Справа № 2-а-333/11
Суддя: Ковальова А. Б.
Дата ухвалення: 2011-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-333/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2011 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, як місцевий адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ковальової А.Б.

при секретарі Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ :

23 листопада 2010 року позивач звернулась до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, як місцевого адміністративного суду, з адміністративним позовом до посадової особи - інспектора ДАІ ОСОБА_2, в якому просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену відносно нього відповідачем 15 листопада 2010 року за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову вказує, що не згодний з винесеною постановою та вважає її такою, що не відповідає вимогам закону та яка складена з порушенням норм діючого законодавства, виходячи з того, що ПДР він не порушував, виконав зупинку транспортного засобу, яким він керував, як того вимагав знак пріоритету 2.2, а саме перед перехрестям проїзних частин по пр. Леніна - пр. Аношкіна, керував автомобілем за довіреністю і надав страховий поліс на ім'я ОСОБА_3, який є власником і страхувальником даного транспортного засобу, тому відсутні будь-які докази на підтвердження скоєння ним адміністративного правопорушення. Вважає, що він неп повинний був мати страхований поліс на своє імя, так як він є власником транспортного засобу, а керував ним за довіреністю. Посилається також на наявність свідка який може підтвердити правдивість його показань.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, у якій зазначив, що свої позовні вимоги по суті та за обставинами підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, просить суд розглянути справу за його відсутності на підставі наданих ним доказів. Крім цього, надав суду свої особисті письмові пояснення щодо обставин справи, зазначивши, що він не порушував правила зупинки, виконав вимоги дорожнього знаку 2.2.

Відповідач інспектор Дементьєв Р.М. в судове засідання не зявився, про дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового розгляду справи надіслав суду заперечення з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, у якому зазначив, що 15 листопада 2010 року під час несення служби на перехресті пр. Леніна - пр. Аношкіна в м. Дніпродзержинську ним був зупинений автомобіль ОСОБА_4 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил проїзду перехрестя, а саме за невиконання вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», а також за порушення прав і обов'язків водіїв механічних транспортних засобів, бо водій керував автомобілем, не маючи полісу обов'язкового страхування. Водію ОСОБА_1 було розяснено причину зупинки та його порушення. На водія було складено адміністративний протокол та винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в сумі 600 грн. Тому він проти задоволення позову заперечує, але не надав суду доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини учасників судового розгляду, необхідність заслуховування пояснень учасників судового розгляду в суду відсутня, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін по справі згідно вимог ч. 4 ст. 122 КАС України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, і якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Також у судове засідання не зявився свідок ОСОБА_5, але надав суду свої особисті письмові пояснення щодо обставин справи, зазначивши, що 15 листопада о 09.29 годині він особисто був присутнім при тому, коли ОСОБА_1 був зупинений інспектором ДАІ, а тому він може підтвердити, що позивач ПДР не порушував, здійнив зупинку перед знаком 2.2., а тому вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази по справі:

- протокол та постанова про адміністративне правопорушення (а.с. 6, 7);

- посвідчення водія на імя ОСОБА_1 (а.с. 10)

- письмові пояснення позивача ( а.с .28)

- письмові пояснення свідка (а.с.27)

- копія паспорту позивача (а.с.8, 9)

- копія полісу по обов'язковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів ім'я ОСОБА_3 (а.с.11,13)

- письмові заперечення відповідача ( а.с.22-25)

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі з оцінкою належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, судом відповідно до вимог ст. 86 КАСУ встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, керував автомобілем ОСОБА_4 , державний номер НОМЕР_1.

Судом встановлено, що 15 листопада 2010 року інспектором ДАІ ОСОБА_2, як посадовою особою, дійсно був складений протокол та винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ1 № 011256, в установчій частині яких було зазначено, що 15 листопада 2010 року о 09.29 годині водій ОСОБА_1В, керуючи автомобілем ОСОБА_4, державний номер НОМЕР_1, в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області по пр. Леніна -пр. Аношкіна, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив правила проїзду перехрестя, а також не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності відносно своєї особи. В звязку з чим за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2, ст.126 ч.1 КУпАП, на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 600 грн.

