Справа № 2а-2656/11/1227
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2012-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Посохов І.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2012 року справа № 2а-2656/11/1227

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сухарька М.Г., суддів Білак С.В., Гаврищук Т.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 жовтня 2011 року по справі № 2а-2656/11/1227 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку про визнання незаконною бездіяльності управління у підвищені пенсії та зобовязання провести підвищення пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

27 квітня 2010 року позивач звернувся з позовом до УПФУ в м. Сєвєродонецьку про зобовязання провести перерахунок пенсії.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 жовтня 2011 року позовні вимоги задоволені частково.

Відповідач не погодився з рішенням суду і подав апеляційну скаргу в якій вказав на порушення норм матеріального та процесуального права, а також на пропущення позивачем строку передбаченого ст. 99 КАС України на звернення до суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбачених пунктами 1,2 частини першої статті 183-2 КАС України, відповідно до вимог п.п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України справу повинно бути розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач належить до соціальної групи «діти війни», це підтверджується посвідченням у матеріалах справи та користується правами і пільгами, встановленими Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

За Преамбулою Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-ІV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону саме на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правовий статус дітей війни, що визначає основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, встановлює Закон України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до ст. 6 цього Закону України, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з якої випливає, що мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України Про прожитковий мінімум від 15 липня 1999 року № 966-ХІV прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до приписів ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла на момент пред*явлення позову), для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не вірно застоснована норма законодавства щодо поновлення строку для звернення до суду, тому як провадження у справі відкрито відповідно до норм КАСУ. Позивачем питання щодо поновлення строку не ставилось.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що позивачем пропущено загальний строк звернення до суду в частині позовних вимог за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 26 квітня 2009 року включно.

Таким чином, позивач має право на перерахунок та виплату недоотриманого щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 26 квітня 2009 року з урахуванням фактично отриманих сум.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення та прийняття ухвали.

Керуючись статтями 99, 100, 160, 195, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку задовольнити частково.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 жовтня 2011 року по справі № 2а-2656/11/1227 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку про визнання незаконною бездіяльності управління у підвищені пенсії та зобовязання провести підвищення пенсії скасувати в частині задоволення позовних вимог за період з 01 січня 2010 року по 27 січня 2011 року включно.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку про визнання незаконною бездіяльності управління у підвищені пенсії та зобовязання провести підвищення пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 26 квітня 2009 року включно - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 жовтня 2011 року по справі № 2а-2656/11/1227 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Сухарьок М.Г.

Судді: Гаврищук Т.Г.

ОСОБА_3