встановлена черговість вжиття податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу: спочатку приймаються заходи зі стягнення коштів платника податків, які перебувають у його власності у судовому порядку, та лише у разі їх недостатності, погашення податкового боргу здійснюється, згідно з рішення суду, за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

З матеріалів справи вбачається, що 31 січня 2014 року державним виконавцем Верхньодніпровського районного управління юстиції було винесено постанову про арешт коштів, що містяться на рахунках КП «ВУВКГ» ДОР» в межах суми 1371522,57 грн.

Проте інкасове доручення (розпорядження) № 42 від 27.01.2014 року на суму 985 826,64 грн. було повернено 07.02.2014 року без виконання у зв’язку з відсутністю грошових коштів (а.с. 22).

Протягом 2011-2014 років стягнуто інкасовими дорученнями лише 705700, 00 грн.

Сума боргу по податку на додану вартість погашено за рахунок субвенції з державного бюджету на покриття різниці в тарифах за механізмом постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2012р. № 517, ст.14 Закону України «Про державний бюджет України на 2013р.», та постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 р. № 167.

Таким чином, на виконання вимог п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, позивачем проводилась робота щодо погашення податкового боргу та стягнення коштів у судовому порядку, шляхом звернення з позовними заявами до суду, проте судові рішення про стягнення коштів в повному обсязі не виконані у зв’язку з їх відсутністю.

Виходячи з викладеного колегія суддів дійшла висновку, що позивач здійснив всі можливі заходи щодо погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають на рахунках відповідача, але у зв'язку з їх відсутністю податковий борг залишився не погашеним; відповідач має податковий борг, який слід погасити шляхом надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Слід також зазначити, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог, безпідставно послався на правовий режим майна платника як комунального підприємства як на перешкоду для застосування до відповідача примусових заходів з погашення його податкового боргу у вигляді продажу майна платника.

Згідно з положень пп. 87.3.2 п. 87.3 ст. 87 Податкового кодексу України не можуть бути використані як джерело для погашення податкового боргу платника податків майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане платнику податків у лізинг (оренду), схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління.

У той же час дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, надається не на конкретно визначене майно, а на суму податкового боргу; власне перелік майна, що підлягає реалізації з метою погашення податкового боргу платника, виявляється у процесі виконання органом державної податкової служби судового рішення про надання такого дозволу. При цьому майно платника, що підлягає продажу, не обмежується виключно майном, зазначеним в акті опису майна. В силу вимог пункту 89.5 статті 89 Податкового кодексу України джерелом погашення податкового боргу платника може бути і майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому, однак вартістю у межах суми існуючого податкового боргу.

Платник не позбавлений права в подальшому оскаржити включення податковим органом до опису майна активів, що належать платникові на іншому правовому титулі (а не на праві власності).

За наведених обставин, враховуючи наявність непогашеного податкового боргу та те, що вжиті позивачем заходи щодо погашення податкового боргу відповідача позитивних результатів не дали, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не відповідає правильному застосуванню положень Податкового кодексу України.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду та прийняття нової постанови про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198, пунктом 4 частини 1 статті 202, статтею 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Верхньодніпровської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровської області - задовольнити.

Надати дозвіл Верхньодніпровській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровської області на погашення податкового боргу комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлений 03 вересня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: О.М. Панченко