Справа № 809/2935/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2015 р. Справа № 809/2935/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

За участю секретаря Драгомирецького І.М.,

представника відповідача Сворак В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до відповідача: Тисменицької об"єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області

про скасування податкового повідомлення рішення № від 03.06.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі-позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Тисменицької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 03.06.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наслідками камеральної перевірки подання податкової звітності суб'єктом господарювання ОСОБА_2, посадовими особами Тисменицької ОДПІ складено акт від 02.06.2015 року, в якому зазначено, що позивачем податкову звітність з акцизного податку за лютий 2015 року подано до контролюючого органу 27.04.2015 року, тобто з порушенням строку, встановленого чинним законодавством.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення за № від 03.06.2015 року, згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції за несвоєчасне подання податкової звітності в розмірі 1020 грн.

Висновки ДПІ, які стали підставою для прийняття вищезазначеного повідомлення-рішення позивач вважає необгрунтованими, оскільки факт подання декларації з акцизного податку за лютий 2015 року до податкового органу 05.03.2015 року, тобто в строк, визначений ст.49 ПК України, підтверджено квитанціями № 1 та № 2 про отримання Тисменицькою ОДПІ звіту, направленого засобом електронного зв'язку, де зазначено дату і час прийому.

За таких обставин податкове повідомлення-рішення № від 03.06.2015 року позивач просить визнати протиправним і скасувати.

В судове засідання позивач не з'явилась, в позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, позов просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечила та просила в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що контролюючим органом було дотримано вимоги Податкового кодексу України при вчиненні оскаржених дій.

Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень судам належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При розгляді справи встановлено наступне.

02.06.2015 року Тисменицькою ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з акцизного податку суб'єктом господарювання ОСОБА_2 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_1) за лютий 2015 року, за наслідками якої було складено акт № 53/210/НОМЕР_1. ( а.с.7-8).

Згідно даного акту контролюючим органом виявлено, що декларацію з акцизного податку за лютий 2015 року СГ ОСОБА_2 до ДПІ подано 27.04.2015 року, тобто з порушенням строку, встановленого п.п.49.18.1 п.49.18 ст.49 глави 2 розділу II ПК України.

На підставі вищевказаного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03.06.2015 року, яким збільшено грошове зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 1020,00 грн. (а.с. 9).

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Порядок подання податкової декларації до контролюючих органів регулюється статтею 49 Податкового кодексу України.

Згідно п.49.1 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. ( п.49.2 ст.49 ПК України.).

Підпунктом п.49.18.1. п.49.18 ст.49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний ( податковий) період, що дорівнює календарному місяцю ( у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного ( податкового) місяця).

Відповідно до п.49.3 ст.49 ПК України податкова декларація подається до органу державної податкової служби за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: особисто платником податків або уповноваженою на це особою; надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

За приписами абзацу першого пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно з п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Суд зазначає, що Податковим кодексом України передбачені спеціальні наслідки подання платником податків податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 Податкового кодексу України. У такому разі, на підставі пункту 49.11статті 49 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Так згідно висновків Акта перевірки №53/210/НОМЕР_1 від 02.06.2015 року посадовими особами Тисменицької оДПІ встановлено, що декларація з акцизного податку за лютий 2015 року позивачем подана лише 27.04.2015 року, чим порушено пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України.

Проте, суд вважає помилковими зазначені висновки відповідача, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачем декларацію з акцизного податку за лютий 2015 року було подано до Тисменицької ОДПІ 05.03.2015 року в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу (а.с. 10-13). При цьому квитанціями №1 та №2 підтверджено отримання відповідачем декларації з акцизного податку за лютий 2015 року, та зазначено дату та час прийому документів 05.03.2015 року о 12 год. 44 хв. (а.с. 13-14).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено правомірності свого рішення, в той час як докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є законними, допустимими, обґрунтованими, такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

За таких обставин, висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 02.06.2015 року за № 53/210/НОМЕР_1 є необгрунтованими, а відтак податкове повідомлення - рішення № від 03.06.2015 року винесене Тисменицькою оДПІ протиправно та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, підлягає до стягнення з Державного бюджету на користь позивача судовий збір в розмірі 182,70 грн., сплачений згідно наявної в матеріалах справи квитанції від 24.07.2015 року. ( а.с.2).

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Податкове повідомлення-рішення № від 03.06.2015 року визнати протиправним і скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1) 182 ( сто вісімдесят дві) грн. 70 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 04.09.2015 року.