Справа № 2-а-847/10/1970
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2010-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 2-а-847/10/1970

31 березня 2010 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі Лавренюк О.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 Довіреність №8/213-828 від 02.07. 2009р.,

представника відповідача ОСОБА_2 Довіреність №745/04 від 26.01.2010р.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства «Тернопільське обєднання «Текстерно»

до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі

про скасування рішень Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі за №0327, №0328 від 16 лютого 2010 року про застосування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Тернопільське обєднання «Текстерно» звернулось у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про скасування рішень Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі за №0327, №0328 від 16 лютого 2010 року про застосування штрафних санкцій.

Позивач в обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі винесло рішення №0327, №0328 від 16 лютого 2010 року про застосування штрафних санкцій (штраф у розмірі 10%) та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату ВАТ «Тернопільське обєднання «Текстерно» страхових внесків. Позивач вважає, що дані рішення управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі є безпідставними і такими, що суперечать вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ (далі Закон № 2343-ХІІ), який регулює застосування штрафів підприємствам, що перебувають у процедурі банкрутства. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.06.2003 року порушено провадження у справі № 1/294 про визнання банкрутом ВАТ «Тернопільське обєднання «Текстерно» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до Закону № 2343-ХІІ діє протягом провадження у справі про банкрутство, тому штрафи, визначенні Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) за цей період дії мораторію не застосовуються. Тобто, боржник повинен виконувати зобовязання, що виникли після введення мораторію, але за їх не виконання або неналежне виконання неустойка не нараховується, а інші санкції не застосовуються.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з мотивів передбачених у позові і просив скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі № 0326, № 0327 від 16 лютого 2010 року про застосування штрафних санкцій.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що рішення №0326, №0327 від 16 лютого 2010 року прийнятті Управлінням Пенсійного фонду України в місті Тернополі у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, а тому в задоволені позову просив відмовити.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши подані письмові докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Позивач, відповідно до ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р., ст.15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року (далі Закон № 1058-ІV) та ст.1 Закону України "Про збір на обов"язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. (далі Закон України), є платником страхових внесків на обов"язкове державне пенсійне страхування, порядок сплати, яких передбачений "Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України" (затверджена постановою правління ПФ України від 19.12.2003р. №21-1 (далі Інструкція).

Статтею 1 Закону України встановлено, що страховими внесками є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір обов"язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавтсвом, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно Закону № 1058-ІV, який є спеціальним законом щодо загальнообовязкового державного пенсійного страхування, до всіх боржників без винятку застосовуються фінансові санкції та нараховується пеня.

Відповідно до ч.6 ст. 20 Закону № 1058-ІV страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

У відповідності з вимогами ст. 106 Закону № 1058- ІV суми страхових внесків своєчасно не нараховані ст. 20 цього Закону вважаються простроченою заборгованістю і стягуються з нарахуванням пені та застосування фінансових санкцій.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст.106 Закону № 1058- ІV, виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції:

за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу (Закон в редакції, що діяла в момент прийняття спірних рішень);

Таким чином, на підставі п.2 ч. 9 ст.106 Закону № 1058- ІV Управлінням Пенсійного фонду України і місті Тернополі було прийнято рішення № 0026 від 12.01.2010 року, яким застосовано штраф на суму 65355 грн. 08 коп. та пеня на суму 463620 грн. 56 коп., за період з 20.11.2007 року по 30.10.2009 року та період з 20.12.2007року по 17.12.2009року і рішення № 0027 від 12.01.2010 року, яким застосовано штраф на суму 3934 грн. 75 коп. та пеня на суму 12486 грн. 07 коп. за період з 22.12.2008 року по 27.10.2009 року, з 20.01.2009року по 25.12.2009року, та з 20.02.2009року по 25.12.2009року.

Згідно ухвали Господарського суду Тернопільської області у справі №1/Б -294, 11 червня 2003року, щодо Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське обєднання «Текстерно» порушено провадження у справі про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Станом на дату розгляду Тернопільським окружним адміністративним судом справи №2-а-283/10/1970, провадження у справи №1/Б -294 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське обєднання «Текстерно» знаходиться на стадії процедури розпорядження майном боржника та остаточний реєстр вимог кредиторів у даній справі не затверджений (а.с. 57-62).

Судом встановлено, що фінансові санкції відповідачем нараховані згідно п. 2 ч. 9 ст.106 Закону № 1058-ІV на поточні зобовязання позивача, які виникли після дня введення мораторію та лише за ті періоди, в яких позивачем погашена недоїмка в повному обсязі, однак не своєчасно (а.с.25-26, 33-34).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2343-ХІІ, мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до прийняття рішення про проведення мораторію.

Відповідно до ст. 12 Закону № 2343-ХІІ, яка встановлює, заборону нараховувати протягом дії мораторію неустойку (штраф, пеню), інші фінансові (економічні санкції) за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) стосується вимог, зобовязань, які підпадають під поняття мораторію.

Слід зазначити, що мораторій не зупиняє виконання боржником зобовязань щодо сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, які виникли після дня введення мораторію, а отже, і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення, невиконання таких зобовязань є правопорушенням.

Отже, нарахування санкцій за невиконання зобовязань щодо сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а також штрафних санкцій, ґрунтується на законі.

Нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості та зобовязаннями, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, припиняється згідно ч.1 ст. 23 Закону № 2343-ХІІ, лише з дня прийняття Господарським судом Постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи те, що строк виконання зобовязань щодо сплати внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування настав після порушення провадження у справі про банкрутство, дія мораторію на виконання цих зобовязань не розповсюджувалась. Такого висновку дотримуються і Судова палата у господарських справах Верховного суду України у справі №23/447 ухвала від 16.04.2009року, якою залишено без змін постанову Вищого господарського суду від 11 березня 2009року, Судова палата в адміністративних справах Верховного суду України Постанова від 06.02.2007року № 07/87 та Постанова від 07.11.2006року.

Таким чином, судом не приймається до уваги твердження позивача про те, що вищевказані рішення були прийнятті відповідачем з порушенням вимог Закону № 2343-ХІІ, оскільки дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів. Стосовно зобовязань поточних кредиторів, які виникли під час судових процедур, правила мораторію не застосовуються і по цих зобовязаннях згідно загальних правил нараховуються неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових) платежів.

За таких обставин суд вважає, що дії відповідача щодо прийняття оскаржуваних рішень є правомірними, а позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Тернопільське обєднання «Текстерно» є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське обєднання «Текстерно» до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про скасування рішень Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про застосування штрафних санкцій за №0327, №0328 від 16 лютого 2010 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені ст.186 КАС України.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.