Справа № 819/1881/15
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1881/15

03 вересня 2015 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Бережанському районі Тернопільської області до спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" про стягнення заборгованості за страховими внесками, -

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Бережанському районі Тернопільської області звернулося до суду з адміністративним позовом до спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" про стягнення з відповідача 1311,18 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, посилаючись на те, що відповідач по справі як платник страхових внесків порушував встановлений порядок їх нарахування і сплати, що призвело до виникнення заборгованості у вказаному розмірі і яка в добровільному порядку не погашена та не охоплена заходами примусового стягнення.

Від представника позивача через канцелярію суду поступило клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином у відповідності до вимог ст.ст.33,35 КАС України.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

20 січня 2011 року відповідачем подано розрахункову відомість про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за ІV квартал 2010 року, підписаної керівником ОСОБА_1 та головним бухгалтером ОСОБА_2, з якої видно, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті страхових внесків в розмірі 1311,18 грн.

Спільне мале підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання зобов'язане було своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески відповідно до п.2 ч.2 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Розрахунок розміру страхового внеску для кожного підприємства провадиться Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання" № 1423 від 13 вересня 2000 року.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час заборгованість по сплаті страхових внесків перед Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, яка не охоплена заходами примусового стягнення становить 1311,18 грн. і відповідачем добровільно не погашена, а тому підлягає стягненню в примусовому порядку за рішенням суду.

Частиною 1 та частиною 2 ст. 52 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що страхувальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому або Фонду соціального страхування від нещасних випадків внаслідок невиконання своїх обов'язків із страхування від нещасного випадку, відповідно до закону.

Згідно зі ст.55 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до частини 5 пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Частиною 6 вказаного пункту зазначено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Твердження відповідача про те, що дану позовну заяву слід залишити без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду, є хибним та не підлягає до задоволення, оскільки пунктом 5.8. Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12 липня 2007 року № 36, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 1 серпня 2007 року за № 867/14134 (що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що при стягненні недоїмки за платежами до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України строки давності не застосовуються.

За таких встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення як обґрунтовано заявлений та підтверджений документально.

Керуючись ст.ст.2,6,7,11,72,86,122,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з спільного малого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Залозецький цегельний завод" (47234, вул. Набережна, буд.65, смт. Залізці, Зборівський район, Тернопільська область, ) на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Бережанському районі Тернопільської області 1311 (одна тисяча триста одинадцять) грн. 18 коп. заборгованості зі сплати страхових внесків.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.