Справа № 2-а- 1804/11
Суддя: Петренко Н. О.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 2-а- 1804/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2011 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н. О. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про зобовязання вчинити дії

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва протиправними, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року перерахувати та виплатити йому пенсію та додаткову пенсію, мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та отримує пенсію, призначену йому у відповідності з Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно ст. 54 Закону призначений розмір пенсії для інвалідів ІІ групи повинен бути не нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст. 50 Закону інвалідам ІІ групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Оскільки відповідач виплачує пенсії у меншому розмірі, ніж це передбачено Законом, позивач просить суд перерахувати розмір пенсій та здійснити відповідні виплати.

Представник відповідача надав суду заперечення проти адміністративного позову від 11.03.2011 року, в яких просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач належить до І категорії, як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А №400299. Згідно вкладки № 177732 до посвідчення серії А № 400299 від 22.11.2001 року позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно посвідчення серії ААА № 529297 від 14.11.2001 року позивач отримує пенсію як інвалід ІІ групи з 24.10.2001 року довічно.

Згідно ст.54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розмір пенсії для інвалідів ІІ групи, призначеної у відповідності до цього Закону повинна бути не нижча 8 мінімальних пенсій за віком, а у відповідності до ст.50 даного Закону інвалідам ІІ групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави(ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними(ст.21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (ст. 22).

За змістом положень ч.ч.2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 Кодексу Адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно - правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. У звязку з цим при визначенні розміру пенсії позивачеві підлягають застосуванню саме ст. ст. 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів, на яку посилається відповідач в листі і яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача.

Зі ст. ст. 50, 54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначив цей розмір або встановлював інший розмір немає.

Зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії, суд вважає за можливе застосувати саме ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування для розрахунку розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується як розрахункова величина для визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії, передбаченої Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, оскільки даний Закон передбачає в якості критерію визначення розміру саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить ч.3 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 64 Конституції України, ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, Законом України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, ст. ст. 7-11, 9, 69-71, 94, 97, 100, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 01 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року за виключенням проведених виплат.

. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: