Справа № 819/1999/15
Суддя: Дерех Н.В.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1999/15

03 вересня 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Хребетко І.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Гнатюк М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 ( надалі позивач, ФОП ОСОБА_4.) звернулася до адміністративного суду з адміністративним позовом до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області ( надалі відповідач, Тернопільська ОДПІ ) про визнання протиправними дій Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області при прийнятті рішення №12977 від 31.03.2015 року про анулювання реєстрації платником єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, скасування рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області №12977 від 31.03.2015 року про анулювання реєстрації платником єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та зобов'язання Тернопільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області відновити реєстрацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, шляхом включення в реєстр платників єдиного податку з 01 квітня 2015 року.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, вважає дії Тернопільської ОДПІ при прийнятті рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку протиправними, а рішення від 31.03.2015р. № 12977 незаконним, прийнятим не у спосіб передбачений податковим законодавством України та таким, що підлягає скасування, оскільки для того щоб сума грошового зобов'язання зі сплати єдиного податку вважалась сумою податкового боргу така сума повинна пройти процедуру узгодження визначену Податковим кодексом України та фактично не бути сплаченою, а на момент прийняття Тернопільською ОДПІ оскаржуваного рішення в позивача був відсутній податковий борг в розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, тому що будь-якої заборгованості зі сплати єдиного податку в нього не було, а обов'язок подачі податкової декларації за 2015р. не настав, тому сума податкового зобов'язання не може вважатися узгодженою шляхом самостійного її визначення платником. Рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації платника єдиного податку приймається, лише, на підставі акта перевірки у разі виявлення відповідних порушень вимог чинного податкового законодавства, виключно, під час проведення перевірок. Та пояснив, що чинним податковим законодавством не передбачено та не встановлено форму «довідки-висновку» та право фіскального органу на формування та її складання. З правового аналізу ст.86 Податкового кодексу України та підзаконних актів, які регулюють порядок оформлення перевірок вбачається, що довідка - службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про не встановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків. Також, у Тернопільської ОДПІ відсутні законодавчі підстави для проведення аналізу підприємницької діяльності позивача з метою виявлення порушень податкового законодавства, поза межами проведення податкових перевірок.

Представник відповідача Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Пояснив, що відповідно до довідки - висновку від 31.03.2015 року № 12996/17-07-19-18. відповідач з 01.03.2014 року перебувала на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності. Обрана група платника єдиного податку - 2 та ставка податку 20% від розміру мінімальної заробітної плати. Позивач зареєстрована платником єдиного податку другої групи від 18.02.2014 року за № НОМЕР_1 та для неї встановлена ставка податку 20 % від розміру мінімальної заробітної плати, а саме станом на 2015 рік в сумі 243 гривні 60 копійок, які відповідно повинні бути зараховані не пізніше 20 числа поточного місяця, але на казначейські рахунки, суми в повному обсязі зараховані не були, що підтверджується інтегрованими картками особового рахунку платника. Тернопільською ОДПІ проведено аналіз діяльності позивача з питань правомірності застосування спрощеної системи оподаткування, яким, на підставі даних інтегрованої карки платника податку встановлено наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів за період з 01.10.2014 року по 01.03.2015 року. Результати проведеного аналізу оформлено довідкою - висновком від 31.03.2015 року № 12996/17-07-19-18. На підставі довідки - висновку від 31.03.2015 року № 12996/17-07-19-18, рішенням Тернопільської ОДПІ від 31.03.2015 року № 12997 встановлено порушення Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 умов застосування спрощеної системи оподаткування, а саме підпункту « 8» підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України - наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів та анульовано реєстрацію платником єдиного податку ФОП ОСОБА_4 шляхом виключення з державного реєстру платників єдиного податку.

Суд, заслухавши у судовому засіданні представника позивача, представника відповідача, дослідивши представлені докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже, підлягають до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до довідки - висновку від 31.03.2015 року № 12996/17-07-19-18. відповідач фізична особа - підприємець ОСОБА_4 з 01.03.2014 року перебувала на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності. Обрана група платника єдиного податку - 2 та ставка податку 20% від розміру мінімальної заробітної плати. Реєстрація платником єдиного податку від 18.02.2014 року за №.НОМЕР_1.

Тернопільською ОДПІ проведено аналіз діяльності позивача з питань правомірності застосування спрощеної системи оподаткування, яким, на підставі даних інтегрованої карки платника податку встановлено наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів за період з 01.10.2014 року по 01.03.2015 року. Результати проведеного аналізу оформлено довідкою - висновком від 31.03.2015 року № 12996/17-07-19-18.

Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця (п.295.1 статті 295 Кодексу). Відповідно до пункту 295.2 статті 295 Кодексу нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності. Згідно з пунктом 293.1 статті 293 Кодексу ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

На підставі довідки - висновку від 31.03.2015 року № 12996/17-07-19-18, рішенням Тернопільської ОДПІ від 31.03.2015 року № 12997 встановлено порушення Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 умов застосування спрощеної системи оподаткування, а саме підпункту « 8» підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України - наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів та анульовано реєстрацію платником єдиного податку ФОП ОСОБА_4 шляхом виключення з державного реєстру платників єдиного податку.

В довідці-висновку зазначено, що проведеним аналізом діяльності ФОП ОСОБА_4 з питань правомірності застосування спрощеної системи оподаткування в частині дотримання вимог пп. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України встановлено наявність податкового боргу (код бюджетної класифікації 18050400) на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, в тому числі: 01.10.2014р. - 0,48грн., 01.11.2014р. -0,49грн., 01.12.2014р. - 0,50грн., 01.01.2015р. - 0,51грн., 01.02.2015р. - 0,52грн., 01.03.2015р.-0,02грн.

21.04.2015р., в межах адміністративного оскарження передбаченого ст. 56 Податкового кодексу України, позивачем подана до Головного управління ДФС у Тернопільській області скарга на рішення від 31.03.2015р. № 12977.

Рішенням Головного управління ДФС у Тернопільській області про результат розгляду скарги від 08.05.2015р. залишено без змін рішення від 31.03.2015р. № 12977.

З березня 2014р. перебуваючи на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності (2 група платника єдиного податку) позивач повинна сплачувати щомісячно 20% від мінімальної заробітної плати (1218 грн. - відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік»), тобто 243,60 грн. щомісячно.

З моменту отримання ФОП ОСОБА_4 свідоцтва платника єдиного податку (березень 2014р.) по квітень 2015р. позивач належним чином виконувала обов'язок із сплати сум грошового зобов'язання по єдиному податку, що підтверджується квитанціями ПАТ КБ «ПриватБанк» про оплату, зокрема: 20.03.2014р. - 243,60 грн., 28.04.2014р. - 243,60 грн., 20.05.2014р. - 243,60 грн., 20.06.2014р. - 243,60 грн., 18.07.2014р. - 243,60 грн., 21.08.2014р. - 243,60 грн., 19.09.2014р. -243,60 грн., 17.10.2014р. - 243,60 грн., 20.11.2014р. - 243,60 грн., 19.12.2014р. - 243,60 грн., 20.01.2015р. - 243,60 грн., 19.02.2015р. - 243,60 грн., 20.03.2015р. - 243,60 грн., 20.04.2015р. -243,60 грн.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, для того щоб сума грошового зобов'язання зі сплати єдиного податку вважалась сумою податкового боргу така сума повинна пройти процедуру узгодження визначену Податковим кодексом України та фактично не бути сплаченою.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 296.2. ст. 296 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені п. 295.1 ст.295.

Таким чином, на момент прийняття Тернопільською ОДПІ оскаржуваного рішення в ФОП ОСОБА_4 був відсутній податковий борг в розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, тому що будь-якої заборгованості зі сплати єдиного податку в неї не було, а обов'язок подачі податкової декларації за 2015р. не настав, тому сума податкового зобов'язання не може вважатися узгодженою шляхом самостійного її визначення платником.

Статтею 299 Податкового кодексу України визначено порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку. Згідно ст. 299 Податкового кодексу України передумовою прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку є дотримання положень п.299.11 ст.299 Податкового кодексу України.

Згідно пп. 299.11 ст.299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Підпунктом 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України, рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації платника єдиного податку приймається, лише, на підставі акта перевірки у разі виявлення відповідних порушень вимог чинного податкового законодавства, виключно, під час проведення перевірок, чого контролюючим органом у даному випадку дотримано не було.

Чинним податковим законодавством не передбачено та не встановлено форму «довідки-висновку» та право фіскального органу на формування та її складання . З правового аналізу ст. 86 Податкового кодексу України та підзаконних актів, які регулюють порядок оформлення перевірок вбачається, що довідка - службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про не встановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Таким чином, суд приходитьдо висновку, що у Тернопільської ОДПІ відсутні законодавчі підстави для проведення аналізу підприємницької діяльності позивача з метою виявлення порушень податкового законодавства, поза межами проведення податкових перевірок.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов до висновку, що відповідачем порушено процедуру прийняття рішення, та при прийнятті рішення не враховано фактичні обставини, які спростовують висновки контролюючого органу про порушення позивачем норм податкового законодавства, а тому суд прийшов до переконання, що позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 є підставним, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а відтак позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області при прийнятті рішення №12977 від 31.03.2015 року про анулювання реєстрації платником єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4.

3. Скасувати рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області №12977 від 31.03.2015 року про анулювання реєстрації платником єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4.

4. Зобов'язати Тернопільську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області відновити реєстрацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, шляхом включення в реєстр платників єдиного податку з 01 квітня 2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07 вересня 2015 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.