Справа № 288/293/15-а
Суддя: Зленко А. В.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/293/15-а
Провадження № 2-а/288/17/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді - Зленко А. В. ,

при секретарі Кудрявцевій Т. В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника державної казначейської служби у Попільнянському районі - ОСОБА_2,

представника ВДВС - ОСОБА_3,

прокурора Кулінської М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Попільня Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної казначейської служби у Попільнянському районі, Відділу державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції про визнання протиправною відмову стягнути кошти на користь ОСОБА_1, про зобовязання виконати вимогу виконавчого листа щодо стягнення 990,89 гривень, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління державної казначейської служби у Попільнянському районі, Відділу державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції про визнання протиправною відмову стягнути кошти на користь ОСОБА_1, про зобовязання виконати вимогу виконавчого листа щодо стягнення 990,89 гривень, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями.

Позивач вказує, що Управлінням державної казначейської служби України у Попільнянському районі Житомирської області було відмовлено у виконанні судового рішення з тих підстав, що повноваження по виконанню виконавчого документу суду щодо зобовязання державного органу здійснити перерахування, нарахування та виплату соціальних виплат не відносяться до компетенції органів казначейства, а тому , йому необхідно звернутися до органів Державної виконавчої служби відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Позивач рахує, що дана відмова є протиправною.

Крім того, позивач вказує, що звертався до виконавчої служби, однак йому було відмовлено з тих підстав, що відповідно до ст..3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України.

Відділом державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції було надано заперечення на позовну заяву в яких відповідач 2 повністю заперечував проти задоволення позову та вказав, що дії Відділу державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції щодо відмови у прийнятті до виконання виконавчого документа на користь ОСОБА_1 є правомірними, оскільки примусове виконання судових рішень вказаної категорії не належить до компетенції Державної виконавчої служби України, що чітко визначено ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» , згідно якого, рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів України у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Крім того, відповідач -2 повідомив, що на даний час, з метою врегулювання механізму обліку та погашення заборгованості по рішеннях суду, виконання яких гарантовано державою, постановою Кабінету міністрів України № 440 від 03.09.2014 року затверджено Порядок погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою (далі - Порядок). Цей порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними. Та таким чином, у випадках неможливості виконання виконавчого документа про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, виконавчий документ, що виданий на виконання судового рішення, яке ухвалено до 01.01.2013 року, підлягає поверненню стягувачу з метою подальшого його виконання згідно вищевказаного Порядку.

Також, в матеріалах справи містяться заперечення Управління державної казначейської служби України у Попільнянському районі Житомирської області в яких вказано, що чинним законодавством не передбачено повноважень органу Казначейства на зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюються в порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження з урахуванням особливостей встановлених цим законом.

Позивач в судовому засіданні, відповідно до ст. 76 КАС України, за його клопотанням та за його згодою допитаний як свідок, позовні вимоги підтримав, обґрунтувавши їх вищенаведеними обставинами.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача - Управління державної казначейської служби України у Попільнянському районі Житомирської області в судовому засіданні позов не визнав, просить у позові відмовити в повному обсязі, з підстав зазначених у запереченнях на позов.

Представник відповідача - Відділу державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції в судовому засіданні позов не визнав, просить у позові відмовити в повному обсязі, з підстав зазначених у запереченнях на позов.

Суд, вислухавши позивача, представників відповідачів, прокурора, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2013 року постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 23.08.2011 року в частині зазначення періоду проведення нарахування та виплату коштів, змінено, зазначивши що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати коштів, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підлягають задоволенню за період з 05.02.2011 року по 22.07.2011 року.

Відповідно було видано виконавчий лист в справі № 2а-21771/11 щодо зобовязання Управління Пенсійного фонду України у Попільнянському районі Житомирської області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст. Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі встановленому ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період 05.02.2011 року по 22.07.2011 року.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 02.08.2013 року змінено спосіб і порядок виконання рішення Попільнянського районного суду Житомирської області, за яким 01.09.2011 року видано виконавчий лист № 2-а-2177/11, про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії призначеної ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі встановленому ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 05.02.2011 року по 18.06.2011 року з урахуванням проведених виплат та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі на користь ОСОБА_1 нараховану йому доплату до пенсії за період з 05.02.2011 року по 18.06.2011 року в сумі 791 гривню 81 копійку.

