Справа № 804/12919/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2015 рокусправа № 804/12919/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Артур-С"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року по справі № 804/12919/14 за позовом Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Артур-С" про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и В:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року задоволено позов Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Артур-С" на користь державного бюджету податковий борг з орендної плати за землю з юридичних осіб грошові кошти в сумі 30 905 грн. 27 коп.

Постанова суду мотивована тим, що позивачем надані належні докази, які свідчать про наявність у відповідача податкового боргу у розмірі 30 905 грн. 27 коп., який в добровільному порядку підприємством не погашається.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на підстави виникнення податкового боргу, стягнення якого є предметом спору у цій справі. Так, заявник апеляційної скарги вказує на те, що податковий борг виник внаслідок винесення податковою службою необґрунтованого податкового повідомлення-рішення, яким підприємству збільшено грошове зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб». За позицією відповідача, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки зазначеному податковому повідомленню-рішенню, у зв'язку з чим суд дійшов безпідставного висновку про обґрунтованість заявленого позову. Крім цього, в якості порушень судом першої інстанції норм процесуального права, заявник апеляційної скарги посилається на те, що у суду не існувало правових підстав для розгляду справи у порядку письмового провадження, що фактично позбавило представника підприємства надати суду докази необґрунтованості заявленого позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що податковий борг, стягнення якого є предметом спору у справі, виник внаслідок наступного.

Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Артур-С" подано до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 19.02.2014 р., у

якій самостійно визначило податкові зобов'язання на 2014 рік в сумі 15 525,15 грн., з помісячною сплатою в сумі 1 293,76 грн. (а.с. 16-18).

Проте, зазначені самостійно задекларовані платником податків грошові зобов'язання сплачувалися несвоєчасно та не у повному обсязі, що призвело до нарахування податковим органом пені на загальну суму 6 088,04 грн.

Крім того, Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача з питань повноти нарахування орендної плати за землю за період з 01.01.2011 р. по 31.08.2013 р., за результатами якої складено акт № 828/1504/23648005 від 22.10.2013 р.

За результатами перевірки встановлені порушення п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.276. ст. 276 ПКУ, що призвели до заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Бабушкінського району м. Дніпропетровська, у 2011 році - в сумі 7 762,60 грн., у 2012 році - в сумі 7 762,58 грн., у січні-серпні 2013 року - в сумі 5 175,04 грн. (а.с. 20-22).

На підставі вищевказаного акту перевірки податковим органом сформовано податкове повідомлення-рішення № від 28.11.2013 р., яким відповідачу донараховано грошове зобов'язання по орендній платі за землю на загальну суму 24 905,97 грн., з яких за основним платежем - 20 700,22 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 4 205,75 грн. (а.с.25).

Отже, станом на день подання позову до суду, за відповідачем обліковувався податковий борг з орендної плати за землю з юридичних осіб в сумі 30 905 грн. 27 коп. , з яких 24 817, 23 грн. - недоїмка, 6 088,04 грн. - пеня (а.с. 8).

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи заявлені вимоги суд першої інстанції виходив з того, що факт наявності податкової заборгованості є доведеним, що є достатньою підставою для стягнення суми податкового боргу, з огляду на вжиті податковим органом заходи щодо погашення податкової заборгованості (направлення податкової вимоги).

Як вбачається з апеляційної скарги відповідач, не заперечуючи розміру податкового боргу та підстав його виникнення, вказує на те, що у позивача були відсутні правові підстави для збільшення підприємству грошових зобов'язань шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2013р. Тобто, підставою для скасування постанови суду першої інстанції відповідачем зазначено обставини, які на його думу свідчать про неправомірність винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, яким підприємству збільшено грошове зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб».

З огляду на доводи апеляційної скарги та встановлені обставини справи, які свідчать про оскарження товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Артур-С" податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2013р. у судовому порядку, провадження у справі було зупинено (а.с.127).

За наслідками розгляду справи за позовом ТОВ фірма «Артур» щодо оскарження податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2013р., Дніпропетровським окружним судом винесено постанову від 30.06.2015р. (справа №804/6728/15), якою відмовлено у задоволенні позову (а.с.120-121). Вказану постанову суду залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2015р. (а.с.131).

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено обставини, які свідчать про правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2013р.

Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини, які свідчать про наявність у відповідача податкового боргу, який у добровільному порядку підприємством не сплачується, та враховуючи заходи, які вживалися ДПІ щодо погашення податкового боргу (направлення податкової вимоги), суд апеляційної інстанції, враховуючи повноваження ДПІ, які визначено п.95.1 - 95.3 ст.95 ПК України, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявленого позову.

Посилання відповідача на порушення судом норм процесуального права також не можуть бути підставою для скасування судового рішення з огляду на наступне. Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Оскільки, відповідачем не наведено, а колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про неправильне вирішення судом першої інстанції справи, то у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1, ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Артур-С" залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року по справі № 804/12919/14 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 03.09.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк