Справа № 2-а-287/2010
Суддя: Суперсон С. П.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Чернівецький районний суд Вінницької області
Справа №2-а-287/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Су персон С.П..,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі про визнання бездіяльності відповідача протиправною, нарахування та виплату недоплаченої 30% надбавки до пенсії дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2010 року до Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 з вище зазначеним позовом, посилаючись на протиправність бездіяльності Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі щодо нарахування та виплати недоплаченої надбавки до пенсії як дитині війни, а тому просить зобов*язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену суму надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 2006 року.

Управлінням Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі подано заперечення проти адміністративного позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

За наявності достатніх повідомлених позивачем обставин, розглянувши подані позивачем заперечення проти позову, приходжу до висновку про можливість розгляду справи та прийняття судового рішення в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Встановлено, що позивач відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 12.11.1996 року, №2195-ГУ, являється дитиною війни, що й підтверджено матеріалами справи.

Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов*язковим соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ та організацій і інших джерел соціального забезпечення.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.3 вище вказаного Закону державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно правовими актами, що гарантовано п.1 та п.6 ст.92 Конституції України.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року по справі №1-29/2007 визнано неконституційним положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» /п.12 ст.71/, які зупиняли дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» по виплаті дітям війни 30 % надбавки до пенсії.

Пунктом 41 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін в деякі законодавчі акти України» підвищення пенсії дітям війни було обмежено до 10 відсотків від мінімальної пенсії по віку.

Проте, рішенням Конституційного суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 41 розділу ІІ вище вказаного Закону визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти чи їх окремі положення, які визнано неконституційними, втрачають свою дію з дня прийняття Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, Конституційним Судом України факти зупинення законами про Державний бюджет України дії інших законів України щодо виплати 30 % надбавки, внесення змін до інших законів, в становлення іншого регулювання відносин, ніж передбачено Законом та визначено п.6 ст.92 Конституції України, визнано такими, що не відповідають ст.95 Основного Закону, що і дає підстави вважати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Чернівецького району відмову у нарахуванні та виплаті позивачу державної соціальної надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі 30 %.

Частиною 2 статті 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про пропущення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Однак, ОСОБА_1 звернулася до Чернівецького районного суду як адміністративного суду за захистом своїх порушених прав та інтересів лише у грудні 2010 року, а її твердження про те, що вона дізналася про зміну в розмірах такого роду доплат лише в поточному році, не є доказом поважної причини пропуску нею процесуального строку звернення до адміністративного суду для вирішення зазначеного питання по суті, оскільки, позивач, отримуючи протягом зазначеного ним часу пенсію, не міг не знати про розмір пенсії, що була йому нарахована, зокрема, про врахування в загальному розмірі отримуваної пенсії надбавки як дитині війни.

Оцінюючи причини пропуску позивачем процесуального строку звернення до адміністративного суду неповажними, суд в силу статті 100 КАС України приходить до висновку, що це є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов*язання Управління Пенсійного фонду у Чернівецькому районі Вінницької області нарахувати та виплати щомісячну державну соціальну надбавку в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період 2006 2009 років /включно до 08.06.2010 року/.

Крім цього, суд оцінює вимогу позивача щодо нарахування та стягнення доплати за 2006 рік, незаконною та такою, що не підлягає до задоволення, оскільки дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено Законом України «Про державний бюджет на 2006 рік».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з врахуванням визначеного законодавством шестимісячного строку звернення осіб до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.11 КАС України приходжу до висновку про вихід за межі позовних вимог з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача.

Так, позивачем в позовній заяві ставиться вимога про задоволення позовних вимог, починаючи з 2006 року по 09.11.2010 року. Однак, з врахуванням визначеного законодавством шестимісячного строку звернення осіб до суду за захистом прав, свобод та інтересів, у відповідності до ч.2 ст.11 КАС України приходжу до висновку про часткове задоволення позовних вимог, починаючи з 08.06.2010 року по 08.12.2010 року ( а не по 09.11.2010 року).

Реалізація положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в частині нарахування та виплати 30% надбавки покладено законодавством на Управління Пенсійного фонду України.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення виплачуваних Управлінням пенсійного фонду України у Чернівецькому районі пенсій має підвищуватись на 30% мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається у відповідності до положень ст.28 Закону України «Про пенсії».

При частковому задоволенні позовних вимог судом враховується, що Управлінням пенсійного фонду України проводилась доплата до пенсії позивача на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

У відповідності до положень п.8 ч.6 ст.183-2, п.1 ч.1 ст.256 КАС України відповідач зобов*язаний виконати постанову негайно в частині присудження позивачу як дитині війни щомісячної державної соціальної надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у межах суми платежу за один місяць.

На підставі Конституції України, Закону України "Про загальнобов*язкове державне пенсійне страхування", Закону України " Про пенсійне забезпечення", Закону України «Про соціальний захист дітей війни», керуючись ст., ст.6, 11, 18, 19, 99, 100, 104, 105, 106, 183-2, 256 п.1 ч.1 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Зобов*язати Управління Пенсійного фонду у Чернівецькому районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі недоплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 08.06.2010 року по 08.12.2010 року, враховуючи при цьому проведені попередні виплати у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року, №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

В решті позовних вимог відмовити, у зв*язку із пропущенням процесуального строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до п.8 ч.6 ст.183-2, п.1 ч.1 ст.256 КАС України допустити негайне виконання постанови у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на постанову подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Чернівецький районний суд протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків ї оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Су персон С.П.