Справа № 2а-4855/11/0520
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2011-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мальцева Є.Є.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2011 року справа №2а-4855/11/0520 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шишова О.О.

суддів Сіваченка І.В. , Дяченко С.П.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 жовтня 2011 р. у справі № 2а-4855/11/0520 (головуючий І інстанції Мальцева Є.Є.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнані неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області стосовно виплати додаткової пенсії ОСОБА_2 в період з 25.05.2011 року по 22.07.2011 рік включно в розмірі не меншому, ніж це встановлено ст.ст. 51, ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зобов'язаний відповідач здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату додаткової пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком в період з 25.05.2011 року по 22.07.2011 рік включно, відповідно до ст.ст. 51, ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, що встановлена ч.1 ст.28 закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених сум.

З постановою суду першої інстанції не погодився позивач та звернувся з апеляційною скаргою у якій вказав, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та обмежив строки виплати пенсії терміном з 25.05.2011 року по 22.07.2011року. Просила скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Відповідач також не погодився з рішенням суду вказав, що пенсія виплачується позивачці відповідно постанов Кабінету міністрів України. Просили скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесена до другої категорії як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області з 25.05.2011 року та має право на отримання додаткової пенсії згідно ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" N 796-ХII від 28.02.1991 р.

У відповідності до ст. 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст.51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, встановлюється у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Враховуючи принцип верховенства права, закріплений ст. 8 Конституції України, принцип пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, у зв'язку з чим Закони України мають вищу юридичну силу, суд вважає, що при вирішенні даного спору підлягає застосуванню саме ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не постанова КМУ N1 від 3 січня 2002 року із змінами, на підставі якої позивачу визначена пенсія.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначення мінімального розміру пенсії, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, повинні розповсюджуватися і на положення Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на відповідні роки встановлюються Законами України про Державний бюджет України.

Статтею ст. 67 цього Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державною конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України "Про прожитковий мінімум", а також Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", згідно ст. 1 якого, прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі, мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції який вказав, що представник відповідача не надав доказів правомірності своїх дій.

Суд першої інстанції правильно вважав необгpунтованими посилання відповідача на те, що пенсія повинна розраховуватися у відповідності із постановами Кабінету Міністрів України, оскільки статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Право на додаткову пенсію встановлює Закон України "Про статус та соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Розмір пенсій, встановлених законами, не підлягає зменшенню. Це гарантує ст.22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Застосування відповідачем зазначених постанов КМУ до спірних відносин обмежує конституційне право позивача на соціальний захист, суперечить принципу законності, визначеного п. 2-4 ст. Кодексу адміністративного судочинства України та приписам п. 1,6 ст.92 Конституції України, ст. Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якого дія його положень не може призупинятися іншими законами, законів про внесення змін до цього Закону.

Визначаючи період, з якого необхідно провести перерахунок пенсії, суд приймає до у положення ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до якої перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною пер статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого ч місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з у необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного мі якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Роз'яснення наведені в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 01.11.96 року N 9, застерігають, що необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та органів тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який п· застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати Закон, регулює ці правовідносини.

Відповідно до прикінцевих положень п.4 Закону України "Про державний бюджет України 2011 рік", встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"(796-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 рік, N 13, ст.178 з наступними змінами), статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"(2195-15) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р. N 4, ст.94 з наступними змінами), статей 14,22,37 та частини третьої Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких осіб" (2262-12 ) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 29, ст.399 з наступними застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ виходячи з наявного фінансового бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання пункту 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14 червня 2011 р. N 3491-6 Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 6 липня 2011 р. N 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка відповідно до пункту 5 Указу Президента України "Про порядок офіційного оприлюднення нормативних актів та набрання ними чинності" від 10 червня 1997 р. N 503/97 набрала чинності з 23 липня 2011 р.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання неправомірної відмови Управління Пенсійного фонду в Іллічівському районі м.Маріуполя в перерахунку пенсії згідно зі ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов'язання провести перерахунок пенсії підлягають частковому задоволенню, а саме в частині позовних вимог за період 25.05.2011 р. по 22.07.2011 р. включно.

Обов'язок по нарахуванню та виплаті додаткової пенсії, яка передбачена Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 жовтня 2011 р. у справі № 2а-4855/11/0520 залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 13 жовтня 2011 р. у справі № 2а-4855/11/0520 залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

ОСОБА_3