Справа № 2-а-380
Суддя: Товстолужський О. В.
Дата ухвалення: 2010-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Валківський районний суд Харківської області
Справа №2-а-380/10р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2010 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Товстолужського О.В.

При секретареві Хворост В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу ДАІ з обслуговування міста Харкова та АТІ ГУ МВСУ у Харківській області про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою і про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

13 серпня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відділу ДАІ з обслуговування міста Харкова та АТІ ГУ МВСУ у Харківській області, у якій вказує, що 12 серпня 2010 року він прибув до відділення ДАІ Валківського РВ ГУМВС У в Харківській області для проходження чергового техогляду належного мені автомобіля НОМЕР_1. Але техогляд пройти не зміг, тому що до Валківського відділення ДАІ ще у 2009 році надійшла постанова ІДПС прапорщика ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху України. В постанові вказано, що 08. 04. 2009 року на вул. Полтавський шлях №181 А він перевищив швидкість руху на 26 км на годину, що зафіксовано приладом Візир №0812454, за що призначений штраф у розмірі 310 грн. Позивач вказує, що такої постанови він ніколи не одержував і про її існування дізнався тільки 12 серпня 2010 року у відділенні ДАІ Валківського РВ УМВСУ в Харківській області. Зазначає, що вказана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки постановлена з грубим порушенням закону, що при ухваленні постанови порушені його конституційні права громадянина.

В судовому засіданні позивач був відсутній, хоча належним чином та своєчасно повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, як вбачається зі змісту заяви останній позов підтримує та вимагає розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні участі не брав, хоча про місце і час розгляду справи був заздалегідь повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху ухвалена з грубим порушенням закону про притягнення громадян до адміністративної відповідальності і з грубим порушенням закону, який встановлює відповідальність за порушення правил дорожнього руху. Це полягає в наступному:

Прилад, який використовувався інспектором ДАІ при виконанні ним обов'язку нагляду за дорожнім рухом з метою виявлення порушень Правил дорожнього руху, не є автоматичним засобом фото чи відео фіксації, оскільки він знаходився у інспектора ДАІ, який керував ним безпосередньо або через комп'ютер. Проте ст. 14-1 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» встановлено, що така фіксація повинна проводитися тільки засобами фото, кіно або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі. За таких обставин фіксація, яку застосував інспектор ДАІ, не відповідає вимогам закону.

З постанови видно, що інспектор знаходився біля дороги. Але він не зупинив автомобіля, не перевірив документи, протоколу не складав. У постанові немає даних про те, хто саме проводив фото фіксацію за допомогою радіолокаційного засобу вимірювача швидкості «Візир» №0812454, хоча це повинно бути зазначеним, оскільки відповідно до п. 13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби МВС України, затвердженої Наказом МВС 13 листопада 2006 року №111, до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень правил дорожнього руху повинні бути надані відомості про цих співробітників.

Пунктами 12.2 і 12.3 вказаної інструкції визначено виключний перелік способів та тактичних прийомів нагляду за дорожнім рухом. При цьому нагляд за рухом з автомобіля без спеціального пофарбування та спеціальних сигналів допускається виключно у випадках руху у потоці транспорту, а використання приватних транспортних засобів не допускається взагалі. Між тим з постанови не можна зрозуміти, як велася зйомка (з автомобіля чи ні) і з якого автомобіля, він був припаркований чи рухався. Це також говорить про порушення нормативних актів МВС при фіксуванні порушень дорож6нього руху та перешкоджають застосуванню її результатів для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

До того ж у Постанові зазначено, що 08. 04. 09 року автомобіль рухався на вулиці Полтавський шлях 181 А м. Харків. Доказів того, що автомобіль рухався, а не стояв, не надано. Якщо він рухався, то де, і в якому місці. Ці дані відсутні і це викликає сумніви у законності отримання такого доказу. З тих же обставин вказана швидкість 086 км на годину сумнівна, тому що у радіолокаційного відео записуючого вимірювача швидкості «Візир» є кут огляду, який регулюється, тобто може вказувати швидкість іншого автомобіля, який рухається поруч і/ або більший за розміром, а за таких умов це може означати, що насправді виміряна швидкість автомобіля, який рухався у кількох десятках метрів від автомобіля, яким п управляв позивач. У відповідності до ст.ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» на вимірювання у сфері, у якій результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких обставин кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні. Таких документів позивачу надано не було.

В листі Генеральної прокуратури України від 22 вересня 2009 року зазначено, що по інформації ДП «Укрметртест стандарт» вимірювач швидкості «Візир» не відноситься до спеціальних технічних засобів, які працюють в автоматичному режимі, оскільки він має лише обмежені функції для автоматичного процесу вимірювання і не може працювати без участі оператора. Тому застосування приладу «Візир» для вимірювання швидкості і для притягнення водіїв до відповідальності на підставі показань приладу є недопустимим. У цьому ж листі вказано, що до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху особа може притягуватися тільки після того, як автомобіль зупинений, встановлена особа водія і складений протокол про адміністративне правопорушення. Позивача ніхто не зупиняв, його особа не встановлювалася, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Статтею 268 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржити постанову по справі. Це права, які гарантовані кожному громадянину ОСОБА_3. Ці права були грубо порушені інспектором ДАІ. Позивачу не було повідомлено, що він притягується до адміністративної відповідальності і він не зміг скористатися гарантованими мені ОСОБА_3 України правами. Протокол про адміністративне правопорушення не складався, інспектор ДАІ його автомобіля не зупиняв, права не роз'ясняв. Тому прийняв протиправне рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений обов'язок доказування позовних вимог і заперечень проти них. Частиною 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач одержав 12 серпня 2010 року і тільки в цей день дізнався про її існування. Тому суд вважає необхідним

поновити строк для звернення до суду з адміністративною позовною заявою про оскарження вказаної постанови.

Керуючись статтями 268, 287-289 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції України, ст. - ст. 10-15 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність», статтями 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк для звернення до суду з позовною заявою.

Постанову №107612 від 08 квітня 2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати і провадження по справі закрити за відсутності у його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду через Валківський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Товстолужський О. В.