Справа № 822/3092/14
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м. Київ К/800/55051/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі
за позовом ОСОБА_1
до відповідача Міністерства соціальної політики України
з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області
про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

23.07.2014р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства соціальної політики України про визнання протиправним та скасування рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 30.05.2014р. Свої вимоги позивач мотивував тим, що оскаржуваним рішенням відповідач безпідставно позбавив його статусу учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 5.08.2014р., залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 9.10.2014р., позов задоволено.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області (далі Пенсійний фонд) звернулось із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило їх скасувати та відмовити в задоволенні позову. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що 18.03.1993р. ОСОБА_1 видане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії серії НОМЕР_1 .
30.05.2014р. рішенням Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України визнано безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_1 . Визнано статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 як такому, що виконував роботи у зоні відчуження в другій половині 1986 року не менше одного календарного дня. Підставою для прийняття зазначеного рішення стало не підтвердження факту перебування позивача у зоні відчуження не менше 5 календарних днів.

Статтею 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обумовлено, що до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесені, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів. До 3 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесені, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Зі змісту постанови Полонського районного суду від 12.03.2011р. у справі №2-а-6/11/2213 вбачається, що суд визнав наявність у позивача права отримання пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, оскільки останній працював у зоні відчуження з 1.07.1986р. по 31.12.1986р. не менше 5 календарних днів. В якості доказів, що підтверджують цей факт, суд послався на довідку Полонського районного військового комісаріату від грудня 1992р., довідку від 19.01.1993р. Полонського управління механізації шляхового будівництва №9 та на наявність у ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації насідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії. При цьому суд також дав оцінку і довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 6.08.2010р. №53429, в якій міститься інформація щодо знаходження ОСОБА_1 у зоні відчуження лише з жовтня 1986р.
Таким чином, судовим рішенням у справі №2-а-6/11/2213 щодо ОСОБА_1 встановлено факт того, що він працював в зоні відчуження з 1.07.1986р. по 31.12.1986р. не менше 5 календарних днів.

Натомість, Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, діючи на підставі положень Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (затв. затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997р. N51), дала іншу оцінку інформації, що міститься у довідках Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 6.08.2010р., Полонського райвоенкомату та Полонського управління механізації щодо кількості відпрацьованих позивачем днів у зоні відчуження з 1.07.1986р. по 31.12.1986р., та дійшла висновку про безпідставність видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії 2-ї категорії.

З огляду на приписи частини першої статті 72 КАС України судами попередніх інстанцій зроблено правильний висновок про незаконність рішення відповідача, оскільки факт виконання позивачем трудових обов`язків у зоні відчуження з 1.07.1986р. по 31.12.1986р. не менше 5 календарних днів встановлено судовим рішенням у справі №2-а-6/11/2213 і ця обставина не потребує доказуванню при розгляді справи що розглядається.
Доводи касаційної скарги правильність висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни судових рішень.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області залишити без задоволення, постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 5.08.2014р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 9.10.2014р. без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз