Справа № 2а-235/10
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2010-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Хортицький районний суд м.Запоріжжя
Справа № 2а-235/2010 р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010 р. Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

при секретарі Бочіній Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запорожжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора ДПС ВДАІ м. Запоріжжя, ОСОБА_3 інспектора ДПС ВДАІ м. Запоріжжя про визнання дій службової особи неправомірними а її постанови нечинної та її скасування

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 інспектора ДПС ВДАІ м. Запоріжжя, ОСОБА_3 інспектора ДПС ВДАІ м. Запоріжжя про визнання дій службової особи неправомірними а її постанови нечинної та її скасування, у якому вказав, що 05.01.2010 року інспектором ДПС ВДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АР №140952 за проїзд на заборонюючий сигнал світлофора(жовтий) та постановою інспектора ДПС ВДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_3 серії АР №159075 позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 430 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП. З протоколом та постановою не згоден та просить суд визнати дії посадової особи інспектора ДПС ВДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_2 із складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АР №140952 від 05.01.2010 року неправомірними, а постанову про справі про адміністративне правопорушення серії АР №159075 від 05.01.2010 року не чинною та її скасувати. Також вказав, що перехрестя проїжджав на миготливий зелений сигнал і звільнив перехрестя на жовтий.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги та пояснив, що його правила не порушував.

У судове засідання відповідачі не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши надані суду протокол про адміністративне правопорушення серії АР №140952 від 05.01.2010 року, постанову про справі про адміністративне правопорушення серії АР №159075 від 05.01.2010 року, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 8.7.3.«Правил дорожнього руху» Сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

Судом встановлено, що 05.01.2010 року інспектором ДПС ВДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АР №140952, 05.01.2010 року інспектором ДПС ВДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_3 було складено постанову серії АР №159075 про адміністративне правопорушення, згідно до якої ОСОБА_1 о 16-40 годин керуючи автомобілем «ВАЗ 21099» д.н. 13975НЕ в м. Запоріжжя проїхав перехрестя на заборонний жовтий сигнал світлофору по пр. Ювілейний - вул. Гудименко чим порушив вимоги п. 8.7.3.ПДР.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст. 122 ч.2 КУпАП та відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення позивач був підданий адміністративному штрафу у розмірі 430 грн.

Копію протоколу та постанови ОСОБА_1 отримав особисто 05.01.2010 року, як це передбачено діючим законодавством, про що свідчать його пояснення та підписи під протоколом та постановою, йому розяснені його права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що свідчить його підпис.

Суд вважає необґрунтованими та безпідставними твердження позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення так як факт правопорушення повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АР №140952 де зазначено, що є відео фіксація правопорушення, та який відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом.

Суд вважає правомірними, обґрунтованими та законними дії інспектора ДПС ВДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_2 по складанню протоколу про адміністративне правопорушення серії АР №140952 від 05.01.2010 року та дії інспектора ДПС ВДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_3 по складенню постанови серії АР №159075 про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 122 ч.2 КУпАП, та такими що відповідають вимогам п.5,12 ст. 10 Закону України «Про міліцію», ст. 254, 255, 283, 284, 285 КУпАП, «Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху». Суд вважає, що відповідачі діяли у межах своїх повноважень, та було накладено адміністративний штраф у межах санкцій передбачених ст. 122 ч.2 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

На думку суду, підстави незгоди з притягненням до адміністративної відповідальності висунуті позивачем, свідчать про спробу позивача уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, та не приймаються судом до уваги. Таким чином суд вважає, що законних підстав задоволення адміністративного позову немає.

Відповідно до ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69, 71, 72, 104, 159, 160, 163, 171-2 КАС України, ст. 122 ч.2, 251, 254, 255, 283, 284, 285 КУпАП, ст. 14, 53 Закону України «Про дорожній рух», п. 8.7.3.«Правил дорожнього руху», суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог про визнання дії посадової особи інспектора ДПС ВДАІ м. Запоріжжя ОСОБА_2 із складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АР №140952 від 05.01.2010 року неправомірними, а постанови про справі про адміністративне правопорушення серії АР №159075 від 05.01.2010 року не чинною та її скасування - відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя

Повний текст постанови виготовлений 15.10.2010 року

Суддя: