Справа № 159/4380/15-а
Суддя: Наваляний Т. Д.
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4380/15-а
Провадження № 2-а/159/156/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 04 вересня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі справу за адміністративним позовом Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень» до Ковельської міської ради про скасування рішення Ковельської міської ради від 30.06.2015 року № 73/48 «Про затвердження Положення про встановлення плати за землю на території міста Ковеля»,-

в с т а н о в и в :

Державне територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця» в особі Відокремленого підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень» звернулось в суд з адміністративним позовом до Ковельської міської ради про скасування рішення Ковельської міської ради від 30.06.2015 року № 73/48 «Про затвердження Положення про встановлення плати за землю на території міста Ковеля». В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що оскаржуваним рішенням Ковельської міської ради затверджено Положення про встановлення плати за землю, зокрема відповідно до п. 5.1.2 додатку до рішення міської ради № 73/48 від 30.06.2015 року встановлено з 01.01.2016 року ставку податку на земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні субєктів господарювання у розмірі 4 відсотки від їх нормативної грошової оцінки. Позивач вважає дане рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про транспорт» до земель залізничного транспорту належать землі надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту. Відповідно до ст. 274 Податкового Кодексу України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності). Рішенням Ковельської міської ради народних депутатів від 18.03.1999 року № 7/12, позивачу надано у постійне користування 259,478 га. землі згідно з планом користування для розміщення будівель і споруд, забезпечення експлуатації залізниці. Пунктом 5 Положення про встановлення плати за землю на території м. Ковеля встановлено ставки земельного податку у розмірі 4 відсотки від їх нормативної грошової оцінки, яке не узгоджується з вимогами ч.1 ст. 274 Податкового Кодексу України, оскільки ДТГО «Львівська залізниця» є юридичною особою державної форми власності, тому Ковельська міська рада безпідставно встановила ставку податку на рівні 4 відсотків нормативної грошової оцінки землі. Просить визнати незаконним та скасувати рішення Ковельської міської ради від 30.06.2015 року № 73/48 «Про затвердження Положення про встановлення плати за землю на території міста Ковеля».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити.

Представник відповідача виконавчого комітету Ковельської міської ради в судове засідання, яке було призначено на 26.07.2015 року, на 02.09.2015 року та на 04.09.2015 року не зявився.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Представник відповідача подав суду заперечення на позов, згідно яких відповідач позов не визнає та просить в його задоволенні відмовити. В поданих запереченнях представник відповідача вказує, що відповідно до Податкового Кодексу України, органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території. Оскільки ДТГО «Львівська залізниця» є субєктом господарювання у постійному користуванні якого є земельна ділянка, тому відповідачем правомірно застосовано саме таку ставку земельного податку. Вважає, що оскаржуване рішення Ковельської міської прийняте в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством України, і просить в задоволенні позову відмовити з мотивів його безпідставності.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушенні її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Як встановлено в судовому засіданні та стверджується державним актом на право постійного користування землею, рішенням Ковельської міської ради народних депутатів від 18.03.1999 року № 7/12, Львівській залізниці надано в постійне користування землю в межах згідно з планом землекористування площею 259,478 га. для розміщення будівель і споруд, забезпечення експлуатації залізниці (а.с.10).

30 червня 2015 року Ковельською міською радою прийнято рішення за № 73/48 «Про затвердження Положення про встановлення плати за землю на території міста Ковеля», пунктом 1 якого затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Ковеля згідно додатку до рішення.

Пунктом 5 Додатку до рішення міської ради № 73/48 від 30.06.2015 року встановлено з 01.01.2016 року ставку земельного податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні субєктів господарювання у розмірі 4 відсотки від їх нормативної грошової оцінки (а.с.9).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання, а згідно до п.24 ч.1 ст. 26 вказаного Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п.13.3 ст. 12 Податкового кодексу України, сільські, селищні і міські ради у межах повноважень та з урахуванням граничних розмірів ставок встановлюють своїми рішеннями місцеві податки і збори, які є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним.

Згідно п.7.3 ст. 7 Податкового кодексу України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Згідно з п.п. 14.1.147 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно ст. 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого у розділі XIII «Плата за землю».

Відповідно до ст. 274 Податкового кодексу України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Відповідно п.1.1 Статуту Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця», ДТГО «Львівська залізниця» створене, згідно із ст. 1, 4 ЗУ «Про залізничний транспорт», засноване на державній власності і входить до сфери управління Міністерства транспорту та звязку України та підпорядковане Укрзалізниці.

Відповідно до Положення про відокремлений підрозділ «Рівненська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця» є відокремленим підрозділом ДТГО «Львівська залізниця» з державною формою власності.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до Статуту ТДГО «Львівська залізниця», Львівська залізниця - це створене згідно із статтями 1,4 Закону України «Про залізничний транспорт» статутне державне підприємство, засноване на державній власності і підпорядковане Державній адміністрації залізничного транспорту України.

Тобто Львівська залізниця є державним підприємством, яке здійснює свою діяльність у спеціальній сфері - сфері залізничного транспорту, особливості здійснення якої врегульовані спеціальним Законом України «Про залізничний транспорт».

Таким чином, при прийнятті оскаржуваного рішення в частині встановлення ставок земельного податку, Ковельською міською радою не враховано вимоги Податкового кодексу України, зокрема ч.1 ст. 274, згідно якої ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, оскільки позивач є підприємством з державною формою власності.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1,2 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд має право прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначення способу його здійснення. Також зазначеною нормою статті визначено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, позивач є платником земельного податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні, як підприємство державної форми власності, тому, оскільки в межах КАС України захисту підлягає порушене право позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Враховуючи, що представником відповідача не подано будь-яких доказів щодо правомірності постановлення оскаржуваного рішення, суд прийшов до висновку, що при прийнятті рішення від 30.06.2015 року № 73/48 Ковельською міською радою не враховано положень ч.1 ст. 274 Податкового кодексу України, що призвело до порушення прав позивача, внаслідок чого позов слід задовольнити частково, скасувавши рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 30.06.2015 року № 73/48 «Про затвердження Положення про встановлення плати за землю на території міста Ковеля» в частині п. 5.1.2 додатку до рішення міської ради № 73/48 від 30.06.2015 року про встановлення з 01.01.2016 року ставку податку на земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні субєктів господарювання у розмірі 4 відсотки від їх нормативної грошової оцінки.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6, 8, 9, 10, 71, 94, 105, 158, 159, 160, 162, 163 КАС України, ст. 24, 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 274 Податкового кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 30.06.2015 року № 73/48 «Про затвердження Положення про встановлення плати за землю на території міста Ковеля» в частині п. 5.1.2 додатку до рішення міської ради № 73/48 від 30.06.2015 року про встановлення з 01.01.2016 року ставку податку на земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні субєктів господарювання у розмірі 4 відсотки від їх нормативної грошової оцінки.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:ОСОБА_2