Справа № 2-а-445/10/1970
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2010-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 2-а-445/10/1970

19 лютого 2010 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі Лавренюк О.М

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1І.(Довіреність від 29.09.09р.), ОСОБА_2С.(Довіреність від 17.02.20010р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі справу за позовом управління праці та соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення штрафу від 01.02.2010р. за ВП №15546327, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації, надалі позивач, звернувся до суду з адміністративним позовом до підрозділу примусового виконання рішень головного управління юстиції у Тернопільській області, надалі відповідач, про скасування постанови про накладення штрафу від 01.02.2010р. за ВП №15546327.

Вимоги позивача вмотивовано тим, що відповідачем неправомірно винесено постанову про накладення на позивача штрафу від 01.02.2010р. за ВП №15546327 у розмірі 340грн. за невиконання постанови Кременецького районного суду Тернопільської області щодо зобовязання відповідача здійснення перерахунку отриманої ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період 11 липня по 29 листопада 2007 року та виплати даної допомоги. Позивач також посилається на обставини, що при винесенні постанови суду, судом не враховано, що відповідними статтями законів України про Державний бюджет на 2007 р. розміри щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, встановлювались із обсягу видатків виділених на цю мету при формуванні показників Державного бюджету на відповідні роки. Оскільки кошти на дані цілі не надходили, то позивач не мав фінансової можливості виконати вказану постанову суду, а лише своїм розпорядженням провів нарахування згідно вимог рішення суду. Відтак вина позивача в невиконанні постанови суду відсутня, відповідно дії працівників ДВС щодо її винесення є неправомірними, а постанова від 01.02.2010р. за ВП №15546327 старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень головного управління юстиції у Тернопільській області про накладення штрафу в сумі 340 грн. незаконною та підлягає до скасування.

В судове засідання представник позивача не зявився, просили справу розглядати без їх особистої участі.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проти їх задоволення заперечили та вказали, що позивач без поважних причин не виконав постанови Кременецького районного суду Тернопільської області. При цьому державний виконавець при винесені постанови про накладення штрафу від 01.02.2010р. за ВП №15546327 діяв у межах своєї компетенції і у спосіб передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Заслухавши в судовому засіданні представників відповідача, дослідивши докази по справі, судом встановлено, що 27.10.2009року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу Кременецького районного суду Тернопільської області, відповідно до якого управління праці та соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації зобовязано відповідача здійснити перерахунок отриманої ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період 11 липня по 29 листопада 2007 року та виплати даної допомоги.

Державним виконавцем на виконання вказаної постанови суду на імя позивача було направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.10.2009р. за ВП № 15546327, якою позивача зобовязано виконати рішення суду до 02.11.2009р.

Вимогою старшого державного виконавця по ВП № 15546327 зобовязано позивача виконати судове рішення в строк до 04.12.2009р.

Однак позивач вказану вимогу державного виконавця у встановлений строк не виконав.

Листом від 02.11.2009року управління праці та соціального захисту населення Кременецької районної державної адміністрації відповідача повідомлено, що на підставі рішення суду проведено ОСОБА_3 перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 11 липня по 29 листопада 2007р.

01.02.2010р. за ВП №15546327 відповідачем винесено постанову про накладення штрафу, згідно якої за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем добровільний термін на позивача накладено штраф у розмірі 340 грн.

Відповідно до ст.76 ЗУ «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобовязує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець відповідно до статті 24 цього Закону визначає йому строк добровільного виконання рішення.

У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання.

Відповідно до ст.4, 5 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» позивач являється розпорядником бюджетних коштів, щодо виплат допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Відповідно до вимог п.5 ст.51. глави 8 розділу ІІ Бюждетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Виплата допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» у 2007році визначалась ЗУ «Про державний бюджет на 2007рік», тому позивач, як розпорядник коштів не мав можливостей для проведення додаткових виплат на виконання рішень судів, оскільки державним бюджетом не передбачено коштів на дані цілі. В статті 7 Бюждетного кодексу України визначено принцип цільового використання бюджетних коштів бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями.

Також п.1 ст.23 Бюждетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Тому, суд вважає, позивач не може взяти на себе зобовязання, щодо виплати недоплаченої допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку передбаченої ст.15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 11 липня по 29 листопада 2007 року без внесення відповідних змін до Державному бюджету або без виділення додаткових коштів на такі цілі.

Відповідно до ст.87 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника юридичну особу від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі.

Враховуючи вищенаведене, при виненесені постанови про накладення штрафу від 01.02.2010р. за ВП №15546327 державний виконавець неправомірно не врахував поважної причини відсутність у позивача коштів на здійснення виплатити ОСОБА_3 допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку за період з 11 липня по 29 листопада 2007 року. Отже, судом не встановлено, а відповідачам не доведено вини позивача у невиконанні у встановлений державним виконавцем термін рішення суду без поважних причин.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.6, 50, 86, 128, 158, 163, 186 КАС України ст.76, 87 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати неправомірною та скасувати постанову підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Тернопільській області від 01.02.2010р. за ВП №15546327 про накладення штрафу у розмірі 340 грн. на управління праці та соціального захисту населення Кременецької РДА.

Постанова набирає законної сили в порядку встановленому ст..254 КАС України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені ст.186 КАС України.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

Копія вірна