Справа № 2-а-175/10
Суддя: Муленко Л. М.
Дата ухвалення: 2010-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-175/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2010 року м. Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області

у складі: судді - Муленко Л.М.,

за участю секретаря - Комар Т.О.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про зобовязання в перерахунку та виплаті належних соціальних виплат,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить суд зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області забезпечити перерахунок та виплату грошової допомоги за 2007 рік у сумі 1763,90 гривень, за 2008 рік 2238,75 гривень, за 2009 рік - 2380,00 гривень, а разом 6382,65 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві зазначив, що він є учасником бойових дій в Афганістані. Згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він має право на отримання щорічної разової грошової допомоги в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Разом з тим у 2007-2009 роках він отримав зазначені допомоги не в повному обсязі, а саме у 2007 році 280 гривень, у 2008 році -310 гривень, у 2009 році 340 гривень разової грошової допомоги.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, але до судового засідання подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач свого представника для участі в судове засідання не направив, просив розглянути справу за його відсутності. У своїх письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що дійсно управління проводить нарахування та виплату позивачу щорічної разової допомоги як учаснику бойових дій; вважає, що дії управління при виплаті вказаного виду допомоги є цілком законними, оскільки її нарахування та виплата проводилися у межах бюджетних асигнувань на ці цілі, передбачених Законом України «Про Державний бюджет» на відповідний рік та Постановою Кабінету Міністрів України №211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», якою встановлюється виплата вказаної допомоги у 2009 році, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якими було визначено розміри вказаних виплат та порядок їх проведення. Також у своїх запереченнях відповідач просив розглядати справу тільки в обсязі річної позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1М має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії АБ №519386, виданого 03.07.1998 року (а.с.11).

Учасникам бойових дій, відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-ХІІ від 22.10.1993 року щороку до 5 травня виплачується разова грошова допомога в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2007 року та у квітні 2008 року до 5 травня позивачу була виплачена щорічна разова грошова допомога в розмірах, встановлених ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту , з урахуванням змін, які вносились Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року №489-V, «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 18.12.2008 року №107-VI.

Згідно з частиною другою ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституцією України (ч.2 ст.95) передбачено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються законом про державний бюджет України.

Дію ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту зупинено на 2007 рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам війни, згідно із п.13 ст.71 Закону України Про державний бюджет на 2007 рік.

Зупинення дії ст.12 даного закону на 2007 рік, передбачене п.13 ст.71 Закону України від 19.12.2006 року N489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року N6-рп/2007.

Редакцію ч.5 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту було змінено Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в частині порядку визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни.

Такі зміни даного закону на 2008 рік, передбачені положенням п.20 розділу другого Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року N10-рп/2008.

Частинами 2 та 3 ст.152 Конституції України визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Виплата щорічної разової грошової допомоги позивачу проведена до 5 травня 2007, 2008 років, положення статей 44 і 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та положення п.20 розділу другого Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратили чинність з дня ухвалення рішень Конституційним Судом України, тобто після проведення виплат. Кошти виплачені до ухвалення рішення Конституційного Суду України, є такими, що виплачені в розмірі, встановленому законом на момент виплати.

Згідно зі статтею 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі, залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року N4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом ч.3 ст.150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Отже, суд вважає, що за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше. До того ж вказані виплати здійснюються щороку та мають разовий характер, право особи на їх отримання та обовязок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення ОСОБА_1 вказаним правом вже скористався.

Крім того, суд зазначає, що позивачем по відношенню до цієї частини позовних вимог пропущений річний строк на звернення до суду, на застосуванні якого наполягає відповідач.

Що стосується вимоги позивача стосовно виплати щорічної разової грошової допомоги за 2009 рік, то вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вищевказана допомога була отримана позивачем у квітні 2009 року в розмірі 340 гривень. Частиною пятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», станом на день фактичної виплати допомоги, розмір щорічної разової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій становить пять мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Законом України N968-IV від 19.06.2003 року вказаний вище Закон було доповнено статтею 17-1, якою встановлено, що виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

На виконання ст.17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Постановою КМУ від 18.03.2009 року №211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» передбачено розмір разової грошової допомоги учасникам бойових дій - 340 гривень. Зазначена постанова з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги особам, про які йдеться у Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановила розмір виплат з посиланням на Закон України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року №835-VI. Статтею 71 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надане право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Частина пята статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлює розмір щорічної допомоги в розмірі, який визначається з урахуванням мінімальної пенсії.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, застосуванню підлягає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як нормативно-правовий акт, який має вищу юридичну силу порівняно з Постановою КМУ №211 від 18.03.2009 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про зобов'язання УПСЗН Балаклійської РДА забезпечити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги у визначеній позивачем грошовій сумі, не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування щорічної разової грошової допомоги замість органу, якому надані такі повноваження.

Виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає необхідним на підставі ч.2 ст.11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати незаконною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області по невиконанню приписів ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка призвела до порушення прав позивача як учасника бойових дій на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік у встановленому цим Законом розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 92, 152 Конституції України, ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551ХІІ від 22.10.1993 року, ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року, ст.ст.9, 11, 12, 18, 71, 128, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області по невиконанню приписів ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка призвела до порушення прав ОСОБА_1 на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2009 рік згідно вимог ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя

Мотивована постанова складена 11 березня 2010 року.

Суддя