Справа № 2а-380/10/0970
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2010-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
"29" вересня 2010 р. справа № 2a-380/10/0970
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі
судді Могили А.Б.,
з участю секретаря Надраги Л.Я.,
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
прокурора Блищак О.В.
В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові та зазначили, що аванси по довгострокових контрактах позивачу надавалися для покриття витрат на проведення ним підготовчих робіт. Тому вони не є отриманим доходом, що оподатковується. Завищення податкового кредиту та не сплата ПДВ внаслідок безпідставного списання паливно-мастильних матеріалів не здійснювалося позивачем, оскільки всі транспортні засоби ним використовувалися у господарській діяльності, а зазначення власником цих транспортних засобів позивача до реорганізації не свідчить про їх використання іншою юридичною особою. Просили позов задовольнити повністю.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі письмові докази, приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що з 16.10.2008 року по 12.11.2008 року відповідачем проводилася планова виїзна перевірка з питань дотримання позивачем вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2007 року по 30.06.2008 року. Даний факт підтверджується копією акту № 129/231/22174858 від 19.11.2008 року та поясненнями представників сторін.
Судом встановлено, що позивач перебував у договірних відносинах з різними юридичними особами, більшість з яких бюджетні установи та організації, щодо виконання робіт по будівництву трубопроводів і прокладання ліній енергозабезпечення та звязку місцевого призначення, газопровідних робіт, монтажу та установлення контрольно-вимірювальної апаратури, капітальних ремонтів та реконструкцій котелень бюджетних установ. Зазначені факти підтверджуються актом перевірки (а.с.6-10) та поясненнями представників сторін.
Укладені позивачем договори були довгостроковими договорами (контрактами). Однак, працівниками Державної податкової служби в Івано-Франківській області, що здійснювали перевірку, на зазначені договори та строки на які вони були укладені, увагу не звернуто.
Включення до складу валових доходів фактичне виконання робіт по договорах здійснено з дотриманням основних правил довгострокового оподаткування, передбачених Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств" (зі змінами та доповненнями).
Відповідно до п. 7.10 статті 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", платник податку може вибрати особливий порядок оподаткування результатів діяльності, що здійснюється за довгостроковим договором (контрактом).
Під терміном "довгостроковий договір (контракт)" слід розуміти будь-який договір на виготовлення, будівництво, установку або монтаж матеріальних цінностей, що входитимуть до складу основних фондів замовника або складових частин таких основних фондів, а також на створення нематеріальних активів, пов'язаних з таким виготовленням, будівництвом, установкою або монтажем (послуг типу "інженіринг", науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт та розробок), за умови, якщо такий контракт не планується завершити раніше ніж через 9 місяців з моменту здійснення перших витрат або отримання авансу ((передоплати) (підпункт 7.10.2 пункту 7.10 статті 7 Закону)).
Виконавець самостійно визначає доходи і витрати, нараховані (понесені) протягом звітного періоду у зв'язку із виконанням довгострокового договору (контракту), використовуючи оціночний коефіцієнт виконання такого довгострокового контракту (п.п 7.10.3 пункту 7.10 статті 7 Закону).
Як свідчать матеріали справи, (акт перевірки від 19.11.2008 року за №129/231/22174858) податковим органом зроблено безпідставний висновок про допущення позивачем порушення вимог підпункту 7.3.5 пункту 7.3 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (із змінами та доповненнями), зокрема заниження ПДВ за період з вересня по грудень 2007 року, червень 2008 року на загальну суму 594640 грн., а за липень 2007 року та січень 2008 року завищення ПДВ сумі 116570 грн., так як відповідно до підпункту 7.3.5 пункту 7.3 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (із змінами та доповненнями) датою виникнення податкових зобов'язань у разі поставки товарів (робіт, послуг) з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата надходження таких коштів на поточний рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якому іншому виді, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов'язаннями перед таким бюджетом.
Підпунктом 7.3.7 пункту 7.3 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань виконавця з контрактів, визначених довгостроковими відповідно до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", є дата збільшення валового доходу виконавця довгострокового контракту.
Як свідчать обставини справи, позивачем суми податку належним чином визначені та задекларовані у деклараціях (а.с.207-210).
Згідно пояснень представників позивача, в декларації з податку на прибуток підприємства за 2007 рік та 1 півріччя 2008 року, ТзОВ «Спеціалізоване ремонтно-монтажне пуско-налагоджувальне підприємство «Монтажрембуд» допустило методологічну помилку - не відобразило суми доходів і витрат, пов'язаних із виконанням довгострокових договорів у спеціальних графах «01.3 К2»та 04.7 К2». У випадку уточнення розрахунку податкових зобов'язань у зв'язку з виправленням помилок за 2007 рік та 1 півріччя 2008 року результат в декларації не змінився б - з рядка 01.1. (доходи від продажу товарів (робіт, послуг) знімається відповідна сума, а в рядок 01.3 К2 (дохід від виконання довгострокових договорів) така сума додається; з рядка 04.1. (витрати на придбання товарів (робіт, послуг) знімається відповідна сума, а в рядок 04.7 К2 (витрати, пов'язані з виконанням
довгострокових договорів) така сума додається. А тому скориговані валові доходи і витрати (відповідно рядки 03, 06 декларації) не зміняться і таким чином не вплинуть на об'єкт оподаткування та на прибуток, що підлягає оподаткуванню.
В акті від 19.11.2008 року за №129/231/22174858 відповідачем зазначено, що під час перевірки правильності визначення задекларованих позивачем сум податкового кредиту по податку на додану вартість виявлено завищення його сум за період з 01.01.2007 року по 30.06.2008 року. У звязку з цим зі складу податкового кредиту працівниками податкового органу виключено витрати на придбання паливно-мастильних матеріалів, що не використовувалися у господарській діяльності та визначено податкове зобовязання з ПДВ у сумі 200842, 40 грн.
Таке рішення відповідачем прийнято враховуючи дані бухгалтерського обліку позивача щодо 12 транспортних засобів. Згідно дорожніх листів на ці автомобілі встановлено придбання та списання паливно-мастильних матеріалів. Однак, на підставі інформації Коломийського ВРЕР УДАІ за позивачем зареєстровано 6 одиниць транспортних засобів.
Підпункт 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності і платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно копії Статуту ТзОВ «Спеціалізоване ремонтно-монтажне пуско-налагоджувальне підприємство «Монтажрембуд» створене на підставі рішення зборів засновників від 28.01.1998 року (протокол № 19) (а.с.184-189).
В загальних положення Статуту зазначено, що ТзОВ «Спеціалізоване ремонтно-монтажне пуско-налагоджувальне підприємство «Монтажрембуд»є правонаступником всіх майнових прав та обовязків малого підприємства «Монтажрембуд».
З пояснень представників позивача ТОВ СРМПП «Монтажрембуд»в своїй господарській діяльності використовує всі 11 зазначених транспортних засобів.
Відповідно до пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», у разі коли платник придбає товари (роботи, послуги), вартість яких не відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) і не підлягає амортизації, податки, що сплачені у зв'язку з таким придбанням відшкодовуються за рахунок відповідних джерел і до складу податкового кредиту не включаються.
Амортизаційні відрахування на вказані транспортні засоби враховані позивачем у складі валових витрат і правомірно залишені без зауважень працівниками державної податкової служби під час його перевірки.
За змістом ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно положення ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем в судовому засіданні не представлено доказів протиправності дій позивача, а відтак, податковий орган безпідставно виніс спірні податкові повідомлення - рішення.
В звязку з вищенаведеним, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Постанова суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на її апеляційне оскарження обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 04.10.2010 року.