Справа № 2а-2464/10
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Хортицький районний суд м.Запоріжжя
Справа № 2а-2464/2010 р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Кучерук І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора ІДПС ВДАІ для обслуговування адміністративної території Томаківського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 про скасування постанови

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС ОСОБА_2 у якому просить суд визнати протиправними дії інспектора, скасувати постанову серії АЕ №386976 від 05.10.2010 року, вказавши, що 05.10.2010 року відносно неї було складено протокол та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП за перевищення швидкості. З правопорушенням та постановою не згодна, так як швидкість не перевищувала.

Позивачка подала заяву про розгляд справу за її відсутності у порядку письмового провадження, вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково.

Згідно вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В судовому засіданні встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ №386976 відносно ОСОБА_1 винесена 05.10.2010 року за ст. 122 ч.1 КУпАП.

У постанові вказано, що ОСОБА_1 05.10.2010 року о 14-24 годин по вул.. Запорізька у смт. Томаківка позначеному дорожнім знаком 5.45, керуючи автомобілем «ЗАЗ 110247» д.н. 15863НЕ рухалася зі швидкістю 86 км./год., швидкість вимірювалося приладом «Беркут» серійний номер приладу 0901088.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відсутність відомостей, щодо обмеження швидкості на відрізку дороги, вказаному у постанові, дислокація прибору вимірювання(у межах населеного пункту або поза нього) на думку суду є основною обставиною, щодо встановлення факту адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до п.12.6.ґ ПДР України на дорогах для автомобілів встановлене обмеження швидкості не більш ніж 110 км/год., а відповідно до п.12.4. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь. На запит суду відносно матеріалів які послугували підставою для винесення постанови та накладенню адміністративного стягнення, відповіді не надійшло, відповідач у судове засідання не зявилася, доказів в обґрунтування постанови не надала.

В цій ситуації суб'єкт владних повноважень повинен надати докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином на підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо скасування постанови є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Однак суд не може погодитися з позовними вимогами про визнання визнати протиправними дії інспектора, так як порушень закону з боку відповідача по складанню оскаржуваної постанови не встановлено.

Таким чином суд вважає правомірними, обґрунтованими та законними дії відповідача ОСОБА_2 по складенню протоколу та постанови за ознаками ст. 122 ч.1 КУпАП, та такими що відповідають вимогам п.5, 12 ст. 10 Закону України «Про міліцію», ст. 283 - 285 КУпАП, «Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху». Суд вважає, що ОСОБА_2 діяв у межах своїх повноважень при складанні протоколу та постанови та накладенні адміністративного штрафу у межах санкцій передбачених ст. 122 ч.1 КУпАП. Оцінку постанові та протоколу, як доказу адміністративного правопорушення, дає суд своїм рішенням.

Відповідно до ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 14, 53 Закону України «Про дорожній рух», п. 12.4, 12.6. «Правил дорожнього руху» України, ст.122, 141, 247, 293 КУпАП,ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69, 71, 72, 104, 122, 159, 160, 163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову АЕ №386976 від 05.10.2010 року по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про накладення штрафу у розмірі 260 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині позову: визнання протиправними дії відповідача - відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя :