Справа № 2а-8413/10/0470
Суддя: Чабаненко Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2010-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
22 липня 2010 р.Справа №2а-8413/10/0470

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чабаненко С.В., при секретарі Росітюк Є.В. за участю представника відповідача ОСОБА_1 розглянувши клопотання Закритого акціонерного товариства "Промтяжмаш" про забезпечення адміністративного позову
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Закритого акціонерного товариства «Промважмаш»до Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська про скасування акту від 20 травня 2010 р. за № 765 «Про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість».
19.07.2010р. позивачем до суду подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії акту Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська від 20 травня 2010 р. за № 765 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, а також шляхом зобовязання внести підприємство позивача в Реєстр платника податку на додану вартість.
В судовому засіданні представник позивача клопотання про забезпечення позову підтримав та просив задовольнити, посилаючись на можливе настання негативних наслідків для підприємства в разі, якщо позов не буде забезпечений до прийняття судового рішення у способи, наведені у вказаному клопотанні, а саме послався на те, що у разі дізнання контрагентами підприємства про анулювання підприємства як платника податку на додану вартість, останні будуть вимагати розірвання укладених з підприємством позивача договорів, відмовляться від отримання продукції та проведення сплати за отриману продукцію, що приведе до значних збитків по підприємству позивача. Також представником позивача зазначено про незаконність оскаржуваного акту, оскільки останній прийнятий на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1120-р, яке втратило чинність згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.05.2010.
Представник відповідача проти заявленого клопотання заперечувала, посилаючись на те, що дії відповідача стосовно прийняття оскаржуваного акту відповідають нормам діючого на той час законодавства, в тому числі й пп. «в»п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість». Крім цього, представником відповідача зазначено про необґрунтованість клопотання позивача, а саме недоведеність існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.
22.07.2010 представник позивача в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду клопотання був належним чином повідомлений під розписку, отже його неприбуття не є перешкодою для вирішення заявленого клопотання у відповідності до вимог ст. 118 КАС України.
Заслухавши надані суду пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, виходячи з наступного.
Як зазначено у клопотанні про забезпечення позову від 19.07.2010 та підтверджено в судовому засіданні 21.07.2010 представником позивача, обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову у визначені способи зводяться до можливого порушення прав та інтересів позивача, тобто є вірогідними, що не може свідчити про виникнення таких порушень у майбутньому.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Частинами 2 та 3 ст. 117 КАС України передбачені способи забезпечення адміністративного позову. Так суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються, а також адміністративний позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії. Даний перелік заходів є вичерпним та забезпечення адміністративного позову шляхом зобовязання вчинити певні дії (зобовязання внести підприємство позивача в Реєстр платника податку на додану вартість) даною нормою не передбачено.
Крім цього, суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову є заходом щодо охорони прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин для створення можливості реального виконання позитивного для позивача рішення суду.
Представником позивача не надані докази, які б підтверджували необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у зазначені способи, а саме такі, що доводять існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для їх відновлення. Відсутні такі докази також і в матеріалах справи.
Крім цього, відповідно до п. 17 а.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р. «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Позивач у заявленому клопотанні послався на незаконність оскаржуваного акту, оскільки останній винесено на підставі правової норми - Розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1120-р, яке втратило чинність згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.05.2010.
Суд зазначає, що згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 травня 2010 року № 1071-р втратило чинність Розпорядження Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1120-р, яким передбачалося право органів державної податкової служби вживати заходи для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість»в разі встановлення факту виписування податкових накладних, згідно з якими платник податку на додану вартість - постачальник товарів (робіт, послуг) не задекларував податкові зобов'язання. Однак, згідно п. 5.4 Наказу Міністерства юстиції України від 02.08.2007 № 592/5, нормативно-правові акти, які занесені до Державного реєстру, набирають чинності через 10 днів після їх державної реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку набрання ними чинності. Розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 травня 2010 року № 1071-р включено до Єдиного Державного реєстру нормативно-правових актів Міністерства юстиції України 21.05.2010, отже на момент видання податковим органом акту від 20 травня 2010 р. за № 765 не було чинним.
Отже, на час розгляду клопотання про забезпечення позову, суд не вбачає очевидних ознак протиправності рішення субєкта владних повноважень.
Таким чином, позивачем не доведено наявності у даній адміністративній справі хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених ст. 117 КАС України, для постановлення судом ухвали про забезпечення позову.
За таких обставин, підстави для задоволення клопотань позивача про забезпечення позову відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 КАС України, суд, -
У задоволенні клопотання про забезпечення позову Закритого акціонерного товариства «Промважмаш» до Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська про скасування акту відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження відповідно до ст. 254 КАС України.
Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали та подальшої подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя ОСОБА_2