Справа № 2-а-2903/11
Суддя: Петренко Н. О.
Дата ухвалення: 2011-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 2-а-2903/11
пр. №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2011 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О. в порядку скороченого провадження розглянув цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про зобов»язання вчинити дії -

встановив:

Позивач звернувся до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва , як інвалід ІІІ групи І категорії з 13.12.2007 року до 01.01.2012 року та отримує пенсію, призначену йому у відповідності з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 54 Закону призначений розмір пенсії для інвалідів ІІІ групи повинен бути не нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону інвалідам ІІІ групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Оскільки відповідач виплачує пенсії у меншому розмірі, ніж це передбачено Законом.

Позивач просить суд призначити довічно пенсію у відповідності до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та виплачувати її в подальшому починаючи з 01.03.2011 року.

Також позивач отримує в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва допомогу на оздоровлення на підставі статті 48 Закону України «Про статус і соціальної захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у значно меншому розмірі ніж це передбачено, а тому просить суд призначити довІчно та перерахувати щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат з 13.12.2007 року та в подальшому її виплачувати з 01.03.2011 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачі своїми діями порушили вимоги ст.ст. 21, 22, 24, 46, 55 Конституції України та ст. 48, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ), що призвело до порушення його прав.

Відповідач ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва надав суду свої заперечення та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат надав суду клопотаня про залишення позову без розгляду, враховуючи, що такий позов вже розглядався судом та був задоволенй частково.

ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва надав суду клопотаня про залишення позову без розгляду, враховуючи, що такий позов вже розглядався судом та був задоволенй частково. ОСОБА_2 вважає, що діяло в межах правового поля і не мало законних підстав для нарахування різниці суми щорічної допомоги на оздоровлення, право позивача на одноразову допомогу не порушено, оскільки йому були виплачені всі суми, встановлені Кабінетом Міністрів України.

На підставі ст. 117 Конституції України та ст.ст. 62, 67 Закону, Кабінет Міністрів України видав постанову від 12.07.2005 р. № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою встановив такі розміри щорічної допомоги на оздоровлення, а саме інвалідам 1 та 2 групи 120 грн.; учасникам ліквідації 2 категорії 100 грн.; інвалідам 3 групи 90 грн.; учасникам ліквідації 3 категорії, кожній дитині, яка втратила одного з батьків, евакуйованим у 1986 році, включаючи дітей - 75 грн.

Статтю 48 Закону доповнено частиною сьомою згідно із Законом від 06.06.1996 р. № 230/96-ВР, в якій зазначено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Щорічна допомога на оздоровлення виплачувалась Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат по особовому рахунку позивача на підставі розпорядження ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва.

Відповідачі просили суд врахувати, що відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Позивачем не надано жодних доказів чи пояснень з приводу пропущення строків звернення до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції 1 категорії інвалід ІІІ групи. перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва та ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Святошинського району міста Києва про що свідчить видане йому посвідчення серії А № 110669 С. Згідно довідки МСЕК від 13.12.2007 року інвалідність встановлена до 01.01.2012 року.

Відповідачі не заперечують стосовно статуса позивача, який дійсно має право на отримання пенсії, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю та щорічної допомоги на оздоровлення, передбачених статтями 48, 50, 54 Закону № 796-XII до 01 січня 2012 року.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», інвалідам третьої групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Згідно ст. 101 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" право встановлювати розміри соціальних виплат було надано Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 даного Кодексу.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено пропуск позивачем строку для звернення до суду за захистом своїх прав, так як він з 2007 року отримував нараховані йому виплати, заперечень щодо їх розміру не заявляв, законодавчо встановлені розміри компенсаційних виплат повиннен був знати, так як Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» офіційно оприлюднений.

Позивачем не надано жодних доказів чи пояснень з приводу пропущення строків звернення до суду.

З огляду на те, що позивачем був пропущений шестимісячнийстрок для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, встановлений ст. 99 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення недоотриманих належних сум щорічної допомоги на оздоровлення та перерахунок пенсії з 2007 року не підлягають задоволенню.

Аналізуючи зміст наведених нормативно-правових актів, суд приходить до висновку, що, вимоги позивача про призначення йому пенсії та щорічної допомоги довічно не підлягає задоволенню, так як ІІІ група інвалідності встановлена до 01.01.2012 року. Позивачу вже призначена пенсія у відповідності до чинного законодавства, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 22.02.2011 року зобов»язано ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва зробити позивачу перерахунок пенсії та додаткової пенсії з 06 червня 2010 року у відповідності до норм чинного законадавства.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11, 19, 69 - 71, 86, 94, 99, 105, 158-163, 167, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про зобов»язання вчинити дії.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: