Справа № 521/15419/14-а
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Гуревського В.К.,

при секретарі Гресько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постановпро порушення митних правил,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 обовязки заступника начальника Південної митниці Міндоходів начальника оперативного управління боротьби із контрабандою та митними правопорушеннями ОСОБА_3, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Південної митниці Міндоходів про порушення митних правил №0447/50000/14 від 30 липня 2014 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та постанову ОСОБА_2 обовязки заступника Південної митниці Міндоходів начальника оперативного управління боротьби із контрабандою та митними правопорушеннями ОСОБА_3в справі про порушення митних правил №0448/50000/14 від 30 липня 2014 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки вважає зазначені постанови необґрунтованими, безпідставними та не підтвердженими належними доказами, у звязку з чим, на думку позивача, підстави для притягнення до адміністративної відповідальності відсутні.

У судовому засіданні позивачем були уточненні позовні вимоги, замінено первісного відповідача ОСОБА_2 обовязки заступника начальника Південної митниці Міндоходів начальника оперативного управління боротьби із контрабандою та митними правопорушеннями ОСОБА_3, на належного відповідача - Південну митницю Міндоходів, згодом - на Одеську митницю Державної фіскальної служби України.

ОСОБА_1 зазначив, що у документах наданих митницею СМR та інших фігурує перевізник «ТОВ Будинвест Компані», тобто він не є відповідальною особою яка взяла на себе обовязок здійснювати митні формальності (цей обовязок взяв на себе експедитор за договором експедирування). ОСОБА_1 будучи водієм підкорявся своєму роботодавцю тобто експедитору, представник якого супроводжував вантаж та займався всією документацією повязаною зі сплатою митних платежів, заповненням необхідних документів та інше. Позивача було задіяно до перевезення тільки в якості водія, посадові обовязки якого передбачали виключно керування транспортним засобом до пункту вказаного його роботодавцем (експедитором) це вичерпаний перелік обовязків ОСОБА_1

Південна Митниця Міндоходів надала до суду заперечення на адміністративний позов, в якому просила відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1у повному обсязі, посилаючись на те, що постанова Південної митниці Міндоходів про порушення митних правил №0447/50000/14 від 30 липня 2014 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та постанова ОСОБА_2 обовязки заступника Південної митниці Міндоходів начальника оперативного управління боротьби із контрабандою та митними правопорушеннями ОСОБА_3в справі про порушення митних правил №0448/50000/14 від 30 липня 2014 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, передбаченого ст. 485 МК України, винесені законно у відповідності вимог діючого законодавства.

Суд, вивчивши адміністративну справу, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 05 червня 2014 року посадовою особою Південної митниці Міндоходів складено протокол про порушення митних правил № 0447/50000/14 у звязку із вчиненням ОСОБА_1адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та протокол про порушення митних правил № 0448/50000/14 у звязку із вчиненням ОСОБА_1адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Підставою складання протоколів про порушення митних правил стало те, що 18 квітня 2014 року з Туреччини до Одеського морського торгівельного порту в зоні діяльності відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса-порт» Південної митниці Міндоходів на судні закордонного плавання «МSС ЕLOISE» прибув контейнер ООLU8849352 з товаром «металоконструкції алюмінієві та комплекти накладок декоративних пластикових» (згідно з інформацією в документах та митній декларації, фактично вміст контейнеру не перевірявся), загальна вага брутто 36360 кг.

02 травня 2014 року відділом митного оформлення № 3 митного поста «Одеса-порт» Південної митниці Міндоходів за МД типу «ІМ40ЕЕ» № 500040001/2014/006861 від 30 квітня 2014 року здійснено пропуск вказаного контейнеру, для подальшого прямування до митного поста «Іллічівськ» з метою остаточного митного оформлення та випуску у вільний обіг.

Одержувачем та декларантом товару є ТОВ «Центр правової та ділової інформації» (м. Київ), експедитором - ТОВ «ГУДЕКСПО».

Разом з МД «ІМ40ЕЕ» №500040001/2014/006861 від 30 квітня 2014 року до ВМО № 3 митного поста «Одеса-порт» надано видатковий ордер № 99197 відповідно до якого доставку контейнера ООLU8849352 буде здійснювати водій ОСОБА_1на вантажному автомобілі НОМЕР_1/ВЕ 5415 ХТ.

Відповідно до МД «ІМ40ЕЕ» №500040001/2014/006861 від 30 квітня 2014 року та товаросупроводжувальних документів кінцевий термін доставки товарів в контейнері ООLU8849352 визначено 06 травня 2014 року.

Вантаж і документи на нього до м/п «Іллічівськ» не доставлено, про що свідчить службова записка від 13 травня 2014 року № 15-70-62-24/1604 заступника начальника митного поста «Іллічівськ» Південної митниці Міндоходів ОСОБА_4

В своєму письмовому пояснені ОСОБА_1пояснив, що після виїзду за межі Одеського морського торгівельного порту на автомобілі НОМЕР_1/ВЕ 5415 ХТ, він за домовленістю з невстановленою особою залишив автомобіль з контейнером ООLU8849352 та товаром на автомобільній стоянці за межами Одеського морського торгівельного порту де через деякий час отримав свій автомобіль вже без товару та про подальшу долю товару йому невідомо.

Документів, які б підтверджували продовження терміну доставки товару та документів про аварію чи дію обставин непереборної сили, або в внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту або вилучення заявленого за МД «ІМ40ЕЕ» №500040001/2014/006861 товару чи документів на нього ОСОБА_1не надав, до органів доходів та зборів з визначених питань щодо продовження терміну доставки не звертався.

Відповідно до службової записки від 30 травня 2014 року заступника начальника Управління митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Південної митниці Міндоходів та довідки від 05 червня 2014 року головного державного інспектора оперативно-аналіточного відділу УБК та МП Південної митниці Міндоходів ОСОБА_5, з урахуванням курсу валют на дату подання митної декларації до митного оформлення (11,408089 грн./дол. США) та ваги товару, який знаходився в контейнері ООLU8849352, сума митних платежів, що підлягає сплаті до державного бюджету за вказаний товар становить 196750,7876 грн.

30 липня 2014 року Південною митницею Міндоходів винесено постанову у справі про порушення митних правил №0447/50000/14 від 30 липня 2014 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та постанову в справі про порушення митних правил №0448/50000/14 від 30 липня 2014 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, передбаченого ст. 485 МК України.

Південна Митниця у своїх постановах та запереченнях на позов посилається на невиконання ОСОБА_1 обов'язків, покладених на нього, посилаючись на докази: видатковий ордер № 99197, який за її твердженням регламентує, що водій ОСОБА_1 буде здійснювати перевезення вантажу; Митну Декларацію, у якій передбачено кінцевий термін доставки товарів. Відповідач посилається на те, що ОСОБА_1 був перевізником, тому повинен відповідати за порушення правил, зазначених у Митній декларації та інших документах. Відповідач також посилається на те, що дії ОСОБА_1 були направлені на ухилення від сплати митних платежів.

З цими доводами неможна погодитися з таких підстав.

Видатковий ордер № 99197 не наданий до суду, що ставить під сумнів його існування. Крім того, ордер ні на кого не покладає обов'язків щодо перевезення, адже для виникнення обов'язків щодо перевезення главою 32 Господарського Кодексу України передбачено складання договору про перевезення вантажу - що є обов'язковим для виникнення у сторін обов'язків щодо перевезення. Договір обов'язково повинен бути складений у письмової формі. Законодавство не передбачає виникнення обов'язків щодо перевезення за видатковим ордером.

Митну Декларацію, у якій передбачено кінцевий термін доставки товарів, ОСОБА_1 було невідомо, що міститься у Митної декларації, оскільки в нього немає прав на її одержання. Вносити відомості до митної декларації має право експедитор, з яким укладено договір.

ОСОБА_1 не може бути перевізником, оскільки відповідно до ГК України для виникнення у сторін обов'язків з перевезення повинен бути складений договір на перевезення. З ОСОБА_1 не було укладено такого договору. ОСОБА_1 не є суб'єктом господарювання, оскільки згідно Правил перевезень вантажив автомобільним транспортом перевізник - фізична або юридична особа - суб'єкт господарювання. У документах, наданих відповідачем, перевізником визначено «ТОВ Будінвест Компані».

Дії ОСОБА_1 не можна розцінювати як такі, що були направлені на ухилення від сплати митних платежів, оскільки він не є відповідальною особою, яка взяла на себе обов'язок здійснювати митні формальності (цей обов'язок взяв на себе експедитор за договором експедирування).

Відповідачем не надано суду жодного доказу щодо підтвердження статусу позивача як перевізника.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1, будучи водієм транспортного засобу, підкорявся своєму роботодавцю тобто експедитору, представник якого супроводжував вантаж та займався всією документацією, пов'язаною зі сплатою митних платежів, заповненням необхідних документів тощо.

Відповідно до п. 37 ст. 4 МК України перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Таким чином, матеріалами справ про порушення митних правил не доведена вина ОСОБА_1у вчиненні ним зазначених вище правопорушень, тобто відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом під час розгляду позову встановлені обставини, які підтверджують позов, та які враховуються судом при винесенні постанови.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Способи захисту прав та законних інтересів позивача (невичерпний перелік) передбачені ст. 105 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню; скасувати постанову № 0448/50000/14 від 30.06.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу; скасувати постанову № 0447/50000/14 від 30.06.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбачених статтею 470 Митного кодексу України у вигляді штрафу; провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 485, ст. 470 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 122, 251, 254, 268, 280 КУпАП, ст. ст. 4, 95, 191, 246, 289, 321, 325, 470, 485 Митного кодексу України, ст. ст. 2, 8, 10, 11, 12, 66, 69, 71, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постановпро порушення митних правил задовольнити.

Скасувати постанову № 0448/50000/14 від 30.06.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу.

Скасувати постанову № 0447/50000/14 від 30.06.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбачених статтею 470 Митного кодексу України у вигляді штрафу.

Провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 485, ст. 470 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Малиновського районного суду міста ОСОБА_3 апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Гуревський В.К.