Справа № 219/4624/2013-а
Суддя: Решетняк І. В.
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/4624/2013-а
2-а/219/221/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Решетняк І.В., розглянувши в письмовому провадженні у приміщенні суду в м. Артемівську Донецької області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Артемівської міської ради, треті особи Відділ Держземагентства в м. Артемівську Донецької області, ОСОБА_2, про визнання частково протиправним рішення та скасування частково рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Артемівської міської ради (далі по тексту відповідач), треті особи Відділ Держземагентства в м. Артемівську Донецької області, ОСОБА_2, про визнання протиправним рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради № 632 від 06.08.1997 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам м. Артемівська» в частині передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,1257 га за адресою: м.Артемівськ Донецької області, вул. Севастопільська, 6, для ведення особистого підсобного господарства та скасування рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради № 632 від 06.08.1997 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам м. Артемівська» в частині передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,1257 га за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Севастопільська, 6, для ведення особистого підсобного господарства.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням земельного законодавства України відповідачем при передачі у власність земельної ділянки, розташованою за адресою: м.Артемівськ Донецької області, вул. Севастопільська, 6, які порушують права позивача на отримання у власність земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, про які він дізналася лише у лютому 2013 року під час судового провадження у цивільній справі №0503/11160/2012, 2/219/439/2013 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Відділ Держземагентства в м. Артемівську Донецької області, про визнання права власності.

Відповідач письмових заперечень проти позову не надав, подав до суду через свого представника заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та розгляду справи за його відсутністю.

Третя особа - Відділ Держземагентства в м. Артемівську Донецької області письмових пояснень по суті спору до суду не подав, подав через свого представника заяву про розгляд даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Третя особа - ОСОБА_2 у письмових поясненнях зазначив, що вважає спірне рішення відповідача законним, таким, що відповідає вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, вважає, що даним рішенням органу місцевого самоврядування не порушуються права позивача, оскільки в порядку спадкування земельна ділянка до нього не переходила, вимагає застосувати строк позовної давності до спірних відносин позивача та відповідача. Враховуючи наведені доводи, ОСОБА_2 у письмових поясненнях висловив думку щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Артемівської міської ради про визнання частково протиправним рішення та скасування частково рішення. При цьому ним подано клопотання про розгляд даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження також подано до суду представником позивача.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але не прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Законом.

Враховуючи, що позивачем, відповідачем, третіми особами були подані заяви про розгляд справи без їх участі у судовому засіданні, в порядку письмового провадження, відсутності потреби заслуховувати свідка чи експерта, судом прийнято рішення 27.12.2013 року провести розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем, відповідачем, третіми особами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради № 632 від 06.08.1997 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам м. Артемівська» у приватну власність ОСОБА_3 за його заявою було передано земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1257 га, розташовану за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Севастопільська, 6 (а.с.32,33). Одночасно з заявою про безоплатну передачу у приватну власність вказаної земельної ділянки до Артемівської міської ради звернулась ОСОБА_4 (а.с.19). При цьому спірне рішення Артемівської міської ради не містить положень щодо результатів вирішення згаданої заяви ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 та третя особа - ОСОБА_2 є рідними братами, батьками яких є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.12). Дана обставина визнається особами, які беруть участь у справі, що відповідно до ч.3 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для звільнення від її доказування.

Батьки позивача та названої третьої особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 померли відповідно 18.11.2011 року та 27.11.2006 року (а.с.13,14).

За життя ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 03.08.1970 року (а.с.15,17) придбала у власність ? частину одноповерхового будинку з надвірними будівлями в м. Артемівську Донецької області по вул. Севастопольській, 6, яку позивач ОСОБА_1 - успадкував за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.03.2012 року (а.с.31).

У свою чергу, іншу ? частину одноповерхового будинку з надвірними будівлями в м.Артемівську Донецької області по вул. Севастопольській, 6, третя особа ОСОБА_2 придбав у власність, уклавши з ОСОБА_3, якому належала ця частина будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Артемівською державною нотаріальною конторою 20.07.1970 року № 767, договір дарування від 11.04.2008 року (а.с.27,28). За цим договором дарування від 11.04.2008 року ОСОБА_2 також придбав у власність земельну ділянку розміром 1257 кв.м., яка розташована в м. Артемівську Донецької області по вул. Севастопольській, 6.

Дана земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради № 632 від 06.08.1997 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам м. Артемівська» (а.с.33) та Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 090512, виданого Артемівською міською радою 14.08.1997 року (а.с.29,30).

Таким чином, на час прийняття відповідачем спірного рішення щодо передачі у приватну власність згаданої земельної ділянки ОСОБА_3 домоволодіння, яке розташоване на даній земельній ділянці, належало на праві власності подружжям ОСОБА_3: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, порівну, в рівних долях. При цьому за рішенням виконавчого комітету Артемівської міської ради № 632 від 06.08.1997 року земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Севастопольська, 6, була передана у повну приватну власність лише одному з подружжя - ОСОБА_3.

У зв`язку з цим склалася ситуація, при якій позивач, будучи власником ? частини одноповерхового будинку з надвірними будівлями в м. Артемівську Донецької області по вул. Севастопольській, 6, в порядку спадкування, не є власником земельної ділянки, на якому розташована належна йому частина будинку.

Статтею 117 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року було передбачено, що передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року визначено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, а також одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. «б» ст.5 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року земельне законодавство базується на принципі забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Аналогічна норма містилася у ст.30 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, за якою при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених ст.67 цього Кодексу, і право власності земельною ділянкою без зміни її цільового призначення.

За таких обставин суд вважає, що спірне рішення відповідача прийнято з порушенням норм земельного законодавства (ст.30 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року та ст.120 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року), пов`язаних з набуттям права власності на земельну ділянку разом з набуттям права власності на жилий будинок, який розміщений на цій земельній ділянці, та не відповідає принципу забезпечення земельного законодавства щодо рівності права власності на землю громадян.

Згідно з ст.152 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування.

Тому суд вважає, що спірним рішенням відповідача були порушені права позивача як власника частини жилого будинку на користування земельною ділянкою, на якій розташована дана частина цього будинку.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач - Артемівська міська рада на відміну від третьої особи - ОСОБА_2 - є стороною у спорі, пов`язаною з оцінкою правомірності прийняття відповідного акту органом місцевого самоврядування, яка не вимагає застосувати до спірних відносин позовну давність.

У свою чергу, суд враховує визнання відповідачем позову при прийнятті рішення за даною адміністративною справою.

У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги встановлені судом обставини та відповідні ним спірні правовідносини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами ст.ст.69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Артемівської міської ради, треті особи Відділ Держземагентства в м. Артемівську Донецької області, ОСОБА_2, про визнання частково протиправним рішення та скасування частково рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради № 632 від 06.08.1997 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам м. Артемівська» в частині передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,1257 га за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул.Севастопільська, 6, для ведення особистого підсобного господарства.

Скасувати рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради № 632 від 06.08.1997 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадянам м. Артемівська» в частині передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,1257 га за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Севастопільська, 6, для ведення особистого підсобного господарства.

Стягнути з місцевого бюджету Артемівської міської ради на користь ОСОБА_1 34 (тридцять чотири) гривні 41 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя І.В.Решетняк