Справа № 2-а-2285/2011
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2011-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2285/2011 рік
П О С Т А Н О В А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2011 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої суддi ОСОБА_1,

секретаря Гаврилюк Л.С.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в приміщенні суду в мiстi Долина справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС Калуського взводу ДПС ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач просить скасувати постанову серії АТ № 138003 від 30.12.2010 року по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 121 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн., а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що він 25.03.2011 року отримав виклик до ВДВС Долинського районного управління юстиції, де йому 28 березня 2011 року вручили постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АТ №138003 від 30.12.2010 року. У постанові зазначено, що він 30.12.2010 року о 10 год. 10 хв. в с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області керував автомобілем, перемикав дальнє світло фар як попереджувальний сигнал, що призводило до засліплення інших водіїв, при цьому не був пристебнутий ременем пасивної безпеки, скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 та ч. 4 ст. 121 КУпАП, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Постанову про адміністративне правопорушення не отримував, не був з нею ознайомлений, тому і не міг поставити свій підпис про її отримання 30.12.2010 року. Дійсно, 30.12.2010 року рухаючись в с. Княжолука Долинського району Івано-Франківської області о 10 год. 10 хв. він був зупинений працівником міліції. Зупинивши автомобіль на узбіччі дороги за 15 м від автомобіля дорожньо-патрульної служби, біля якого був інспектор ДПС, він підготовив всі необхідні для перевірки документи і чекав в автомобілі на працівника міліції, котрий його зупинив. Через 5-7 хв. до його автомобіля підійшов інспектор ДПС. Причиною зупинення його автомобіля зі слів відповідача було порушення правил дорожнього руху, а саме те, що під час руху він перемикав дальнє світло фар як попереджувальний сигнал, що призводило до засліплювання інших водіїв. На його заперечення щодо порушення ним правил дорожнього руху і прохання пояснити суть порушення інспектор Гук М.Б. не звертав уваги та не реагував. Склавши протокол про адміністративне правопорушення, працівник міліції сказав, що бачив як він спеціально подавав водіям, які рухались назустріч попереджувальні сигнали світловими приборами про місце знаходження автомобіля ДПС. Про можливість включення ним ближнього світла фар як привітання із знайомими водіями, він не заперечував, про що засвідчив в протоколі, але пояснював, що це не призводило до засліплення інших водіїв, оскільки о 10 год 10 хв вже не темна пора і включення та перемикання, навіть дальнього, не створює перешкоди іншому водієві. Такі пояснення викликали обурення в працівника міліції і він сказав, що причиною зупинення його автомобіля було і те, що він не був пристебнутий ременем пасивної безпеки. Оскільки він завжди використовує ремінь пасивної безпеки під час руху автомобіля, тому пояснив, що зняв ремінь безпеки тільки після зупинення автомобіля, виймаючи документи з бардачка. Але відповідач на його пояснення не реагував і дописав в протоколі нове адміністративне правопорушення, яке він нібито скоїв. Працівник міліції не хотів брати до уваги свідчення очевидців, які перебували в його автомобілі. Інспектор ДПС постанови в справі про адміністративне правопорушення не виносив. Вважає, що дії відповідача були неправомірними, а накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. є незаконним та необґрунтованим. У постанові в справі про адміністративне правопорушення вказано, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. В даній статті КУпАП не передбачено покарання за перемикання світла як попереджувальний сигнал. Своїми діями працівник ДАІ порушив норми законів, що встановлюють порядок з'ясування обставин події та кваліфікації її як адміністративний проступок, а, також порядок притягнення до адміністративної відповідальності.Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектором не було дотримано встановлених чинним законодавством України вимог до порядку такого розгляду адмінправопорушення, а саме, в порушення ст. 279 КУпАП йому не було роз'яснено права та обов'язки, не було здійснено оголошення протоколу про адміністративне правопорушення, а також не досліджено всіх доказів у справі, що є безумовним порушенням його прав на захист, що є самостійною підставою для задоволення позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевикладені обставини, просив позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом. З урахуванням цієї обставини та положення ст. 128 КАС України судом вирішено не відкладати розгляд даної справи та вирішити її на підставі наявних доказів.

Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується копією постанови серії АТ № 138003 від 30 грудня 2010 року, винесеної інспектором Калуського взводу ДПС ОСОБА_4, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. У разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами ДВС з правопорушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу в сумі 850,00 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_230.12.2010 року о 10.10 год. в с. Княжолука Долинського району керував автомобілем, перемикав дальнє світло фар як попереджувальний сигнал, що призвело до засліплення інших водіїв, при цьому не був пристебнутий ременем пасивної безпеки (а.с. 6).

Як вбачається з пояснень позивача у протоколі серії АТ1 № 052266 від 30.12.2010 року він блимав, тому що вітався з друзями. Розстібнув ремінь, витягував документи (а.с. 20).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 30.12.2010 року при зупинці ОСОБА_2 працівником ДАІ вона їхала з ним в одному автомобілі. Батько був пристебнутий ременем безпеки, проте після зупинки його інспектором він відстебнув ремінь, щоб підготувати документи. Коли вони їхали, то на зустріч їм їхав знайомий, з яким батько привітався, моргнувши фарами. Засліпити цією дією він нікого не міг, оскільки це був день, приблизно 10-11 год.

При винесенні даного рішення суд також враховує те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак, представник відповідача до суду не зявився і не представив жодних доказів, які б спростували твердження позивача.

Оскільки відповідачем не було представлено будь-яких доказів про наявність в діях позивача складів адміністративних правопорушень, винність даної особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема про те, що ОСОБА_5 їхав з непристебнутим ременем безпеки та блимав дальнім світлом фар, чим допустив порушення ПДР України. Позивач та свідок в судовому засіданні ствердили, що ОСОБА_2 ніякої перешкоди для інших учасників дорожнього руху не вчинив, а тільки привітався ближнім світлом фар зі знайомим шофером, та був пристебнутий ременем пасивної безпеки, про що він також зазначив у поясненнях у протоколі, складеному на місці його зупинки відповідачем. А тому постанову серії АТ № 138003 від 30 грудня 2010 року слід скасувати, а провадження по адміністративній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст. 247, 251, 258, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.9.7 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, керуючись ст.ст. 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора ДПС Калуського взводу ДПС ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задоволити.

Постанову серії АТ № 138003 від 30.12.2010 року по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 121 КУпАП та накладення на ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: