Справа № 233/3747/15-а
Суддя: Орчелота А. В.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Орчелоти А.В.

при секретарі Махоті О.В.

за участю:

представника

позивача ОСОБА_1

представника

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівки справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дружківське рудоуправління» до Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, «про визнання протиправним та скасування п.3 рішення Білокузьминівської сільської ради № V1/37-2 від 23.01.2015 року «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для обєктів житлової та нежитлової нерухомості на території Білокузьминівської сільської ради», згідно з яким зазначене рішення набуває чинності з дня його прийняття, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Дружківське рудоуправління» звернувся до суду з адміністративним позовом до Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання протиправним та скасування п. 3 рішення Білокузьминівської сільської ради № VI/37-2 від 23.01.2015 року про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для обєктів житлової та нежитлової нерухомості на території Білокузьминівської сільської ради, згідно з яким зазначене рішення набуває чинності з дня його прийняття.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що 23 січня 2015 року Білокузьминівською сільською радою прийнято рішення за № V1/37-2 «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об»єктів житлової та нежитлової нерухомості на території Білокузьминівської сільської ради», відповідно до якого:

1.Встановити податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки для об»єктів житлової нерухомості на території Білокузьминівської сільської ради згідно з додатком 1 до цього Рішення.

2.Встановити податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки для об»єктів нежитлової нерухомості на території Білокузьминівської сільської ради згідно з додатку 2 до цього Рішення.

3.Прийняте рішення набирає чинності з дня його прийняття.

4.Секретарю сільської ради забезпечити направлення в установленому порядку копії цього Рішення із додатками до органу державної податкової служби Костянтинівського району.

5.Зазначити, що у 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги,встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

6.Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію з питань економічної політики та бюджету (Ісаков).

До рішення додається додаток 1 про встановлення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки для обєктів житлової та нежитлової нерухомості на території Білокузьминівської сільської ради.

Позивач важає, що відповідач порушив вимоги п.п.12.3.4 п.12.3 ст.12, п.п.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України та ч.3 ст.27 Бюджетного кодексу України в частині строків прийняття та офіційного оприлюднення рішення про встановлення або зміну застосування встановлюваних місцевих податків та зборів на 2015 рік, та в частині заборони зміни протягом бюджетного року податків та зборів, їх ставок, а також податкових пільг. З аналізу законодавства, рішення про встановлення або зміну застосування встановлених місцевих податків та зборів у 2015 році повинно бути прийняте та офіційно оприлюднене до 15 липня 2014 року та не може бути змінене протягом 2015 року. Зазначене рішення порушує права позивача шляхом збільшення податкового навантаження, зокрема за обєктами нежитлової нерухомості за адресою: Донецька область Костянтинівський район с.Білокузьминівка вул..Донецька, буд.20. Пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцевих положень» Закону України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, який набув чинності 01.01.2015 року, рекомендовано, а не зобовязано органам місцевого самоврядування прийняти та оприлюднити таке рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно. Просить суд визнати протиправним та скасувати п. 3 рішення Білокузьминівської сільської ради № VI/37-2 від 23.01.2015 року про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для обєктів житлової та нежитлової нерухомості на території Білокузьминівської сільської ради, згідно з яким зазначене рішення набуває чинності з дня його прийняття, тобто з 23.01.2015 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, надавши суду пояснення аналогічні викладеним в позові, додатково пояснивши, що сторона позивача не оскаржує зміст рішення, повноваження ради на винесення такого рішення, розміри ставок податку, а оскаржує та вважає незаконним момент набуття чинності такого рішення.

Представник відповідача, ОСОБА_2, надавши письмові заперечення (а.с.26-29), в судовому засіданні, позов не визнала та пояснила суду, що оскаржуване рішення сільської ради є законним, оскільки прийнято на підставі змін до Податкового кодексу України від 28 грудня 2014 року і відповідає інтересам громади.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, з дослідженням яких вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що ПАТ «Дружківське рудоуправління» є власником об'єктів нерухомого майна, розташованого на території Білокузьминівської сільської ради за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с.Білокузьминівка, вул. Донецька, буд.20, що вбачається зі свідоцтва про право власності та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 14-15).

