Справа № 2а-3167/10/0470
Суддя: Чабаненко Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2010-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
16 квітня 2010 р.Справа №2а-3167/10/0470

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чабаненко С.В., при секретарі - Дашковій А.М., за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2 розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Експерт" про забезпечення адміністративного позову
ТОВ «Бізнес Експерт»звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання не чинними наказів Державного комітету України із земельних ресурсів від 12.02.2010 № 152 та від 14.02.2010 № 16 з дати підписання у повному обсязі.
24.03.2010 до суду надійшли доповнення до адміністративного позову, згідно яких позивач просить визнати не чинними накази Державного комітету України із земельних ресурсів від 12.02.2010 № 152, від 14.02.2010 № 16 та від 22.03.2010 № 258 з дати підписання у повному обсязі.
13.04.2010 до суду надійшли доповнення до адміністративного позову, згідно яких позивач просить визнати не чинними накази Державного комітету України із земельних ресурсів від 12.02.2010 № 152, від 14.02.2010 № 16 та від 22.03.2010 № 258, від 29.03.2010 № 277 з дати підписання у повному обсязі.
У поданому до суду клопотанні від 16.04.2010 позивач, з урахуванням доповнення до клопотання, просить в порядку ч. 1 ст. 117 КАС України забезпечити позов та призупинити дію наказу Державного комітету України із земельних ресурсів № 277 від 29.03.2010 з моменту набрання ним законної сили до вирішення справи по суті.
В обґрунтування клопотання позивач зазначив, що 07.04.2010 ТОВ «Бізнес Експерт»отримав лист від Державного комітету України із земельних ресурсів про запрошення на засідання комісії для надання пояснень стосовно невиконання розпорядження про усунення порушень Ліцензійних умов на 29.03.2010 о 17 годині. Даний лист згідно штампу на конверті відповідачем направлений 01.04.2010.
09.04.2010 ТОВ «Бізнес Експерт»отриманий лист відповідача від 29.03.2010, (зареєстрований о 9 годині 14 хвилин, тобто до часу проведення засідання комісії о 17 годині), яким повідомлено, що відповідно до наказу Держкомзему від 29.03.2010 № 277 анульовано ліцензію серії АБ № 368932.
Позивач зазначає, що такими діями відповідач порушив право позивача дати пояснення стосовно наслідків проведених перевірок. Оскільки наказ № 277 від 29.03.2010 винесений за наслідками позапланових перевірок, на які діє мораторій згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні», отже він є протиправним і прямо порушує права підприємства на ведення певного єдиного виду господарської діяльності.
Представник відповідача проти клопотання заперечувала, пояснюючи, що оскарження рішення Держкомзему України про анулювання ліцензії до експерто-апеляційної ради при Державному комітеті України з питань регуляторної політики та підприємництва від позивача не надходило. Позивач не повідомив Держкомзем України про усунення порушень Ліцензійних умов, встановлених в акті перевірки від 16.02.2010 № 01 у термін, встановлений для усунення порушення до 10.03.2010.
Також представником відповідача зазначено, що дія мораторію на проведення перевірок згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні», не може застосовуватися щодо проведення перевірок підприємства позивача, оскільки даною нормою заборонено здійснювати заходи державного нагляду (контролю) щодо субєктів малого підприємництва, окрім перевірок, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2009 № 502 «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31.12.2010», що проводяться за зверненнями фізичних і юридичних осіб про порушення субєктом господарювання вимог законодавства або за поданням субєктом господарювання до відповідного органу письмової заяви про проведення перевірки за його бажанням. При цьому представником відповідача вказано, що згідно наказу Держкомзему України від 12.02.2010 № 152 «Про проведення позапланової перевірки ТОВ «Бізнес Експерт»за додержанням Ліцензійних умов провадження господарської діяльності щодо проведення робіт із землеустрою, землеоціночних робіт»було проведено позапланову перевірку ТОВ «Бізнес Експерт»за додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності щодо проведення робіт із землеустрою, землеоціночних робіт на підставі листа Департаменту контррозвідувального захисту економіки держави Служби безпеки України від 03.01.2010 № 8/3/2-251.
