Справа № 219/9824/2013-а
Суддя: Решетняк І. В.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/9824/2013-а
2-а/219/28/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року м. Артемівськ Донецької області

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Решетняка І.В., розглянувши в письмовому провадженні у приміщенні суду в м. Артемівську Донецької області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про визнання неправомірною відмови у виплаті ОСОБА_2 грошової щомісячної компенсації та стягнення недоплаченої грошової компенсації на користь ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради (далі по тексту відповідач) про визнання неправомірною відмови у виплаті ОСОБА_2 грошової щомісячної компенсації згідно з ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та стягнення недоплаченої грошової компенсації на користь ОСОБА_2 за період з 01.09.2010 року по 01.12.2013 року у сумі 20151,5 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою позивача з обсягом виплати відповідачем грошової щомісячної компенсації доньки позивача ОСОБА_2, передбаченої ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач вказав, що регулювання обсягу виплати доньки позивача, яка має статус дитини, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячної грошової компенсації здійснюється постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дія якої обґрунтована відповідними положеннями Законів України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», «Про Державний бюджет України на 2013 рік».

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.02.2014 року поновлений строк звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 з позовною вимогою до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про стягнення грошової щомісячної компенсації, починаючи з 01.09.2010 року.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Законом.

Позивачем та відповідачем були подані до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутністю за правилами письмового провадження. У зв`язку з цим на підставі частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України судом, враховуючи складність вирішення даного спору, пов`язаного з застосуванням законодавства України про соціальні виплати, було вирішено провести 27.06.2014 року розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Позивач є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження 1-НО № 379490 (а.с.4) та дає підстави згідно з ч.1 ст.242 Цивільного кодексу України позивачу бути її законним представником у спорі, що розглядається.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 440496 (а.с.2). При цьому донька позивача - ОСОБА_2 за посвідченням серії Д № 272262 (а.с.3) має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

Листом від 15.11.2013 року № 08/3572 (а.с.5) відповідач повідомив позивача, що його дочка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має право на щомісячні виплати як дитина шкільного віку, яка народилася після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 категорії. При цьому відповідач у згаданому листі послався на положення п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які визначають розмір зазначених щомісячних виплат в сумі 16 гривень 50 копійок.

Таким чином, слід визнати, що виникнення спору по даній справі обумовлено тим, що позивач та відповідач вимагають застосувати до спірних відносин положення різних нормативно-правових актів: позивач вимагає застосувати норму п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка визначає розмір вказаної щомісячної виплати в обсязі 50 процентів мінімальної заробітної плати; відповідач вважає, що урегулювання спірних відносин повинно здійснюватися з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які встановлюють розмір зазначених щомісячних виплат в сумі 16 гривень 50 копійок.

Законом України від 01.07.1992 року № 2532-ХІІ «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» був викладений в новій редакції, за якою потерпілим дітям здійснюється щомісячна виплата 50 процентів мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка народилася після 26 квітня 1986 року від батька, який на час вагітності матері має підстави належати до категорії 1.

Законом України від 28.12.2007 року № 107-VІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» цифри та слова « 50 процентів мінімальної заробітної плати» замінені словами «в порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України».

У зв`язку з цим слід визнати, що Законом України від 28.12.2007 року № 107-VІ був змінений механізм визначення розміру згаданої щомісячної виплати з критерія у виді 50 процентів мінімальної заробітної плати на тверду грошову суму, яка визначалась постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 16 гривень 50 копійок.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року у справі № 10-рп/2008 положення Закону України від 28.12.2007 року № 107-VІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за якими розмір згаданих щомісячних виплат повинен встановлюватися Кабінетом Міністрів України, визнані неконституційними, що обумовлює втрату їх чинності з 22.05.2008 року.

Таким чином, на теперішній час діє положення Закону України від 01.07.1992 року № 2532-ХІІ «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п.6 ч.1 ст.30 якого передбачає щомісячну виплату потерпілим дітям в розмірі 50 процентів мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановили, що відповідно у 2012 та 2013 роках положення ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України відповідно на 2012 та 2013 роки.

Тому суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача у спірних відносинах, пов`язаних з виплатою дочки позивача як потерпілій дитині щомісячних виплат у встановленому постановою Кабінетом Міністрів України від 20.04.2007 року № 649 розмірі 16 грн. 50 коп. за період 2012 та 2013 роки.

Разом з тим, Закони України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» та «Про Державний бюджет на 2011 рік» не містять посилань на необхідність застосування положень ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Дана обставина дозволяє зробити висновок, що відповідач неправомірно не використовував положення п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якими дитині позивача повинно виплачуватися щомісячно компенсація у розмірі 50 процентів мінімальної заробітної плати, при здійснення згаданих виплат у 2010 та 2011 роках, керуючись розміром цієї компенсації, встановленої постановою Кабінетом Міністрів України від 20.04.2007 року № 649, яка має меншу юридичну силі, ніж Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Тому суд вважає, що позовні вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 в частині стягнення щомісячної компенсації на користь його доньки - ОСОБА_2 за період з 01.09.2010 року по 31.12.2011 року виходячи з 50 процентів мінімальної заробітної плати, встановленої п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є обґрунтованими, а дії відповідача в цій частині предмета спору незаконними. Виходячи з цього суд визнає неправомірною відмову відповідача, викладену у листі від 15.11.2013 року № 08/3572, у виплаті ОСОБА_2 грошової щомісячної компенсації згідно з ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.09.2010 року по 31.12.2011 року та стягує з відповідача на користь ОСОБА_2 недоплачену грошову компенсацію згідно з ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.09.2010 року по 31.12.2011 року з урахуванням щомісячних виплат на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2007 року № 649 у розмірі 16,5 грн. на загальну суму 7328 грн.

Керуючись вимогами ст.ст.69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області про визнання неправомірною відмови у виплаті ОСОБА_2 грошової щомісячної компенсації та стягнення недоплаченої грошової компенсації на користь ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області, викладену у листі від 15.11.2013 року №08/3572, у виплаті ОСОБА_2 грошової щомісячної компенсації згідно з ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 процентів мінімальної заробітної плати за період з 01.09.2010 року по 31.12.2011 року.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_2 7328 грн. (сім тисяч триста двадцять вісім гривень) недоплаченої грошової компенсації за період з 01.09.2010 року по 31.12.2011 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя І.В.Решетняк