Справа № 343/1290/15-а
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/1290/15-а
Провадження №: 2-а/0343/72/15
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі про визнання дій протиправними і зобов"язання здійснити перерахунок розміру пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області, щодо відмови в перерахунку та виплаті їй пенсії як державному службовцю з врахуванням до заробітку сум виплаченої індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та відпускні і зарплату за дні відряджень, тобто з сум, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Долиському районі ОСОБА_4 області провести їй перерахунок та виплату недоплаченої пенсії, з розрахунку 80 відсотків від суми заробітної плати (в редакції Закону України «Про державну службу» на момент призначення пенсії), включивши в розрахуної заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виплачені суми матеріально допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та відпускних і зарплати за дні відряджень з 01.04.2011 року, з урахуванням виплачених сум; визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду за період з 01.04.2014 р. по даний час поважними.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 22.07.1997 року працювала на посаді державного службовця в Долинському районному центрі зайнятості, звідки була звільнена відповідно до наказу №184-к від 28.03.2014 року. З 01.04.2014 року їй призначена пенсія за віком згідно Закону України «Про державну службу». Згідно з вимогами ст. 37 ЗУ «Про державну службу» їй було призначено пенсію у розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати. Однак, при визначенні розміру пенсії в розрахунок суми заробітної плати відповідачем не включено ряд виплат, які вона отримувала і які були складовими заробітної плати, а саме: суми індексації грошових доходів за останні 24 місяці в розмірі 11 276,48 грн., виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення у сумі 4 323,75 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 2811, 25 грн., грошову допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 7950, 08 грн., відпускні в сумі 12029,35 та зарплату за дні відряджень в сумі 463,98 грн. На її заяву про проведення перерахунку та виплати пенсії відповідач листом від 09.06.2015 року за № 112/Б-13 відмовив їй в проведенні такого перерахунку пенсії з урахуванням вищеперечислених виплат, зіславшись на ст. 33 ЗУ «Про Державну службу» та постанову Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Однак, невключення у розрахунок заробітної плати для призначення їй пенсії державного службовця виплачені цих виплат є неправомірними, оскільки їх виплата передбачена чинними нормативно-правовими актами і з них у відповідності до ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нараховувалися та сплачувалися нею страхові внески. Тому вважає, що неврахування УПФ України в Долинському районі Івано-Франківської області при розрахунку їй розміру пенсії виплачених сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та відпускні і зарплату за дні відряджень, є неправомірним, в зв»язку з чим звернулася в суд з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зіславшись на викладені в позовній заяві підстави та просила позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи в його відсутності та подав письмові заперечення на позов, в яких вказав, що відповідно до ч.2 ст. 33 ЗУ «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Індексації грошових доходів, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не складовою заробітної плати відповідно до ст. 33 ЗУ «Про державну службу», а тому проводити перерахунок пенсії відповідно до ЗУ "Про державну службу" немає підстав. Крім того, позивачка пропустила встановлений ст. 99 КАС України 6-місячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав і не вказала поважних причин пропуску цього строку. З урахуванням наведеного просив в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши інші здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 з 01.04.2014 року призначена пенсія за віком як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Однак, при розрахунку пенсії позивачці управління ПФУ в Долинському районі не включив до складу заробітної плати суми індексації заробітної плати, виплаченої їй матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальнї допомоги для вирішення соціально-побутових питань, відпускних та зарплати за дні відряджень, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно довідок Долинського районного центру зайнятості від 28.05.2015 року № 10/04-20, 09.04.2014 року та 28.05.2015 року № 11/04-20 (за період з 01.03.2012 року по 28.02.2014 року) ОСОБА_3 отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, зарплату за дні відряджень, відпускні, а також її були нараховані суми індексації заробітної плати. На вказані виплати були нараховані та сплачені страхові внески та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

05.06.2015 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про здійснення їй перерахунку призначеної пенсії та включення до розрахунку заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виплачених їй матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальнї допомоги для вирішення соціально-побутових питань, відпускних та зарплати за дні відряджень, однак листом № 112/Б-13 від 09.06.2015 року УПФ України в Долинському районі Івано-Франківської області відмовило їй в проведенні такого перерахунку.

Суд вважає протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області в проведенні ОСОБА_3 перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням до заробітку сум виплаченої їй індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на покращення соціально-побутових питань, відпускних та зарплати за дні відряджень, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України Про оплату праці заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України Про державну службу заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок.

Згідно з ч.ч. 6,7 ст. 33 даного Закону, державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 35 Закону України Про державну службу передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

В п.п. 2.2.2 п.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно до п.п. 2.3.3 п. 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), що входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 66 Закону України Про пенсійне забезпечення, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплат праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що виплачені суми індексації грошових коштів, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також відпускні та зарплати за дні відряджень, входять до системи оплати праці державного службовця.

Отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року справа № 21-430а11, постанова від 28 травня 2013 року справа № 21-97а13, постанова від 04 березня 2014 року справа № 21-14а14), що в силу вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для застосування.

Таким чином, пенсія позивачки повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням виплаченої індексації грошових доходів, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, відпускних та зарплати за дні відряджень, на які нараховувалися та були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить висновку про наявність достатніх підстав для визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_3 усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески (єдиний) внесок, а тому позов в цій частині слід задовольнити, визнати такі дії неправомірними та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок та провести виплату призначеної ОСОБА_3 недоплаченої пенсії як державному службовцю, починаючи з 22.12.2014 року з розрахунку 80 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням всіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи встановлено, що позивачка пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулася з позовом 22.06.2015 року. Клопотань про поновлення строку звернення до суду позивачка не заявляла.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 слід задовольнити в межах шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України, тобто, починаючи з 22.12.2014 року.

Позовні вимоги за період з 01.04.2014 року по 22.12.2014 року включно слід залишити без розгляду відповідно до ст. 100 КАС України.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права в справах подібної категорії міститься у постановах Верховного Суду України від 03.06.2014 року (№ 21-134а14), від 20.02.2012 року, 14, 28.05. та 06.11.2013 року (№№ 21- 430а11, 21-97а13, 21 -125а13, 21-350а13 відповідно).

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Суд вважає безпідставним посилання позивачки на ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де вказано, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, оскільки в даному випадку суд розглядає спір з приводу протиправності дій щодо проведення перерахунку розміру пенсії, а не про призначені та неодержанні своєчасно суми пенсії.

На підставі викладеного ст.ст. 19, 22 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 33, 35, 37 Закону України «Про державну службу», ст. ст. 40, 41, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 66, 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", керуючись ст. ст. 69, 71, 94, 99, 100, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_3 усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески (єдиний) внесок.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Долиському районі Івано- Франківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 недоплаченої пенсії як державному службовцю, починаючи з 22.12.2014 року з розрахунку 80 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням всіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески (єдиний) внесок.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі про визнання дій протиправними і зобов"язання здійснити перерахунок розміру пенсії за період з 01.04.2014 року по 22.12.2014 року включно-залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подано до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною постанови через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний текст постанови виготовлений 07.09.2015 року