Також представником відповідача зазначено, що згідно абзацу третього-пятого пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2009 № 502 передбачається органам державного нагляду (контролю) до 31.12.2010 видавати субєктові господарювання припис про усунення протягом 30 діб виявлених порушень, підготовлений на підставі акта про проведення перевірки, якщо інший строк не передбачено законом; приймати рішення про застосування до субєктів господарювання фінансових і адміністративних санкцій лише у разі невиконання ними протягом 30 діб від дня одержання приписів про усунення виявлених порушень (крім порушень, що неможливо усунути); не застосовувати санкції щодо порушень, усунених на виконання припису.
На думку представника відповідача, оскільки розпорядження Держкомзему України щодо усунення порушень Ліцензійних умов від 22.02.2010 № 16 ТОВ «Бізнес Експерт»не виконано, отже Держкомзем на підставі акта про невиконання розпорядження про усунення порушень Ліцензійних умов приймає рішення щодо анулювання ліцензії, тобто предмет спору вичерпано та клопотання позивача задоволенню не підлягає.
Як вважає представник відповідача, призупинити дію наказу Держкомзему від 29.03.2010 № 277 «Про питання ліцензування робіт із землеустрою, землеоціночних робіт»не можливо, оскільки це є порушенням п. 6 Порядку контролю за додержанням Ліцензійних умов провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних та землеоціночних робіт, що затверджений наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва і Державного комітету України по земельних ресурсах 18.03.2003 № 30/64 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.03.2003 за № 240/7561; рішення про анулювання ліцензії набрало чинності і відомості внесені до Єдиного ліцензійного реєстру.
Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову виходячи з наступного.
Так, дійсно, при виданні наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 29.03.2010 № 277 «Про питання ліцензування робіт із землеустрою, землеоціночних робіт»відповідач порушив вимоги пунктів 6.8., 6.9. «Порядку контролю за додержанням Ліцензійних умов провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних та землеоціночних робіт», що затверджений наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва і Державного комітету України по земельних ресурсах 18.03.2003 № 30/64, а саме до розгляду Держкомземом питання про анулювання ліцензії не повідомив керівника ліцензіата або його представників про час та дату засідання комісії та не пересвідчився в отриманні повідомлення про вручення ліцензіату запрошення на засідання комісії.
Дані обставини підтверджені листом Держкомзему від 26.03.2009 «Про участь у засіданні», яким позивача у справі повідомлено про дату та час засідання комісії 17.00 година 29.03.2010, дата відправлення листа згідно штампу поштового відділення 01.04.2010. Тобто відповідачем порушено право позивача на участь у розгляді питання про анулювання ліцензії.
Також суд зазначає, що питання про анулювання ліцензії було вирішено до часу призначення відповідного засідання комісії Держкомзему, оскільки лист, яким повідомлено позивача про анулювання ліцензії містить дату та час його реєстрації -29.03.2010, 09 година 14 хвилин.
Крім цього, суд зазначає, що наказом № 277 від 29.03.2010 про анулювання ліцензії серії АБ № 368936 ТОВ «Бізнес Експерт»від 15.11.2007 на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних та землеоціночних робіт на підставі ч. 1 ст. 21 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»визначено підставою для анулювання ліцензії акт про невиконання розпорядження про усунення порушень Ліцензійних умов від 22.02.2010 № 16.
В судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями представника відповідача, що такий акт за № 03 був складений за результатами перевірки додержання субєктом господарювання Ліцензійних умов від 24.03.2010.
Однак, згідно висновків комісії, якою проведено дану перевірку та складено акт, комісія не мала змоги здійснити перевірку стану виконання ТОВ «Бізнес Експерт»розпорядження щодо усунення порушень Ліцензійних умов від 22.02.2010 № 16 у звязку з ненаданням інформації та не представленням відповідних матеріалів про усунення порушень Ліцензійних умов керівництвом або уповноваженими особами ТОВ «Бізнес Експерт».
Таким чином, підстави видання наказу Держкомзему № 277 від 29.03.2010 не відповідають висновкам проведеної 24.03.2010 перевірки.
Однак суд звертає увагу на наступні обставини.
Наказ Держкомзему України № 277 від 29.03.2010, дію якого позивач просить призупинити з метою забезпечення позову, посилаючись при цьому на те, що даним наказом порушено права позивача на ведення господарської діяльності не набрав чинності на час розгляду клопотання про забезпечення позову, отже не може порушувати будь-які права чи інтереси позивача.
Даний висновок судом зроблений у відповідності до ч. 4 ст. 21 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»у редакції
Закону України від 15.12.2009 р. N 1759-VI, згідно якої рішення про анулювання ліцензії набирає чинності через тридцять днів з дня його прийняття, крім рішень про анулювання ліцензій, прийнятих згідно з поданою заявою ліцензіата про анулювання ліцензії та в разі смерті ліцензіата (фізичної особи - підприємця), які набирають чинності з дня їх прийняття.
