Справа № 2-а-1862/09/0270
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 вересня 2015 р. Справа № 2-а-1862/09/0270

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Волдодимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Вінницької філії Закритого акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання рішення незаконним та скасування претензії

в с т а н о в и в :

У квітні 2009 року ЗАТ КБ "ПриватБанк" в особі Вінницької філії ЗАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з адміністративним позовом до УПФ України в Ленінському районі м. Вінниці (правонаступник Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці) про визнання рішення № 2 від 16.02.2009 року незаконним та скасування претензії № 235/06-38-1/09 від 16.02.2009 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час позапланової перевірки ЗАТ КБ "ПриватБанк" встановлено порушення діючого законодавства України. А саме, за наслідком співставленням сум виплат, вказаних на паперових носіях списків на виплату пенсій за 2007 - 2008 роки з сумами коштів, які зараховані на карткові рахунки вищевказаних отримувачів пенсій виявлена розбіжність. Так в грудні 2007 та січні 2008 років на карткові рахунки громадян, зараховані установою банку пенсійні кошти в загальній сумі 344251,89 грн., в той час як на паперових носіях списків на виплату пенсій в грудні 2007 року та січні 2008 року прізвища громадян, як отримувачів пенсій в УПФУ у Ленінському районі м. Вінниці - відсутні.

За наслідками вказаної перевірки УПФ України в Ленінському районі м. Вінниці 16.02.2009 року прийнято рішення № 2 від 16.02.2009 року про накладення на позивача штрафу у розмірі 344251,89 грн., окрім того відповідачем надіслана позивачу претензія №235/06-38-1/09 від 16.02.2009 року з вимогою переказати суму в розмірі 344251,89 грн. на поточний рахунок Управління. На думку позивача, вказані рішення та претензія є незаконними у звязку з чим він звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях на адміністративний позов, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, п. 28 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 3 серпня 1999 року № 1596 (із змінами) та направлення управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці від 21.01.09 № 6/06-39-1/10, головним спеціалістом-ревізором контрольно-ревізійного відділу головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ОСОБА_3 та головним спеціалістом - ревізором управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці ОСОБА_4 з відома директора Вінницької філії ЗАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_5 та головного бухгалтера ОСОБА_6 та в присутності керівника департаменту роздрібного обслуговування фізичних осіб ОСОБА_7 проведено позапланову перевірку у Вінницькій філії ЗАТ КБ "Приватбанк" по питанню цільового використання коштів управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Вінниці в 2007 - 2008 роках.

За наслідками перевірки складено ОСОБА_7 від 26.01.2009 року, яким встановлено, що за 2007-2008 роки на карткові рахунки громадян ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у Вінницькій філії ЗАТ КБ "Приватбанк" були зараховані пенсійні кошти УПФУ у Ленінському районі м. Вінниці на загальну суму 3 372 266,83 грн., в тому числі: ОСОБА_8 - 249744,66 грн., ОСОБА_22 - 301913,19грн., ОСОБА_9 - 166233,53 грн., ОСОБА_10 - 271833,15 грн., ОСОБА_11 - 266787,16 грн., ОСОБА_23 - 327490,21 грн., ОСОБА_13 - 307073,38 грн., ОСОБА_14 - 258936,09 грн., ОСОБА_15 - 262264,33 грн., ОСОБА_16 - 343479,81 грн., ОСОБА_17 - 312958,06 грн., ОСОБА_18 - 251079,11 грн., ОСОБА_19 - 43817,64 грн., ОСОБА_20 -4354,63 грн., ОСОБА_21 - 4301,88 грн.

Співставленням сум виплат, вказаних на паперових носіях списків на виплату пенсій за 2007 - 2008 роки та сумами коштів, які зараховані на карткові рахунки вищевказаних отримувачів пенсій виявлена розбіжність, а саме : в грудні 2007 року та січні 2008 року на карткові рахунки громадян ОСОБА_8, ОСОБА_22, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (на рахунок ОСОБА_19 - лише в грудні 2007 року) були зараховані установою банку пенсійні кошти в загальній сумі 344251,89 грн. (додаток 1), хоча на паперових носіях списків на виплату пенсій в грудні 2007 року та січні 2008 року прізвища даних громадян, як отримувачів пенсій в УПФУ у Ленінському районі м. Вінниці відсутні.

Крім того, перевіркою паперових носіїв списків на виплату пенсій за грудень 2007 року та січень 2008 року встановлена розбіжність між загальною та фактичною кількістю одержувачів та сумою до зарахування, вказаними на паперових носіях списку №1 (5000/5000) на виплату пенсій за 1 період грудня 2007 року та січня 2008 року.

Таким чином, в грудні 2007 року та січні 2008 року кошти Пенсійного фонду в загальній сумі 344251,89 грн. були зараховані Вінницькою філією ЗАТ КБ «ПриватБанк» на карткові рахунки фізичних осіб, прізвища яких відсутні на паперових носіях списків на виплату пенсій в УПФУ у Ленінському районі м. Вінниці за грудень 2007 року та січень 2008 року.

