Справа № 2а-1764/2010
Суддя: Калиновський М.М. М. М.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1764
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 р. м. Снятин

Судця Снятинського районного суду Івано-Франківської області Калиновський М.М. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області про стягнення недоплачених сум пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю та недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася у Снятинський районний суд з вищенаведеним позовом.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона проживає в населеному пункті, який відповідно до Постанови КМ України № 106 від 23 липня 1991 року віднесений до зони посиленого радіоекологічного контролю, і повинна отримувати доплату до. пенсії, як непрацююча пенсіонерка, за проживання у вищезазначеній зоні в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона належить до соціальної групи «діти війни», так як народилася у 1938 році, і на 02.09.1945 року - час закінчення Другої світової війни, їй не виповнилося 18 років. Згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсія підвищується на 30% мінімального розміру пенсії за віком. Вказана норма вступила в дію з 01.01.2006 року.

Однак, відповідач виплачує, щомісячну державну соціальну допомогу, доплату та додаткову пенсію у значно меншому розмірі, а тому просить зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату їй недоплаченої, як дитині війни, щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Законом України «Про соціальний захист дітей війни», доплати, як непрацюючій пенсіонерці, що проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, відповідно до ч.2 ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2002-2010 роки. Зобовязати відповідача надалі нараховувати та виплачувати їй доплату, як непрацюючій пенсіонерці, що проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі передбаченому ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячну державну соціальну допомогу дитині війни у розмірі передбаченому ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

В частині позовних вимог, а саме про стягнення недоплачених сум пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю та недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни за період з 01.01.2002 року по 25.05.2010 року, позов ухвалою Снятинського райсуду від 29.11.2010 року залишено без розгляду, оскільки позовні вимоги заявлені поза вимогами строку звернення до суду, а тому позовні вимоги слід розглядати в межах 6-ти місячного строку позовної давності.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини, які склалися між позивачем та Управлінням Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області, регулюються Конституцією України, ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року №2195-ГУ з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2195), рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007

року № 6-рп/2007, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6- рп/2007 та від 22.05.2008 року № Юрп/2008.

З матеріалів справи слідує, що позивачка відноситься до соціальної групи «Діти війни» відповідно до вимог ст.1 Закону №2195, що підтверджується довідкою № 9390 від 14.07.2006р., та проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, що стверджується посвідченням громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, серії В-І № 523202 від 16.03.1993 року, категорії 4. На даний час він ніде не працює та отримує пенсію в Управлінні Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області, що стверджується пенсійним посвідченням № 114467 від 04.05.1992 року.

Відповідно до ч.2 ст. 39 ЗУ «Про «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 06.06.96 року) доплата до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіологічного контролю,**- проводиться у розмірі встановленому для громадянам, які працюють на цій території, тобто ; розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 51 ЗУ «Про «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 06.06.96 року) додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону № 2195, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Вказана норма діє з 01 січня 2006 року. А у відповідності до ст.7 вище згаданого закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії здійснює Управління, яке є відповідачем у даній справі.

Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Законом України про державний бюджет України на відповідний рік.

Розмір мінімальної пенсії за віком, згідно ч. З ст.46 Конституції України, ст.ст.1, 2 ЗУ «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966 повинен бути не нижче прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Частиною 3 ст.46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму встановленого законом.

На даний час розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Таким чином, розмір мінімальної пенсії за віком для осіб пенсійного віку повинен дорівнювати прожитковому мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму затверджується Законами України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Доводи представника відповідача про те, що при розрахунку пенсії вони виконували вимоги Постанов Кабінету Міністрів України не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 9 КАС України у разі якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а в разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 положення Законів України про Держбюджет на відповідний рік, якими було змінено або зупинено положення ст.ст. 39, 51 ЗУ «Про «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та положення ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» визнані таким, що не відповідає Конституції України та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цих рішень.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

А тому на підставі викладеного, суд вважає, що слід зобовязати відповідача провести

перерахунок та виплату позивачці доплати до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, відповідно до ч. 2 ст. 39 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком, згідно ч.І ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», право на яке надано ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з 26.05.2010 року, а також провести перерахунок та виплату додаткової пенсії у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч. 2 ст. 39 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 26.05.2010 року по 31.12.2010 року з урахуванням проведених виплат.

Враховуючи вище наведене, керуючись ст. 152 Конституції України, ЗУ Про соціальний захист дітей війни, ч.І ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та 22.05.2008 року, ст.ст. 86, 99, 100, 159 -163, 183 2, 254 КАС України суд, -

ВИ РІШИВ :

Позов задоволити.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, доплату до пенсії, як непрацюючій пенсіонерці, за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 26.05. 2010 року з урахуванням проведених виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як особі, віднесеної до категорії 4 в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 26.05.2010 року по 31.12.2010 року з урахуванням проведених виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1, як дитині війни щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, згідно ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», право на яке надано ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 26.05.2010 року з урахуванням проведених виплат.

На постанову може бути подано апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови через Снятинський районний суд.

Суддя:підпис

Суддя Снятинського районного суду М.М. Калиновський