Крім цього, суд зазначає, що у випадку, якщо ліцензіат протягом цього часу подає скаргу до експертно-апеляційної ради, дія даного рішення органу ліцензування зупиняється до прийняття відповідного рішення спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування. (ч. 5 ст. 21 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»)
Запис про дату та номер рішення про анулювання ліцензії вноситься до ліцензійного реєстру не пізніше наступного робочого дня після набрання чинності рішенням про анулювання ліцензії. (ч. 6 ст. 21 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»).
Перелік підстав для анулювання ліцензій органом ліцензування наведено у частині першій ст. 21 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»від 01.06.2000 р. № 1775-III (зі змінами та доповненнями внесеними підпунктом 2 пункту 4розділу I ЗаконуУкраїни від 15 грудня 2009 року N1759-VI, набрали чинності з 1 березня 2010 року).
У разі незгоди з відповідним рішенням воно може бути оскаржено у судовому порядку.
Ліцензіат також має право звернутися зі скаргою до експертно-апеляційної ради про визнання недійсним рішення про анулювання ліцензії, оскільки відповідно до ст. 7 Закону № 1775-III до компетенції експертно-апеляційної ради належить розгляд заяв, претензій та скарг субєктів господарювання на рішення органів ліцензування щодо порушення цими органами законодавства у сфері ліцензування.
Також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2000 р. № 1669 «Про експортно-апеляційну раду при Державному комітеті з питань регуляторної політики та підприємництва»створено експертно-апеляційну раду при Держкомітеті з питань регуляторної політики та підприємництва України, до якої ліцензіат має право до набрання чинності рішенням про анулювання ліцензії звертатися із заявами, претензіями та скаргами.
Отже, відповідно до ст. 21 Закону № 1775-III рішення про анулювання ліцензії набирає чинності через тридцять днів з дня його прийняття. Якщо ліцензіат протягом цього часу подає скаргу до експертно-апеляційної ради, дія цього рішення органу ліцензування зупиняється до прийняття відповідного рішення спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування.
Оскільки на час розгляду клопотання про забезпечення позову наказ Держкомзему України № 277 від 29.03.2010 не набрав чинності, позивач не позбавлений права в установленому законодавством порядку оскаржити його до експертно-апеляційної ради при Держкомітеті з питань регуляторної політики та підприємництва України, та в разі такого оскарження дія цього рішення органу ліцензування має бути зупинена до прийняття відповідного рішення спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування.
Позивачем в судовому засіданні не підтверджено яким чином та за яких обставин наказ Держкомзему України № 277 від 29.03.2010, який не набрав чинності, порушує його права чи інтереси, або перешкоджає у здійсненні господарської діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст.117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
При цьому, відповідно до п. 17 а. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову, суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається, в тому числі, у спосіб зупинення дії рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються, оскільки подання адміністративного позову та відкриття провадження у справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень.
Виходячи з вищенаведених обставин, судом встановлено, що хоча наказ Держкомзему України № 277 від 29.03.2010 містить очевидні ознаки його протиправності, але на час розгляду клопотання він не є чинним, отже не діє та не породжує для позивача існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам чи інтересам, або підстав, за яких захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.
Що стосується вимоги позивача забезпечити позов шляхом призупинення дії наказу Держкомзему України № 277 від 29.03.2010 з моменту набрання ним законної сили, суд зазначає наступне.
Враховуючи строк набрання чинності рішенням про анулювання ліцензії, встановлений ч. 6 ст. 21 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», а також порядок його оскарження протягом строку набрання рішенням чинності до експертно-апеляційної ради, фактично дана вимога позивача спрямована на запобігання можливого порушення його прав та інтересів у майбутньому.
Однак, як зазначено вище, суд може вжити заходи забезпечення адміністративного позову за наявності існування очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та за наявності існування підстав, з яких захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.
Отже, на час розгляду клопотання про забезпечення позову відсутні конкретні обставини, що свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
За таких обставин, підстави для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову на час його розгляду відсутні, що не виключає їх виникнення у майбутньому.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 118, 165 КАС України, суд -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Експерт»про забезпечення адміністративного позову відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали і поданням після цього протягом десяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, то ухвала суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя ОСОБА_3