Справа № 221/3042/13-а
Суддя: Мохов Є. І.
Дата ухвалення: 2013-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2013 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

У складі:

Головуючого : судді Мохова Є.І.

При секретарі : Брідня О.Л.

За участю:

Позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

Представника відповідача ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Волноваха, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Докучаєвської міської ради Донецької області про визнання дій незаконними

В С Т А Н О В И В:

У червні 2013 року позивач звернувся у суд із зазначеним адміністративним позовом, у якому вказував, що він є субєктом підприємницької діяльності ФО ОСОБА_1

14.04.2010 року між ним та відповідачем Докучаєвською міською радою було укладено договір №12 на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування.

Підставою для укладення вказаного договору явилися результати конкурсу по вищевказаному маршруту встановлені протоколом засідання конкурсного комітету від 06.04.2010 року №2.

З моменту укладення договору по 08.05.2013 року претензій до роботи позивача , як перевізника з боку замовника не надходило.

07.05.2013 року на адресу позивача надійшов лист відповідача про те, що договір на перевезення пасажирів №12 від 14.04.2010 року розірвано. Підставою для одностороннього розірвання вказаного договору , згідно листа відповідача, є систематичне невиконання умов договору , а саме п.п. 6.1, 6.2 в частині перевезення пасажирів пільгової категорії.

Позивач вважає дії відповідача в частині односторонньої відмови від виконання договору перевозки пасажирів незаконними та безпідставними.

Просив визнати дії Докучаєвської міської ради в частині односторонньої відмови від договору №12 від 14.04.2010 року на перевезення пасажирів та дострокове припинення дії договору незаконними.

Визнати договір №12 від 14.04.2010 року На перевезення пасажирів діючим, зобовязавши відповідача надати маршрут №1 позивачу, як Перевізнику, згідно умов договору.

У судовому засіданні позивач та його представник на позові настоювали.Вказували, що в порушення закону України „Про місцеве самоврядування в Україні питання про розірвання договору з позивачем не узгоджувалося. Крім того вказували, що ніколи претензій до роботи по перевезенню пасажирів ніхто не виказував, до відповідальності з приводу порушення умов договору він не притягувався. Скарг на роботу транспорту йому не надходило.

Представник відповідача проти позову заперечував. Вказував, що ФОП ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті на умовах передбачених договором на перевезення №12 від 14.04.2010 року Перевізником здійснювались систематичні порушений пункт 2.3.7 Договору, відповідно до якого перевізник зобов'язаний забезпечити проїзд відповідних пільгових категорій громадян згідно з чинним законодавством України. На протязі 2012-2013 перевізник не забезпечив проїзд відповідних пільгових категорій громадян згідно з чинним законодавством України. Відповідно до умов Договору Замовник має право на односторонню відмову від договору у разі систематичних (два і більше) порушеннях Перевізником протягом одного року умов договору та чинного законодавства, а також у випадку відмови в перевезенні пасажирів пільгових категорій. У разі виявлення порушень перевізником умов Договору та чинного законодавства Замовник пропонує перевізнику усунути виявлені порушення з встановленням терміну для їх усунення. Якщо порушення не усунені Замовник має право на односторонню відмову від Договору. Про припинення дії Договору Замовник надсилає перевізнику повідомлення. Просив у позові відмовити.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи встановив, що 14.04.2010 року між субєктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 та відповідачем Докучаєвською міською радою було укладено договір №12 на перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування.

Підставою для укладення вказаного договору сталися результати конкурсу по вищевказаному маршруту, встановлені протоколом засідання конкурсного комітету від 06.04.2010 року №2.

07.05.2013 року на адресу позивача надійшов лист відповідача про те, що договір на перевезення пасажирів №12 від 14.04.2010 року розірвано. Підставою для одностороннього розірвання вказаного договору , згідно листа відповідача, є систематичне невиконання умов договору , а саме п.п. 6.1, 6.2 в частині перевезення пасажирів пільгової категорії.

Відповідно до ст.ст. 31, 42 Закону України Про автомобільний транспорт відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів). У договір можуть бути включені інші питання за згодою сторін.

Згідно із положеннями частини першої статті 37 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування забезпечують пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами.

Судом встановлено, що згідно п.п. 6.1. та 6.2 договору на перевезення пасажирів №12 від 14.04.2010 року, замовник має право на односторонню відмову від договору у разі систематичних (два і більше ) порушеннях перевізником протягом одного року умов договору та чинного законодавства. При цьому у разі виявлення порушень перевізником умов договору та чинного законодавства замовник пропонує перевізнику усунути виявлені порушення з встановленням терміну для їх усунення. Якщо порушення не усунені Замовник має право на односторонню відмову від Договору. Про припинення дії договору замовник надсилає перевізнику повідомлення.