16 лютого 2009 року Управління ПФУ у Ленінському районі м. Вінниця, на підставі акта перевірки від 26 січня 2009 року, прийняло рішення №2 про застосування штрафних санкцій в розмірі 344251,89 грн. за порушення вимог Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596, із змінами та доповненнями, параграфу 1 статті 4 Розділу ІІ, та параграфу 1 статті 5 Розділу ІІ, договору №03 від 03 січня 2008 року.

Крім того, 16.02.2009 року Управлінням ПФУ в Ленінському районі м. Вінниці позивачу виставлено Претензію на суму 334251,89 грн., в якій просили переказати суму в розмірі 344251,89 грн. на поточний рахунок Управління.

Судом також встановлено, що постановою старшого слідчого в ОВС СУ УМВС України у Вінницькій області від 14.01.2009р., порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_10, за ознаками злочину, передбаченого частиною 5 статті 191 КК України. З матеріалів цієї постанови вбачається, що ОСОБА_24, працюючи на посаді головного спеціаліста-програміста УПФ України в Ленінському районі м. Вінниці, за попередньою змовою з ОСОБА_25 та ОСОБА_10, переслідуючи корисливі мотиви, шляхом внесення через комп`ютерну програму в списки-відомості про розміри пенсій та пенсіонерів УПФ України в Ленінському районі м. Вінниці, для нарахування та отримання пенсій, неправдивих даних про сторонніх осіб, які не являються пенсійного віку та не мають права отримувати пенсію, на протязі 2007-2009 років, умисно, привласнили державні кошти в сумі біля 3 000 000 грн.

Постановою слідчого СВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області, УПФ України в Ленінському районі м. Вінниці визнано цивільним позивачем, по вказаній кримінальній справі.

Суд зауважує, що окремою постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 01.04.2010 року, по зазначеній кримінальній справі, встановлено безпідставне використання коштів Пенсійного фонду України на суму 344251,89 грн. за період з грудня 2007 року по січень 2008 року шляхом зарахування Вінницькою філією ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів Пенсійного фонду на рахунки фізичних осіб, які не є пенсіонерами управління.

У вказаній окремій постанові встановлено, що зазначене порушення виникло внаслідок невиконання банком умов Договорів на зарахування і виплату пенсій та грошової допомоги через філію та відділення ЗАТ КБ Приватбанк на 2007 рік (далі Договір 1) та на 2008 рік (далі Договір2) - дотримання вимог чинного законодавства, що передбачено § 1 ст.5 зазначених договорів.

Крім того суд вказав, що внаслідок недотримання положень Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004 року, Банк використовував лише магнітні носії інформації (дискета), робота з якими не передбачена даною Інструкцією та являється лише допоміжним засобом, в той час як зобов'язаний був використовувати паперові носії інформації.

У відповідності до § 3 ст. 3 розд. 2 Договору 1 та Договору 2 Банк завіряв ці списки підписом відповідальних осіб та печаткою установи, тобто підтверджував використання значно меншої суми пенсійних коштів ніж зазначені на магнітному носії (дискеті). Різниця у розмірі 344251,89 грн., яка підлягала поверненню Управлінню, була зарахована Банком, на рахунки сторонніх осіб.

Недотримання Банком вищезазначених вимог Інструкції призвело до порушення ч. 20 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки в банках, відповідно до якого суми пенсій та грошової допомоги не зараховуються на поточні рахунки у разі невідповідності будь-яких реквізитів, зазначених у списках, даним поточного рахунку одержувача пенсії та грошової допомоги. Банк, дотримуючись виконання своїх зобов'язань, аналізуючи паперові документи, одразу повинен був виявити завищену суму коштів, перерахованих Управлінням на рахунки Банку та у відповідності до ст.4 Договору 1 та Договору 2 протягом доби повернути Управлінню.

Згідно з ч.11 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виконавчими органами Пенсійного фонду за несвоєчасну виплату і доставку сум пенсійних виплат одержувачам або несвоєчасне зарахування їх на банківські рахунки пенсіонерів, або несвоєчасне повернення на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду чи Накопичувального фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, на організації у тому числі банки, які здійснюють виплату і доставку пенсій, накладається штраф у розмірі своєчасно не виплачених, не доставлених чи не зарахованих або своєчасно не повернених сум пенсійних виплат.

Посилання представника позивача, про те, що УПФ України в Ленінському районі м. Вінниці збитки в сумі 344251,89 грн. відшкодовано в рамках кримінальної справи, як цивільному позивачу, а тому сума штрафної санкції визначена в оскаржуваному рішенні є подвійним стягненням збитків, на переконання суду є помилковими, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто в кримінальній справі на користь пенсійного фонду були стягнути збитки в розміні ЦК України, в той час як сума визначена в оскаржуваному рішенні є штрафною санкцією за незабезпечення повернення на банківські рахунки органу Пенсійного фонду коштів Фонду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення УПФ України в Ленінському районі м. Вінниці є правомірним, а тому в задоволені позову в цій частині слід відмовити.

Позовна вимога про скасування претензії про сплату боргу також не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Поняття та зміст "претензії" визначеній Розділом ІІ ГПК України.

З якого слідує, те що пред'явлення претензії є етапом досудового врегулювання господарського спору. З огляду на що претензія не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні ст.17 КАС.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович