Справа № 2-а-17/2010
Суддя: Геєнко М. Г.
Дата ухвалення: 2010-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2010 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Геєнко М.Г.

при секретарі Пілюга В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Слов'янська адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Словянську Донецької області, про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Словянську Донецької області про визнання дій незаконними, зобовязання провести перерахунок державної пенсії, як учаснику ліквідаційної аварії на Чорнобильській АЕС та зобовязання вчинити перерахунок додаткової пенсії за шкоду спричинену здоровю. Свої вимоги мотивував тим, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліда по ЧАЕС 2 групи. Знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Словянську Донецької області.

14 липня 2009 року він звернувся у Пенсійний фонд з заявою про призначення пенсії у відповідності зі ст.ст. 50 , 54,67 Закону України «Про статус та соціальний захист населення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.12.1991 року, але 28 липня 2009 року отримав відмову.

Вважає дії Управління Пенсійного фонду України в м. Словянську Донецької області неправомірними.

Згідно до ст. 46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист. Пенсії та інші види соціальних виплат допомоги, які є основним джерелом існування, повинні забезпечувати рівень життя не нижче прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч.3 ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, втративших працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, встановлений у відповідності до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, спричинену здоровю, особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, розмір щомісячної компенсації сімям у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії встановлюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму .

Дана норма є імперативною, тому підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

У відповідності до ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, втративших працездатність, встановленого законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком, залежить від нового розміру прожиткового мінімуму і тому в разі збільшення прожиткового мінімуму перерахунок пенсії повинен проводитися із нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, в результаті протиправних дій відповідача він недоотримав значну суму грошових коштів.

Просить суд визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в місті Словянську Донецької області по відмові в перерахунку розміру її пенсії у відповідності до діючого законодавства України протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду у місті Словянську Донецької області у відповідності до ст.ст.49,50,54,67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зробити перерахунок її державної пенсії із розрахунку не менше восьми мінімальних пенсій за віком-прожиткових мінімумів для осіб, втративших працездатність, додаткової пенсії - 75% мінімальної пенсії за віком-прожиткового мінімуму для осіб, втративших працездатність з 14 липня 2009 року.

В судове засідання позивач не зявився. Представником позивача, ОСОБА_2, діючий за дорученням, суду надано заяву про уточнення позовних вимог: позивач просить зобовязати Управління Пенсійного Фонду у місті Словянську Донецької області у відповідності до ст.ст.49,50,54,67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зробити перерахунок її державної пенсії із розрахунку не менше восьми мінімальних пенсій за віком-прожиткових мінімумів для осіб, втративших працездатність, додаткової пенсії - 75% мінімальної пенсії за віком-прожиткового мінімуму для осіб, втративших працездатність з 01 липня 2009 року.

Представником відповідача - Управління Пенсійного Фонду України в місті Словянську Донецької області в судове засідання не зявився. Суду надані письмові заперечення, в яких зазначено, що відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Відділі пенсійного забезпечення Управління Пенсійного Фонду України в місті Словянську та отримує пенсію відповідно до ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 19 грудня 1991 року , як інвалід другої групи та причина інвалідності-профзахворювання внаслідок аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 10 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії ( за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Пунктом 1 статті 2 Закону України „Про загальнообовязкове державне страхування передбачено, що система пенсійного забезпечення в Україні складається з 3-рівнів:

1) солідарна система загальнообовязкового державного пенсійного страхування, що базується на засадах солідарності і субсидування та здійснення виплати пенсій за рахунок коштів Пенсійного фонду України на умовах і в порядку, передбаченому цим Законом;

2)накопичувальна система загальнообовязкового державного пенсійного страхування ( не введена);

3) недержавного пенсійного страхування;

При цьому пунктом 3 статті 2 цього Закону передбачено, що для окремих категорій громадян ОСОБА_3 України можуть встановлюватись умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення відмінні від загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

Одним з таких ОСОБА_3 і є Закон України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Відповідно до статті 49 цього Закону пенсії особам, віднесеним до категорії 1, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Розміри пенсій, визначені статтею 54 зазначеного Закону, яка передбачає, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатись за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

При цьому частиною 3 цієї статті встановлено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими - по 2-й групі інвалідності, учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1990 роках-120 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;.

Ст. 50 Закону передбачає встановлення особам, віднесеним до категорії 1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірах - інвалідам 2 групи - 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян з 1 липня 2008 року мінімальний розмір пенсії інвалідам 2 групи, учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році складає 655 грн.

Розмір пенсії з 01 липня 2009 року складає 768,80 грн., в тому числі:

- 665 грн. - основний розмір пенсії;

- 99,60 грн. - додаткова пенсія інваліду другої ( 20% х 498 грн. 00 коп. прожитковий мінімум для непрацездатних громадян)

-14,20 грн. щомісячна доплата згідно постанови КМУ від 11.03.2009р. №198

Частиною 1 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування „ № 1058- IV від 9 липня 2003 року передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Позивач вимагає встановлення йому основного розміру пенсії та додаткової пенсії, виходячи з мінімального розміру пенсії, який встановлено частиною першою статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування .

Відповідно до абзацу першого статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок-20 років страхового стажу встановлюються у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом.

При цьому частиною третьою цієї статті передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановленим абзацом першим частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом ( статтю 28 доповнено частиною третьою згідно із Законом № 2505- IV від 25 березня 2005 року).

Тобто ця норма забороняє застосовувати мінімальний розмір пенсії, встановлений цією статтею, для визначення розмірів пенсій, у тому числі і відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Враховуючи, що Закони „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мають рівну юридичну силу, відсутні підстави для застосування норм, зазначених в першому, ігноруючи норми іншого.

Конституцією України ( ст. 92) визначено перелік норм, які встановлюються виключно законами України.

Так, виключно законами України встановлюються форми і види пенсійного забезпечення. На розміри пенсій Конституція України такий обовязок не поширює.

Відповідно до статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції і ОСОБА_3 України, актів Президента України, а також здійснює інші повноваження, визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обовязковими для виконання.

З метою реалізації права осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян .

Враховуючи конституційну норму щодо обовязкового виконання постанов Кабінету Міністрів України ( ст. 117 Конституції України) Управлінням Пенсійного фонду України міста Словянська при визначенні розміру пенсії позивача було правомірно застосовано вказану вище Постанову Кабінету Міністрів України.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058- IV щодо мінімального розміру пенсії за віком в розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян не застосовується при призначенні пенсії за Законом України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , Постанову Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян , Управління Пенсійного Фонду України в місті Словянську позов ОСОБА_1 до УПФУ в м. Словянську про перерахунок пенсії не визнає в повному обсязі і просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ у м. Словянську Донецької області, про перерахунок пенсії згідно зі ст.ст. 50 ,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням вимог ч. 3 ст. 67 даного закону - підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 належить ( віднесен) до першої категорії, як особа яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується Посвідченням серії А №062810, виданим 26 серпня 1992 року (а.с. 10), визнаний інвалідом 2 групи безстроково та встановлена причина інвалідності-захворювання, повязане з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується також Довідкою МСЕК №054131 від 02.11.2009 року ( а.с. 9).

14 липня 2009 року позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в м. Словянську Донецької області з вимогою про перерахунок пенсії з інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

28 липня 2009 року Заступник начальника управління начальник відділу обліку надходження платежів ОСОБА_4 листом №288/І-10-01-01 відмовив позивачеві у перерахунку пенсії з інвалідності згідно зі ст.50, п.4 ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з огляду на відповідність здійсненного управлінням розрахунку чинному законодавству ( а.с. 12).

У відповідності до ст. 49 Закону України « Про статус та соціальний захист населення громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам , віднесеним до категорії 1,2,3.4 встановлюються у вигляді державної пенсії ; додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю , яка призначається після виникнення права на державну пенсію .

Так , відповідно до ч. 4 ст. 54 цього Закону України « Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів , щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

По 1 групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком ;

По 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком ;

По 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком ;

Дітям інвалідам 3 мінімальних пенсії за віком .

Пунктом 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування » встановлено , що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність , визначеного законом.

Згідно ст. 50 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції до 01.01.2008 року особам, віднесеним до категорії 1 , призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірах :

Інвалідам 1 групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком ;

Інвалідам 2 групи 75 процентів мінімальної пенсії за віком ;

Інвалідам 3 групи, дітям інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50 процентів мінімальної пенсії за віком .

Статтею 67 цього Закону встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність, визначеного законом , підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю , особам , віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи . Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державною конституційною гарантії громадян на достатній життєвий рівень , діє закон України « Про прожитковий мінімум», а також Законом України « Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», згідно ст. 1 якого, прожитковий мінімум використовується для визначення , у тому числі, мінімального розміру пенсії за віком , якій відповідно до ст. 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність , визначеного законом.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообовязкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування .

Розділ 8 вищевказаного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 Стаття 49 цього закону визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Пунктом 2 частини 1 статті 8 зазначеного Закону таке право закріплене за особами, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення ( крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія ( щомісячне довічне утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України „Про пенсійне забезпечення - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел.

Право вибору пенсійних виплат передбачено статтею 10 наведеного Закону і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один із видів довічної пенсії за її вибором.

Абзац перший пункту 13 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачено, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії, у тому числі відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи( надалі-спеціальний закон), оскільки відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у відповідних розмірах. Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 цього Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, зазначені норми розповсюджуються на позивача, як віднесеного до першої категорії.

Приписами зазначеної статті встановлено, що з 1 січня 2007 року максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання ( з урахуванням надбавок, підвищень додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), призначених ( перерахованих) у 2006-2007 роках відповідно до цього Закону не може перевищувати 12 мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини 1 статті 28 Закону України „По загальнообовязкове державне пенсійне страхування , на місяць згідно із Законом № 489-5 від 19 грудня 2006 року. Такий самий граничний розмір визначений даною статтею для пенсій, призначених в 2006 році відповідно до Закону № 3235 від 20 грудня 2005 року.

Проаналізувавши норми даної статті суд зазначає, що ними визначений загальний граничний ( максимальний) розмір пенсій, призначених ( перерахованих) за нормами спеціального закону, у 2006-2007 роках, а також граничний розмір пенсій, призначених за спеціальним законом у 2006 році.

Стаття 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 2 групи - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами статті 54 Закону України „По статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача, як на віднесеного до категорії 1.

Частина четверта статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 2 групі інвалідності-8 мінімальних пенсій за віком.

Суд зазначає, що даною нормою визначений для даної категорії нижній розмір державних пенсій. Таким чином, якщо нормами статті 49 спеціального Закону передбачений максимальний розмір, то частиною 4 статті 54 даного Закону нижній розмір державної пенсії для інвалідів, віднесених виключно до першої категорії, та у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України „Про прожитковий мінімум від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України „ Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 5 жовтня 2000 року № 2017-111, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону ( в редакції Закону № 2505-4 від 25 березня 2005 року, що діє з 31 березня 2005 року) передбачено що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою Україні в Законі України про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею 58 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року № 107-У1,що набрав чинності з 1 січня 2008 року був затверджений прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 470 грн., з 1 жовтня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Відповідно до приписів ч.4 ст. 45 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування перерахунок пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи наведене, основна та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, підлягає перерахунку ОСОБА_1, як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1категорії, інваліду 2 групи з 01липня 2009 року.

Позиція Управління Пенсійного Фонду України в місті Словянську ґрунтується на постановах Кабінету Міністрів України, огляд яких не підтверджує доводи відповідача стосовно того, що будь-яким із них зазначений мінімальний розмір пенсії за віком для встановлення нижнього рівня пенсії, у тому числі інвалідам внаслідок захворювання від аварії на ЧАЕС.

Суд не приймає доводи відповідача, які зазначені у заперечені, як з огляду і недоведеністю приписів зазначених постанов до спірних відносин, так і з огляду їх положення принципу законності, визначених пунктами 2-4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему ( про що, зокрема зазначено у рішенні №8-рп/2005 від 11 жовтня по справі №1-21/2005), повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, які потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У Рішенні Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є види соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів а також внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Постановляючи судове рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні , включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1,3, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22,23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, з огляду на частину 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, якою принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини зазначає,що не надання правової оцінки судом першої інстанції доводам позивача, не вчинення жодної спроби проаналізувати всі підстави позову з точки зору обґрунтування вимог певними правовими нормами, свідчать про порушення судом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що було зазначено у рішенні суду по справі „Проніна проти України .

Також згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду» від 23 лютого 2006 року, рішення Європейського суду з прав людини є обовязковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Згідно з п.18 ч.1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито за № 7-93 від 21 січня 1993 року, громадяни, віднесені до категорії 1 і 2 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільнені від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 2-15, 17-18,33-35,41-42,47-51,56-59,69-71,79,86,87,94,99, 104-107,110-111,121, 122-143,151-154, 158,162,163,167,185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Словянську Донецької області, про перерахунок пенсії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в місті Словянську Донецької області у перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1, як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1категорії, інваліду 2 групи у відповідності зі статтями 49,50,54 ч.4 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в місті Словянську Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з 1 липня 2009 року, виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного Адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Суддя Словянського міськрайонного суду М.Г. Геєнко