Справа № 2-а-1/10/1970
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2010-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 2-а-1/10/1970

05 лютого 2010 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі Лавренюк О.М

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до державної податкової інспекції в Гусятинському районі про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції в Гусятинському районі про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона, як суб»єкт підприємницької діяльності займається у сфері громадського харчування. Відповідно до торгового патенту та ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями має право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями. 02.12.2009року працівники податкової служби провели перевірку у належному позивачці барі «Діана», що знаходиться по вул..Б.Лепкого,41/С в смт.Гусятині, за результатами якої начальником ДПІ в Гусятинському районі винесено рішення про застосування до позивачки фінансових санкцій в розмірі 1700 грн. за те, що у належному позивачці барі здійснювалася торгівля алкогольних напоїв на розлив. З даним рішенням позивачка не згідна, оскільки вважає, що торгує в закладі громадського харчування і має всі необхідні для цього підстави, просить скасувати рішення № НОМЕР_1 від 22.12.2009року про застосування до неї фінансових санкцій 1700грн.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів передбачених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що 02.12.2009року працівниками податкової міліції проведено планову виїзну перевірку ПП ОСОБА_1, по результатах якої складено акт та встановлено продаж алкогольних напоїв на розлив без отримання статусу підприємства громадського харчування, підприємства з універсальним асортиментом товарів, чим порушено ст..15 -3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95 ВР від 19.12.1995р. із змінами та доповненнями. За результатами перевірки прийнято рішення про застосування до позивачки штрафних (фінансових) санкцій від 22 грудня 2009року № у розмірі 1700 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, взявши до уваги заяву відповідача, судом встановлено наступні обставини.

2 грудня 2009р. працівниками податкової служби проведено виїзну планову перевірку ПП ОСОБА_1, зокрема бару «Діана» за адресою вул..Б.Лепкого,41/С смт.Гусятин Тернопільської області, за результатами якої складено акт перевірки від 02.12.2009року №01461904/23/НОМЕР_2, надалі Акт перевірки (а.с. ).

Законність проведення перевірки позивачем не оскаржується, а тому підстави та законність проведення перевірки судом не досліджуються в ході судового розгляду справи.

Перевіркою встановлено, що відповідачем порушено вимоги ст.15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95 ВР від 19.12.1995р. із змінами та доповненнями.

Перевірка здійснювалась в присутності бармена ОСОБА_3, яка отримала копію акту, про що свідчить її особистий підпис.

На підставі вищевказаного акту перевірки 22 грудня 2009року начальником ДПІ в Гусятинському районі прийнято рішення № НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій до ПП ОСОБА_1 1700грн. згідно з абзацом 8 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме за реалізацію алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці з порушенням обмеження, щодо продажу алкогольних напоїв.

Оцінивши зібрані по справі докази та дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків).

Стаття 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні (пункт 11) надає право органам державної податкової служби застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим і т.д. на території України визначено ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95 від 19.12.1995р. (надалі Закон № 481/95).

Статтею 1 ЗУ №481/95 визначено, що роздрібна торгівля це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, в тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб»єктах господарювання громадського харчування.

Статтею 15 ЗУ №481/95 передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Стаття 15-3 ч.4 ЗУ № 481/95, яка регулює обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, визначає, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці

дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, підприємств з

універсальним асортиментом товарів.

Судом встановлено, що позивачка, як фізична особа підприємець узята на облік у ДПІ в Гусятинському районі 16.02.2007року.

27.02.2009року позивачці, як суб»єкту підприємницької діяльності, видано торговий патент серії ТПБ № 382425, яким надано позивачці право на здійснення підприємницької діяльності у сферах громадського харчування.

23 квітня 2009року ПП ОСОБА_1 видано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, зокрема у ліцензії вказано місце здійснення торгівлі: Гусятинський р-н, смт.Гусятин, вул..Б.Лепкого,41/С бар.

Як свідчать матеріали перевірки, і як випливає з пояснень сторін, продаж алкогольних напоїв на розлив було встановлено у барі «Діана» по вул..Б.Лепкого 41/3 в смт.Гусятин Гусятинського району, який належить СГД ОСОБА_1 при наявності в останньої Торгового патенту на здійснення підприємницької діяльності у сферах громадського харчування та Ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що рішення № НОМЕР_1 від 22 грудня 2009року про застосування фінансових санкцій до ПП ОСОБА_1 у розмірі 1700грн. прийнято безпідставно та підлягає скасуванню.

Згідно статті 71 Кодексу Адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.6, 50, 86, 128, 158, 163, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, винесеного начальником ДПІ в Гусятинському районі за № НОМЕР_1 від 22.12.2009року щодо застосування фінансової санкції 1700 грн. до приватного підприємця ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили в порядку встановленому ст..254 КАС України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені ст.186 КАС України.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

Копія вірна:

Суддя Данилевич Н.А.