Відповідач у своїх запереченнях вказує, що 08.02.2013 на адресу перевізника ним направлено повідомлення № 04/10я-0127, щодо необхідності забезпечення безкоштовного проїзду відповідній категорії громадян та виконання умов договору. Але, Перевізником не було забезпечено безоплатного перевезення пільгової категорії громадян.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази вручення вказаного повідомлення позивачу, тому суд ставиться до вказаного повідомлення критично та не приймає його в якості доказу виконання вимог п.6.2 договору на перевезення пасажирів №12 від 14.04.2010 року.

Останню відповідь на скаргу гр.. ОСОБА_4 позивач надавав більше року назад тобто 26.01.2012 року, у якій було вказано на дійові заходи, щодо порушників правил перевозки громадян звільнено водія циганок Н.П., відсторонено від роботи контролера касира ОСОБА_5

Крім того суд приймає до уваги, що згідно відповіді першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_6, у 2012 році потреби ФОП ОСОБА_1 на відшкодування витрат на перевезення пільгової категорії громадян склали 316074 грн., держава компенсувала позивачу витрати на суму 24604 грн. Тобто, у 2012 році позивач перевіз у місті Докучаєвську за власний рахунок більше 15000 громадян пільгової категорії, тому посилання відповідача на систематичне порушення умов договору суд вважає не обґрунтованим.

Надання до суду у якості доказу звернення гр. ОСОБА_7 від 11.02.2013 року, звернення гр. ОСОБА_8 від 25.04.2013 року, звершення гр. ОСОБА_9 від 04.02.2013 року, звернення ОСОБА_10 від 26.042013 року, де не всі громадяни виказують свої претензії до перевізника, надають свої пропозиції (гр.. ОСОБА_9 Про можливість удосконалення системи пільг…) суд також вважає не обєктивним з боку відповідача, оскільки середньостатистично, громадянин, який має право на пільговий проїзд у міському транспорті, може скористатися своїм правом не більше двох разів на місяць. Тому суд вважає, що роботу по розясненню громадянам їх прав на пільговий проїзд повинен брати на себе замовник.

Суд вважає, що рішення про розірвання договору на перевезення пасажирів №12 від 14.04.2010 року прийнято відповідачем передчасно та необгрунтовано, а тому повино бути визнано незаконним та відмінено.

Крім того, суд приймає до уваги, що Маріупольською прокуратурою з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері встановлені факти зловживань з боку посадових осіб Докучаєвської міської ради повязані з тиском на підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1, та усунення його та зняття з маршруту загального пасажирського користування.

За даним фактом прокуратурою в єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000018 від 24.05.2013 року, за ознаками ч.1 ст. 364 КК України.

Згідно закону України „Про місцеве самоврядування в Україні Докучаєвська міська рада приймає свої рішення на сесіях де розглядає питання шляхом обговорення та голосування в присутності зацікавлених осіб.

Тому суд вважає, що повідомлення секретаря міської ради ОСОБА_11 про розірвання договору направлене позивачу без посилання на рішення органу місцевого самоврядування, не може розглядатися судом як волевиявлення Докучаєвської міської ради, тому є незаконним, а дії секретаря міської ради ОСОБА_11 протиправними, що свідчить про перевищення своїх повноважень вказаною посадовою особою.

Суд вважає, що діями відповідача при розірванні договору на перевезення пасажирів №12 від 14.04.2010 року укладеного між Докучаєвькою. Міською радою та ФОП ОСОБА_1 були порушені принципи обґрунтованості й розсудливості (пункти 3 та 6 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд також вважає, що відповідач не довів правомірність своїх дій відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного Бюджету України.

Позивач під час подачі заяви сплатив судовий збір у сумі 114 грн. 70 коп, що підтверджується квитанцією №2187.09.12 від 07.07. 2009 року (аркуш справи -1), комісійний збір 2 грн, що підтверджується квитанцією №2503.42.1 від 18.06.2013 року. Витрати по сплаті судових розходів у зазначеній сумі підлягають стягненню з коштів Державного бюджету на користь позивача.

В інших вимогах позивачу слід відмовити за необгрунтованністю.

.

На підставі Закону України „Про місцеве самоврядування, керуючись ст..ст.8, 9,11, 14, 87, 91, 161,162, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ФОП ОСОБА_1 до Докучаєвської міської ради Донецької області про визнання дій незаконними задовольнити частково.

Визнати дії Докучаєвської міської ради в частині односторонньої відмови від договору №12 від 14.04.2010 року на перевезення пасажирів та дострокове припинення дії договору укладеного між ФОП ОСОБА_1 та Докучаєвською міською радою - незаконними.

Визнати договір №12 від 14.04.2010 року На перевезення пасажирів діючим, зобовязавши Докучаєвську міську раду надати маршрут №1 позивачу, як Перевізнику, згідно умов договору.

Стягнути з Докучаєвської міської ради за кошти Держдавного бюджету на корсить ОСОБА_1 судовий збір у сумі 114,70 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованністю.

Повний текст постанови оголошено 24 липня 2013 року.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд, впродовж десяти днів після її оголошення.

Суддя: