Справа № 2-а-45/10
Суддя: Савєльєва А. І.
Дата ухвалення: 2010-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Великописарівський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-45 / 10 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2010 року ОСОБА_1 районний суд Сумської області у складі:

головуючого - Савєльєвої А.І.,

за участю секретаря Доценко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. В.Писарівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України у ОСОБА_1 районі про визнання бездіяльності державного органу протиправною, нарахування та стягнення щомісячних соціальних виплат,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у ОСОБА_1 районі про визнання бездіяльності державного органу протиправною, нарахування та стягнення щомісячних соціальних виплат, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячної державної соціальної грошової допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Посилаючись на вказані обставини, позивач вказує, що всупереч ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни», Управління Пенсійного Фонду України у В-Писарівському районі / далі УПФУ/ не здійснило перерахунок пенсії. Просить зобовязати відповідача зробити перерахунок і виплатити ці кошти на її користь за період з 1 січня 2009 року.

Позивач у судове засідання не зявилася, але надала письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав письмову заяву про слухання справи в його відсутність,а також надав письмове заперечення, в якому зазначає, що дійсно дітям війни пенсії мають підвищуватися на 30% мінімальної пенсії за віком, проте відповідно до ст. 7 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни», який передбачає механізм здійснення цих виплат, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Вимоги позивача щодо сплати підвищення до пенсії з 1 січня 2009 року є безпідставними, оскільки виплати державної соціальної допомоги «дітям війни» у 2009 році здійснюються згідно чинного законодавства України. ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» такі виплати не передбачені та відповідно до листа Міністерства юстиції України від 31.08.2007 року питання щодо такого підвищення у зазначеному порядку не врегульоване, в Управлінні Пенсійного Фонду немає будь-яких підстав проводити такі виплати. Згідно ст.6 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни / крім тих, на яких поширюється дія ОСОБА_3 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»/ до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Дана доплата позивачу виплачується у повному обсязі. Також у письмовому запереченні зазначено, що Управління Пенсійного фонду у В-Писарівському районі діяло у межах повноважень, у порядок та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, не погоджується з вимогами щодо нарахування та підвищення позивачеві пенсії на 30% мінімальноїпенсії за віком. Також зазначає, що Конституційний Суд України в ухвалі №27-у/2009 від 19.05.2009 року встановив відсутність механізму нарахування та виплати державної соціальної допомоги, що дає підстави стверджувати про наявність прогалини в законодавчому регулюванні виплат дітям війни надбавки, передбаченої ст.6 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни», і на даний час ця прогалина в законодавчому порядку не усунена. У звязку з наведеним просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Вивчивши матеріали справи, оцінюючи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 має статус «дитини війни», що підтверджується відповідним посвідченням № 157090 від 09.02.1994 року /а.с.4/.

Відповідно до ст. 6 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим ОСОБА_3, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року було визнано неконституційними положення ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» про внесення змін до ст. 6 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни», згідно з якими дітям війни / крім тих, на яких поширюється дія ОСОБА_3 України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»/ до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни ,- 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Дане підвищення у вищенаведеному розмірі позивачеві виплачується щомісячно / а.с.9/.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України, є остаточним і не може бути оскаржене.

ОСОБА_3 України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 01.01.2009 року дію ст.6 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни» зупинено не було.

Отже, враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, суд доходить висновку, що положення ст.6 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції цього ОСОБА_3 від 18.11.2004 року №2195-IV поновили свою дію з 22 травня 2008 року і на 01.01.2009 року були чинними. Тому відповідач мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни» - з 01.01.2009 року та в подальшому нараховувати та здійснювати виплату підвищення до пенсії особам зі статусом «дитини війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, судом встановлено, що всупереч вимогам ст. 6 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 22 Конституції України , соціальна грошова допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, позивачеві не виплачувалася.

Статтею 8 Конституцією України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. ОСОБА_3 та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно ч. 2 ст. 3 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни» державні гарантії, встановлені дітям війни не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Заперечення відповідача суд не може прийняти до уваги, оскільки у першу чергу відповідач повинен був керуватися при нарахуванні та виплаті соціальної грошової допомоги позивачеві ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни» та Конституцією України.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність у позивача права вимоги через законодавчу неврегульованість питання щодо механізму виплати пенсії відповідно до ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни» з наступних підстав. Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується, забороняється відмова у розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 ОСОБА_3 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що можливо прийняти до уваги положення ч. 3 ст. 28 зазначеного ОСОБА_3, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацем першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим ОСОБА_3, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни».

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до ОСОБА_3 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймається районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на управління Пенсійного фонду України у В-Писарівському районі Сумської області, за місцем проживання позивача.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Пенсійний Фонд України є центральним органом виконавчої влади, на який покладено обовязок щодо призначення пенсій, підготовки документів щодо її виплати та забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування иа виплату пенсій. Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачеві 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний Фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причин.

Відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобовязань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обовязку щодо виділення коштів на здійснення виплат позивачеві, гарантованих йому Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

Доводи відповідача щодо пропущеного позивачем строку звернення до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав є безпідставними, оскільки порушення прав позивача припинилося з 22 травня 2008 року після внесення змін до ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни», і знову порушення прав триває з 01 січня 2009 року по день звернення позивача до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6 ОСОБА_3 України «Про соціальний захист дітей війни», ОСОБА_3 України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 6-14, 71, 99, 159-163, 167, 186 КАС України, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у В-Писарівському районі Сумської області протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у В-Писарівському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст.28 ОСОБА_3 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і провести відповідні виплати за період з 01 січня 2009 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через В-Писарівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складання в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або у порядку п. 5 ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 лютого 2010 року.

Суддя А.І.Савєльєва.