Згідно ухвали Житомирського Апеляційного адміністративного суду від 06.11.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 02.08.2013 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення без змін.

Як вбачається з повідомлень Управління пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області № 720/02 від 13.02.2014 року та № 721/02 від 13.03.2014 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за період з 05.02.2011 року по 22.07.2011 року за мінусом виплачених сум щомісячно становить 990,89 гривень.

Відповідно до ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області від 23.07.2014 року по справі № 288/912/14-а 6-а/288/9/14 в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 23.08.2011 року було відмовлено. Дана ухвала ніким не оспорювалась.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний виконавчий лист перебував на виконанні у Відділу державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції, однак, постановою державного виконавця даного відділу - ОСОБА_3 від 30.07.2014 року повернуто виконавчий лист стягувачу, в звязку з тим, що боржник - Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі є державний орган. Також, позивачу було розяснено про необхідність звернення з даним виконавчим документом до Державної казначейської служби України за місцем знаходження боржника.

Враховуючи зазначену постанову, позивач - ОСОБА_1 звернувся з заявою до Управління державної казначейської служби України у Попільнянському районі Житомирської області про прийняття до виконання виконавчого листа в справі № 2а-2177/11 з додатками.

Однак, листом Управління державної казначейської служби України у Попільнянському районі Житомирської області від 01.12.2014 року № 02-08/1000 повернуто ОСОБА_1 даний виконавчий лист з тих підстав, що повноваження по виконанню виконавчого документу суду щодо зобовязання державного органу здійснити перерахування, нарахування та виплату соціальних виплат не відносяться до компетенції органів Казначейства, а тому, з питань , порушених у заяві, позивачу необхідно звернутися до органів Державної виконавчої служби відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі, якщо рішення суду про зобовязання вчинити певні дії щодо майна боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобовязаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Так, дії відповідача -1 (Управління державної казначейської служби України у Попільнянському районі Житомирської області) незаконні та суперечать діючому законодавству.

Відділ державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції відповідно до свого заперечення № 1641/2 від 16.04.2015 року зазначає, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною Казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу. Частина 5 даної статті визначає повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яки державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків та державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою забезпечення виконання рішень суду.

Пунктом 33 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місце бюджетів або боржників» затвердженого Постановою КМ України від 03.08.2011 року № 845 передбачено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, органом Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника.

В п.п.1 п. 47 Порядку зазначається, що безспірне списання коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих:

1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунку боржника.

Пунктом 48 Порядку передбачено, що для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається у встановленому порядку відповідний рахунок.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

У разі відсутності таких документів та відомостей, якщо боржником є державне підприємство, установа, організація або юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, перерахування коштів здійснюється на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Згідно п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президент України від 06.04.2011 року за № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом: Міністрів України через Міністерство соціальної політики України.

Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Отже, Пенсійний фонд України є органом виконавчої влади, тобто державним органом, і стягнення коштів повинно проводитися згідно із Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та іншими нормативними актами, виданими на його виконання.

Відповідно до п .1 Положення Про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року N 460/2011, Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі Міністр).

Державна казначейська служба України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 після повернення йому виконавчого листа державним виконавцем 30.07.2014 року, своєчасно звернувся до Управління державної казначейської служби України у Попільнянському районі Житомирської області з заявою та виконавчим листом для виконання.

В свою чергу, посилання відповідачів на Постанову Кабінету міністрів України № 440 від 03.09.2014 року «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою» та «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не може бути прийнято судом, оскільки в Постанові зазначено, що цей Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними. У цьому Порядку термін рішення вживається в такому значенні - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрало законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», субєкти, які видані або ухвалені до 01.01.2013 року. Однак, як вбачається з матеріалів справи, рішення від 23.08.2011 року набрало законної сили лише 27.03.2013 року, що, також, зазначено і в самому виконавчому листі.