23 січня 2015 року Білокузьминівська сільська рада Костянтинівського району прийняла рішення № VI/37-2 «Про про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для обєктів житлової та нежитлової нерухомості на території Білокузьминівської сільської ради», у преамбулі якого зазначено про те, що це рішення приймається на виконання та у відповідності з Законом України від 28.12.2014 року №71- VIII «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», керуючись ст.143 Конституції України, відповідно до ст.ст.14,265,266 Податкового кодексу України, п.4 ст.38 «Прикінцеві положення» Податкового кодексу України, згідно ст.26 Закорну України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Резолютивна частина рішення містить шість пунктів: 1.Встановити податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки для об»єктів житлової нерухомості на території Білокузьминівської сільської ради згідно з додатком 1 до цього Рішення. 2. Встановити податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки для об»єктів нежитлової нерухомості на території Білокузьминівської сільської ради згідно з додатку 2 до цього Рішення. 3. Прийняте рішення набирає чинності з дня його прийняття. 4.Секретарю сільської ради забезпечити направлення в установленому порядку копії цього Рішення із додатками до органу державної податкової служби Костянтинівського району. 5. Зазначити, що у 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги,встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». 6. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію з питань економічної політики та бюджету (Ісаков). До рішення додані додатки 1 та 2, відповідно до пунктів один та два вказаного рішення ( а.с.7-13).

Відповідно до ст.2 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конститицією України, цим та іншими законами до їх відання, а згідно до п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 24) встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Частиною 1 статті 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до п.п.12.3.1. п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, сільські, селищні і міські ради у межах повноважень та з урахуванням граничних розмірів ставок встановлюють своїми рішеннями місцеві податки і збори, які є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Порядок прийняття рішень про встановлення місцевих податків та зборів передбачено пп.12.3.4. п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, згідно якого «Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Законом України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набув чинності 01.01.2015 року внесено низку змін до Податкового кодексу України.

В пункті 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набув чинності 01.01.2015 року зазначене наступне: Рекомендувати органам місцевого самоврядування: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установити, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Таким чином, вказаними нормами було саме рекомендовано органам місцевого самоврядування прийняти рішення щодо встановлення у 2015 році місцевого податку на майно та визначено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відповідно до п.п.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно до складу якого входить податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки(пп.265.1.1п.265.1 ст.265 ПК України)

Ставки податку для обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебуває у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розтошування (зональності) та типів таких об»єктів нерухомості (пп.266.5.1 п.266.5 ст.256 Податкового Кодексу України).

Податковим кодексом України визначені принципи, на яких ґрунтується податкове законодавство, зокрема, пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПКУ визначено принцип стабільності, який говорить, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Аналогічні положення принципу стабільності податкового законодавства визначено у пп. 12.3.4 п.12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, щодо встановлення місцевими радами місцевих податків і зборів, а саме, рішення сільських, селищних та міських рад про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Статтею 5 Податкового кодексу України визначено порядок співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, а саме, що для регулювання відносин у сфері справлення податків і зборів, застосовуються поняття, правила та положення, які встановлено Податковим кодексом України.

Поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу

Відповідно до п.7.3 ст. 7 Податкового кодексу України, будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Порядок формування доходної частини бюджетів, визначено у частині 3 статті 27 Бюджетного кодексу України, а саме: закони України, які впливають на показники бюджету і приймаються після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Статтею 4 Бюджетного кодексу України визначено, що нормативно-правовими актами, що регулюють бюджетні відносини в Україні, є, зокрема, рішення органів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування. При здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України.

Отже правила, які визначено податковим та бюджетним законодавством, про прийняття місцевими радами рішень, щодо зміни розмірів податків, які справляються до бюджетів, та формують їх доходну частину, є однакові.

Відповідно до частини другої статті 19 Конститиції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд зазначає, що в даному випадку спірні правовідносини регулюються саме Податковим кодексом України, а тому застосування до таких правовідносин приписів Закону України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», є помилковим, оскільки Податковий кодекс України має переважне право при застосуванні в вказаних правовідносинах, інформаційні листи державної фіскальної служби України не є нормативно-правовими актами та не можуть суперечити закону.

З урахуванням вимог чинного законодавства зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст.6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тож, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, № V1/37-2 від 23.01.2015 року «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для обєктів житлової та нежитлової нерухомості на території Білокузьминівської сільської ради», прийняте з порушенням передбаченої законодавством процедури, а тому пункт 3 згідно з яким зазначене рішення набуває чинності з дня його прийняття, суперечить вимогам чинного законодавства, що обумовлює його скасування та задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дружківське рудоуправління»- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.3 рішення Білокузьминівської сільської ради № V1/37-2 від 23.01.2015 року «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для обєктів житлової та нежитлової нерухомості на території Білокузьминівської сільської ради», згідно з яким зазначене рішення набуває чинності з дня його прийняття.

Стягнути з бюджету Білокузьминівської сільської ради на користь Публічного акціонерного товариства «Дружківське рудоуправління» () судовий збір у розмірі 73 гривні 08 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 186 КАС України.

Суддя