Справа № 442/10019/14-а
Суддя: Грицай М. М.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/442/28/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

з участю секретаря - Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич адміністративну справу за позовом Колективного сільськогосподарського підприємства «Лішнянське» до ОСОБА_2 сільської ради про визнання протиправним рішення ОСОБА_2 сільської ради та зобовязання вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

КСП «Лішнянське» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним рішення ОСОБА_2 сільської ради від 28.11.2014 року № 508 «Про відмову Колективному сільськогосподарському підприємству «Лішнянське» в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»; зобов'язати ОСОБА_2 сільську раду надати дозвіл Колективному сільськогосподарському підприємству «Лішнянське» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 29 га в урочищі «Сад» села Лішня Дрогобицького району, для передачі її в користування на умовах оренди.

Позов мотивує тим, що КСП «Лішнянське» утворилося в результаті реорганізації Державного сільськогосподарського підприємства «Лішнянське», якому належала на праві постійного користування земельна ділянка для ведення садівництва (сад плодових дерев) площею 29,3 га. Таким чином, КСП «Лішнянське» є правонаступником Державного сільськогосподарського підприємства «Лішнянське». Разом з тим, сад плодових дерев перейшов у власність КСП «Лішнянське» на підставі Договору №5/1 - 408 безоплатної передачі майна Державного сільськогосподарського підприємства «Лішнянське» від 27 грудня 2002 року та акту № 5/1 - 410 приймання - передавання майна ДСП «Лішнянське» від 29 грудня 2002 року. За користування земельною ділянкою сплачують земельний податок, однак, через неспроможність його сплати протягом останніх років, внаслідок відсутності ведення підприємством господарської діяльності, утворився податковий борг на суму 12666,38 гривень. Згідно ч.2 ст.92 ЗК України, КСП «ОСОБА_2 не може володіти та користуватися на праві постійного користування земельними ділянками, а лише на правах оренди, відповідно до ч.2 ст.93 ЗК України, тому звернулися до ОСОБА_2 сільської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 29 га в урочищі «Сад» с.Лішня та передачі її в користування на умовах оренди. Проте, в задоволенні даного клопотання відповідачем було відмовлено. У такому випадку змушені звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що на вищезгаданій земельній ділянці знаходиться майно (живі насадження) КСП «Лішнянське». Позивачу нараховується податок за користування земельною ділянкою, хоча підприємство фактично не займається господарською діяльністю, оскільки відсутній договір оренди, а тому вважає звернення КСП «Лішнянське» до ОСОБА_2 сільської ради з проханням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва підставним. Зазначив, що оскаржуване рішення ОСОБА_2 сільської ради від 28.11.2014 року приймалось за результатами голосування депутатського корпусу сільської ради.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно Плану приватизації Державного сільськогосподарського підприємства «Лішнянське», затвердженого наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області від 25 грудня 2002 року № 1102, сад плодових дерев перейшов у власність Колективного сільськогосподарського підприємства «Лішнянське» на підставі Договору №5/1 - 408 безоплатної передачі майна Державного сільськогосподарського підприємства «Лішнянське» від 27 грудня 2002 року та акту № 5/1 - 410 приймання - передавання майна Державного сільськогосподарського підприємства «Лішнянське» від 29 грудня 2002 року.

Як вбачається з довідки № 184 від 20.02.2012 року, виданої Управлінням земельних ресурсів у Дрогобицькому районі, КСП «Лішнянське» станом на 01.01.2012 року використовує земельні ділянки на території с.Лішня Дрогобицького району (багаторічні насадження) площею 29,3 га.

З довідки №6136/10/2500 від 05.08.2014 року, сума новоствореного податкового боргу платника податків по КСП «Лішнянське», яка виникла за період з 13.09.2013 року по 05.08.2014 року становить 12666,38 гривень.

Відповідно до частини 2 статті 92 Земельного кодексу України права самостійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; ґ) вищі навчальні заклади незалежно від форми власності.

Згідно ч.2 ст. 93 Земельного кодексу України, земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Як вбачається з копії клопотання №15 від 11.11.2014 року голови КСП «Лішнянське», ОСОБА_3 звернувся з клопотанням до голови ОСОБА_2 сільської ради про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 29 га в урочищі «Сад» с.Лішня Дрогобицького району для передачі її в користування на умовах оренди.

У відповідності до ст.ст.142-144 Конституції України, земля відноситься до матеріальної основи місцевого самоврядування, його органи мають право розпоряджатися ним шляхом прийняття рішень, обовязкових виконанню на відповідній території.

Згідно до пункту а ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить розпорядження землями територіальної громади.Аналогічне право закріплено у п.34 ч.1 ст.26 та у ст.33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

Як вбачається з рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради № 508 від 28.11.2014 року «Про відмову Колективному сільськогосподарському підприємству «Лішнянське» в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», керуючись ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.118 Земельного кодексу України, сесія сільської ради вирішила відмовити КСП «Лішнянське» в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо ведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 29 га в урочищі «Сад» с.Лішня Дрогобицького району для передачі її в користування на умовах оренди.

У даному рішенні орган місцевого самоврядування керувався положеннями статті 118 Земельного кодексу України. Проте, зазначена норма не врегульовує відносини, вказані в оскаржуваному рішенні. Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, що не стосується питань, висвітлених у даному рішенні.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

З урахуванням положень ст.123 Земельного Кодексу України, підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, може бути невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, схем-землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Отже, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване у даному адміністративному позові рішення ОСОБА_2 сільської ради Дрогобицького району Львівської області прийняте із грубим порушенням норм матеріального права, а також порушує законні права та інтереси позивача, у звязку з чим підлягає до скасування.

Щодо вимоги позивача про зобовязання ОСОБА_2 сільської ради надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, то, суд вважає, що у задоволенні такої слід відмовити.

ОСОБА_2 сільська рада при здійсненні повноважень власника землі є вільною у реалізації права розпоряджатися землею та вільна у виборі субєкта щодо надання йому права користування землею в порядку, встановленому законом. Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки можлива лише за наявності волевиявлення на те сторін, яке з боку уповноваженого органу оформлюється відповідним рішенням. Зобовязання судом цього органу надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в користування на умовах орендисуперечитиме вимогам законодавства, зокрема, статті 319 Цивільного кодексу України, згідно якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Проте, суд вважає, що відповідача слід зобов'язати розглянути клопотання КСП «Лішнянське» згідно вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 86, 158-163 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради від 28.11.2014 року за №508 «Про відмову Колективному сільськогосподарському підприємству «Лішнянське» в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

Зобовязати ОСОБА_2 сільську раду Дрогобицького району Львівської області повторно у спосіб та порядок, передбачений чинним законодавством України, розглянути на черговому засіданні сесії сільської ради клопотання Колективного сільськогосподарського підприємства «Лішнянське» про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, площею 29 га, в урочищі «Сад» села Лішня Дрогобицького району для передачі її в користування на умовах оренди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Грицай М.М.