Справа № К/9991/25443/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м. Київ К/9991/25443/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Швеця В.В., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2011 року, -

встановив:

У жовтні 2010 року Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області звернулося в суд з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі про визнання дій незаконними і зобов'язання вчинити дії.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2011 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області, посилаючись на порушення судами норм права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2011 року і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі подало письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з'явились, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, то суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами встановлено, що при підписанні актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за квітень-червень 2010 року, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі не прийняло до заліку частину витрат Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області, склавши при цьому відповідні таблиці розбіжностей.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області звернулося в суд з позовом, у якому просило: визнати незаконними дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі щодо відмови в узгодженні загальної суми витрат, що підлягають відшкодуванню в сумі 94404,88 гривень, та включити її в акти щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих за період з 1 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року; зобов'язати відповідача вчинити дії щодо узгодження загальної суми витрат, що підлягають відшкодуванню в сумі 94404,88 гривень, та включити її в акти щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих за період з 1 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі про визнання дій незаконними і зобов'язання вчинити дії є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Так, Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд соціального страхування від нещасних випадків) від 4 березня 2003 року № 5-4/4, який розроблено відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV, Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 22 лютого 2001 року № 2272-ІІІ та Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII, не регулює спірні відносини, які виникли у цьому випадку, оскільки встановлене цим Порядком правило щодо підписання актів звірки розрахунків підлягає застосуванню лише за відсутності спору.

У разі наявності спору та незгоди на підписання актів звірки розрахунків з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків, у судах адміністративної юрисдикції мають вирішуватись вимоги про стягнення таких сум, шляхом пред'явлення органами Пенсійного фонду України позову про стягнення цих сум, а не шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки, узгодження суми витрат та включення до актів звірки виплачену суму витрат.

Таким чином, суд першої інстанції вірно виходив з того, що обраний у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного права не відповідає змісту прав Управління Пенсійного фонду України щодо відшкодування понесених ним витрат.

Також суд першої інстанції правильно вказав на те, що витрати, понесені органами Пенсійного фонду України на виплату і доставку державної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» від 26 березня 2008 року № 265, не підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Суд апеляційної інстанції вірно погодився із рішенням суду першої інстанції про відмову Управлінню Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області в задоволенні позовних вимог, однак у своєму рішенні помилково зазначив про те, що на даному етапі вимога Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області про стягнення коштів суперечить закону та не може бути задоволена, оскільки вказане управління звертаючись до суду з цим позовом не ставило питання про стягнення коштів, а просило, зокрема, зобов'язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі вчинити дії щодо узгодження загальної суми витрат, що підлягають відшкодуванню в сумі 94404,88 гривень, та включити її в акти щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих за період з 1 квітня 2010 року по 30 червня 2010 року. Також апеляційний суд невірно вказав, що вимоги про стягнення коштів на відшкодування понесених витрат можуть бути пред'явлені виключно Пенсійним фондом України до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Таким чином, оскільки суд апеляційної інстанції залишаючи без змін постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2010 року обґрунтовано погодився із висновком суду першої інстанції про відмову Управлінню Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області в задоволенні позовних вимог, а деякі помилкові доводи апеляційного суду не вплинули на правильний результат вирішення цієї справи по суті, то колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для задоволення касаційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області та скасування оскаржуваних судових рішень.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до вимог частини 2 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області - залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 квітня 2011 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Житомирському районі Житомирської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Житомирі про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Швець В.В.