Справа № 2а-1606/2010
Суддя: Потятинник Ю.Р. Ю. Р.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1606
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2010 р. м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Потятинник Ю.Р. розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що позивач належить до 1 категорії і являється інвалідом 3 групи, інвалідність повязана з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно ст. 50 п.1, ст. 54 п.4 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинна виплачуватись пенсія у розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком, а також щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю інвалідам 3 групи в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. В листопаді 2010 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 50 п.1, ст. 54 п.4 вищевказаного Закону України, однак відповідач відмовив йому в проведенні такого перерахунку. А тому, просить суд визнати дії відповідача при призначенні пенсії позивачу згідно постанови КМУ, а не згідно ст. 50 п.1, ст. 54 п.4 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними, зобовязати УПФУ в Снятинському районі призначити та провести перерахунок пенсії позивачу, виплатити недоплачену пенсію в розмірах згідно ст. 50 п.1, ст. 54 п.4, ст.67 п.3 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи із 6-ти мінімальних пенсій за віком та 50 % мінімальної пенсії за віком, в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 04.11.2010р., з урахуванням виплачених сум.

Вивчивши матеріали справи, письмові заперечення проти позову та дослідивши зібрані докази, а саме: копію ідентифікаційного коду позивача; посвідчення серії А № 434502; експертний висновок Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії від 09.09.2010р. та довідку серії 10 ААА № 097343, згідно яких позивач має третю групу інвалідності, захворювання повязане з наслідками аварії на ЧАЕС, категорія № 1; довідку управління ПФУ, згідно якої розмір пенсії позивача становить 708 грн. 45 коп.,- вважаю, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення, оскільки відповідач в порушення вимог ст. 22 Конституції України, ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачував позивачу пенсію у розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 був визнаний неконституційним та таким, що втратив чинність з для ухвалення рішення п.28 розділу ІІ ЗУ від 28.12.2007р. №107-VІ.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин суд вважає, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві, застосуванню підлягають частина перша статті 50 та частина четверта статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України № 1293 від 27 грудня 2005 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Безпідставним є покликання відповідача на частину п'яту статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, а також інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Тому, положення частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

А тому, з метою поновлення порушеного права позивача слід визнати неправомірними дії УПФ України в Снятинському районі щодо нездійснення перерахунку та невиплати позивачу пенсії згідно ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязати відповідача провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 призначену пенсію, як інваліду 3 групи згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком згідно із вимогами ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04.11.2010р., з урахуванням проведених виплат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 159, 161-163, 183 2 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити. Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі щодо нездійснення перерахунку та невиплати ОСОБА_1 пенсії згідно ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 призначену пенсію, як інваліду 3 групи згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком згідно із вимогами ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 04.11.2010р., з урахуванням проведених виплат.

Згідно ст. 256 КАС України постанова підлягає до негайного виконання.

Про виконання постанови повідомити суд в місячний термін.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови через Снятинський районний суд.

Суддя: підпис

Суддя Снятинського

районного суду ОСОБА_2