Згідно письмових заперечень позивача в протоколі про адміністративне правопорушення позивач зазначив, що ПДР не порушував ,адже зупинився за два метри до дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» і цей факт може підтвердити свідок, який знаходився в салоні автомобіля, пояснення якого відповідач вислухали та прийняти до відома відмовився .

Суд вважає встановленим факт порушення порядку складання постанови про адміністративне правопорушення і зазначення інспектором ДПС в постанові про адміністративне правопорушення невстановлених відомостей стосовно порушення позивачем п. 2.2. ПДР України.

Так, згідно постанови про адміністративне правопорушення відповідачем здійснювалася фіксація безпеки дорожнього руху, і порушенням позивачем п.2.2. ПДР України зафіксоване відео зйомкою, але такий відеозапис відповідачем разом з запереченнями проти позову не наданий, а тому він не може бути прийнятий як доказ на підтвердження правомірності дій відповідача щодо складення протоколу та винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідності за ст. 122 ч.2 КУпАП. Надані суду письмові пояснення позивача спростовують зазначені інспектором ДПС ствердження, обставини справи не встановлені та не зясовані, свідки, які б надали пояснення щодо підтвердження порушення позивачем ПДР України, до участі в справі відповідачем не долучалися, і письмові пояснення від них не відбиралися, докази, які б підтверджували наявність вини позивача та правомірність винесення постанови відповідачем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП, відсутні та суду не надані, не зважаючи на надані відповідачем письмові заперечення проти позову. Отже, всупереч встановленого КУпАП порядку розгляду адміністративних справ, відповідачем по справі при винесенні постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення за ст. 122 ч.2 КУпАП не зясовані і не встановлені обставини справи, а в основу обвинувачення покладені лише власні переконання інспектора ДПС за відсутності жодного доказу по справі з формальним, безпідставним і необґрунтованим складенням постанови про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч.2 КУпАП.

Що стосується притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст. 126 КупАП, то у цій частині у задоволенні позову відповідачу слід відмовити, так як він у своєму позові не заперечує факт відсутності у нього полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності відносно своєї особи. При тому, що він є користувачем транспортного засобу, і під час керування володів транспортним засобом на праві оперативного управління на підставі довіреності. А тому він повинний був укласти із страховиком договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 ст. 126 КУпАП керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не предявили чи не передали для перевірки поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу від двадцяти пяти до пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

А тому суд вважає, що позивач правомірно притягнутий відповідачем до адміністративної відповідальності за ч.1. ст. 126 КУпАП в звязку з відсутністю у нього поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведенності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1, 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з скоєнням адміністративного правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису… протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову..

Таким чином, враховуючи, що згідно норм КАСУ презумпція вини покладає на субєкта владних повноважень, обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати ствердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обовязку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а також неявка відповідача в судове засідання без поважних причин - свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

З увагою на встановленні в судовому засіданні обставини та визначенні відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги, що будь-які докази, які б спростовували вказані позивачем обставини щодо винесення постанови накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.2 ст. 12 КУпАП, у суду відсутні та надані не були, суд приходить до висновку, що часткове задоволення позову не суперечить закону та не порушає права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимоги позивача щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності на накладення адміністративного стягнення за ст. 122 ч.2 КУпАП, в є обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. А у задоволенні позову в частині скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП належить відмовити.

На підставі ст. 55, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 33, 245, 247, 251, 252, 258, 280, 283, 287, 288, 289 КпАП України, керуючись ст. ст. 2, 6, 11, 14, 69, 70, 71, 72, 86, 104, 122, 128, 143, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська , підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ1 № 011256 від 15 листопада 2010 року, винесену інспектором ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України.

В іншій частині в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпродзержинська, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення за ч.1. ст. 126 КУпАП , - відмовити.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.Б. Ковальова