Справа № 824/474/15-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/474/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Маренич І.В.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

27 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.,

суддів: Ватаманюка Р.В., Мельник-Томенко Ж. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях до Державного підприємства "Дослідне господарство "Центральне" Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

УПФУ в м. Чернівцях звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про стягнення заборгованості за березень 2015 року щодо сплати витрат, пов'язаних з доставкою і виплатою пільгових пенсій, призначених на підставі пунктів "в", "д" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" колишнім працівникам підприємства в сумі 13694,31 грн.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.05.2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України на користь управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях заборгованість по відшкодуванню витрат на доставку і виплату пенсій, призначених на пільгових умовах за березень 2015 року у сумі 11046, 40 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи наступне.

ДП "Дослідне господарство "Центральне" Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та з 01 квітня 1996 року узятий на облік в управлінні Пенсійного фонду України в м.Чернівцях.

З довідок про характер виконуваної роботи на посадах, які дають право на пенсію на пільгових умовах по списках, які видані відповідачем, та трудових книжок працівників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 встановлено наступне.

ОСОБА_2 працювала на підприємстві дояркою та повністю виконувала установлені норми обслуговування тварин з 18 червня 1979 року по даний час (07 травня 2009 року).

ОСОБА_3 працювала на підприємстві свинаркою та повністю виконувала установлені норми обслуговування тварин з 12 квітня 1980 року по 17 червня 2007 року.

ОСОБА_4 працював трактористом на підприємстві і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві та протягом календарного року в тваринництві з 13 березня 1978 року по 03 жовтня 2002 року.

ОСОБА_5 працював трактористом на підприємстві і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві з 20 січня 1975 року по 03 липня 1998 року.

ОСОБА_6 працювала свинаркою ферми з 20 травня 1985 року по 17 червня 2007 року.

ОСОБА_7 працював трактористом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 17 травня 1979 року по 02 лютого 2003 року.

ОСОБА_8 працював трактористом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 10 вересня 1977 року по 02 грудня 2008 року.

ОСОБА_9 працювала у господарстві з 10 жовтня 2007 року, а з 01 травня 2009 року була постійно зайнята у виробництві сільськогосподарської продукції та переведена робочою рільничої бригади.

ОСОБА_10 працювала у господарстві з 02 лютого 2009 року, а з 01 жовтня 2009 року була постійно зайнята у виробництві сільськогосподарської продукції та переведена робочою рільничої бригади.

ОСОБА_11 працював трактористом на підприємстві і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 24 листопада 1976 року по 14 липня 2003 року.

ОСОБА_12 працював трактористом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 18 квітня 1977 року по 18 вересня 2010 року.

ОСОБА_13 працював трактористом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 01 червня 1978 року по 01 січня 2009 року.

Вказані періоди роботи зазначених вище працівників зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктами "в", "д" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На адресу відповідача позивачем були направленні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не сплатив витрати, пов'язані з доставкою і виплатою пільгових пенсій в сумі 13694,31 грн., управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях звернулось до суду щодо стягнення заборгованості.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи заявлений позов, дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "в","д" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Разом з цим, суд зазначив, що позивач безпідставно визначив заборгованість по відшкодуванню витрат, пов'язаних з доставкою і виплатою пільгових пенсій за березень 2015 р. в сумі 2647,91 грн. по ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Позивач, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, оскаржив його до апеляційного суду з тих підстав, що відповідач зобов'язаний відшкодовувати витрати, пов'язані з доставкою і виплатою пільгових пенсій по ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки загального пенсійного віку зазначені громадяни досягнуть лише у 2017 році.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судова колегія погоджується із рішенням суду першої інстанції по суті спірних відносин з врахуванням наступного.

Так, судом встановлено, що громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працювали на державному підприємстві "Дослідне господарство "Центральне" Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України та у 2009 році їм призначено пенсію на пільгових умовах.

На момент призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_2 (08.05.2009 року) та ОСОБА_3 (07.06.2009 року) чинне законодавство України зобов'язувало їх колишнього роботодавця до досягнення ними пенсійного віку передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції станом на час призначення пенсій) жінки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення ними 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років. Аналогічна норма існувала і у Законі України "Про пенсійне забезпечення", відповідно до статті 12 якого право на пенсію за віком мають жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

01.10.2011 року набрав чинності Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI, яким до наведеної статті було внесено зміни, та, зокрема, було здійснено підвищення пенсійного віку для жінок.

Однак, як свідчать матеріали справи громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вийшли на пенсію у 2009 році, тобто до набрання чинності Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Водночас, у відповідності до частини 1 статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Тобто встановлено, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно - правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Таким чином, позивач не мав права на збільшення строку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до досягнення ними пенсійного віку, передбаченого статею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі змінами та доповненнями, оскільки останні вийшли на пенсію до прийняття Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", а тому на них не розповсюджується дія Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.03.2015 року у справі К/800/5101/15.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що включення громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за березень 2015 року є протиправним.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що входять до предмета доказування та мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає всі підстави для залишення його без змін.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.