Слід зазначити, що ухвалою від 02.08.2013 року вже було змінено порядок виконання рішення, а саме: змінено спосіб і порядок виконання рішення Попільнянського районного суду Житомирської області, за яким 01.09.2011 року видано виконавчий лист № 2-а-2177/11, про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії призначеної ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі встановленому ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 05.02.2011 року по 18.06.2011 року з урахуванням проведених виплат та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі на користь ОСОБА_1 нараховану йому доплату до пенсії за період з 05.02.2011 року по 18.06.2011 року в сумі 791 гривню 81 копійку.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги в частині визнання протиправної відмови Управління Державної казначейської служби України в Попільнянському районі Житомирської області від 04.12.2014 року за № 02-08/1000 у прийнятті до виконання виконавчого листа, виданого Попільнянським районним судом Житомирської області судом 23.08.2011 року по справі № 2а-2177/11 про стягнення з Управління пенсійного фонду України в Попільнянському районі на користь ОСОБА_1 990,89 гривень та зобовязання Державної казначейської служби України у Попільнянському районі Житомирської області прийняти на виконання від ОСОБА_1 виконавчий лист, виданий Попільнянським районним судом Житомирської області судом 23.08.2011 року по справі № 2а-2177/11, про стягнення з Управління пенсійного фонду України в Попільнянському районі на користь ОСОБА_1 990,89 гривень є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження неправомірності дій Управління державної казначейської служби України у Попільнянському районі Житомирської області щодо відмови у прийнятті виконавчого листа до виконання, а тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди.

Заявляючи позовні вимоги позивач посилався на завдання моральної шкоди яка полягає в перенесенні душевних та моральних стражданнях, нервових стресах та погіршення самопочуття.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відшкодування моральної шкоди також передбачено ст. ст. 23, 1167, 1173 Цивільного Кодексу України, зокрема ст. 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Судом беруться до уваги правова позиція Європейського суду з прав людини, висловлена у рішенні у справі «Смирнова проти Росії» (Case of Smirnova v. Russia) (Заява № 46133/99 і 48183/99) від 24 липня 2003 року, за якою «деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (див. рішення у справі «Адбулазіз, Кaбалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabales and Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96). Але це не заважає Суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування».

Як зазначено в Постанові Верховного Суду України № 6-48цс13 від 11.09.2013 року моральна шкода завдана фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування .

Так, тривале невиконання судового рішення, на даний час невиконане, сталося з вини відповідача -1, а тому позивач має право на відшкодування завданої моральної шкоди.

Частиною 1 статті 244-2 КАС України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, моральна шкода відшкодовується за рахунок держави.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-які компенсації моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може бути суто умовний вираз.

Суд враховуючи конкретні обставини справи, глибину моральних страждань позивача, співрозмірність, та виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає доцільним визначити позивачу розмір морального відшкодування в сумі 200 гривень.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з Управління державної казначейської служби України у Попільнянському районі Житомирської області на користь ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Аналогічна позиція міститься і в ухвалі Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2014 року № 288/1704/13-а та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.10.2014 року № К/800/19537/14.

В свою чергу, слід зазначити, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню, в звязку з їх безпідставністю.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (інвалід ІІ групи), що підтверджується посвідченням.

На підставі наведеного, керуючись ст. 56 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження»; Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; ст. ст. 23, 1167, 1173 Цивільного Кодексу України; ст.ст. 6, 10, 14, 70, 71, 161-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної казначейської служби у Попільнянському районі, Відділу державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції про визнання протиправною відмову стягнути кошти на користь ОСОБА_1, про зобовязання виконати вимогу виконавчого листа щодо стягнення 990,89 гривень, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Державної казначейської служби України в Попільнянському районі Житомирської області від 04.12.2014 року за № 02-08/1000 у прийнятті до виконання виконавчого листа, виданого Попільнянським районним судом Житомирської області судом 23.08.2011 року по справі № 2а-2177/11.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Попільнянському районі Житомирської області прийняти на виконання від ОСОБА_1 виконавчий лист, виданий Попільнянським районним судом Житомирської області судом 23.08.2011 року по справі № 2а-2177/11.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 200 гривень завдану Управлінням Державної казначейської служби України у Попільнянському районі Житомирської області.

В решті позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди відмовити.

В задоволенні позовних вимог до Відділу державної виконавчої служби Попільнянського районного управління юстиції відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а особам без виклику яких було постановлено постанову, або застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України протягом 10 днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Попільнянський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_4 А. В.