Справа № 725/5002/15-а
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/5002/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2015 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Слободян В.О.

за участю

представника позивача:ОСОБА_1

відповідача:ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративний позов Чернівецького прикордонного загону до ОСОБА_2 Маса, третя особа: Відділ міграційної служби УМВС України в Чернівецькій області про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до ОСОБА_2 Маса, третя особа: Відділ міграційної служби УМВС України в Чернівецькій області про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

У поданій заяві посилався на те, що відповідач був затриманий представником прикордонної поліції Румунії за порушення законодавства із прикордонних питань.

Так, ОСОБА_2 з метою міграції до країн ЄС, а саме до Німеччини, вирішив незаконно перетнути державний кордон України з Республікою Румунією. Зокрема, відповідач 15-20 серпня 2015 року за допомогою незнайомих йому осіб у пішому порядку перетнув російсько-український державний кордон, після чого рейсовим автобусом дістався до м.Одеси.

В подальшому, 03.09.2015 року ОСОБА_2 разом із іншими громадянами ОСОБА_3 мікроавтобусом марки «Мерседес» перетнув україно-румунський державний кордон, де був затриманий прикордонною поліцією Румунії.

Таким чином, 03.09.2015 року ОСОБА_4 Маса, на підставі п. 14 ст. 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України» та ст. 263 КпАП України був затриманий за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП та поміщений в пункт тимчасового тримання Чернівецького прикордонного загону.

У зв'язку з чим просив суд видворити за межі території України у примусовому порядку громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Маса, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що в його країні походження відбувається збройне протистояння. В ОСОБА_3 його життю загрожує небезпека, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Згідно ст.104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено, що 03.09.2015 року ОСОБА_4 Маса, на підставі п. 14 ст. 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України» та ст. 263 КпАП України був затриманий за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП та поміщений в пункт тимчасового тримання Чернівецького прикордонного загону.Як видно з вищевказаного протоколу ОСОБА_2 був затриманий за відстані 500 м. від лінії державного кордону на території Румунії, на напрямку 827 прикордонного знаку, що знаходиться на території Тереблечанської сільської ради, Глибоцького району за незаконний перетин кордону.

Як видно з протоколу особистого огляду від 04 вересня 2015 року у ОСОБА_2 були відсутні документи, що посвідчують особу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI іноземці та особи без громадянства можуть в'їжджати в Україну за дійсними паспортними документами. При цьому іноземці та особи без громадянства повинні одержати у встановленому порядку в'їзну візу, якщо інше не передбачено законодавством України.

Положеннями ч.ч. 5, 6 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Враховуючи вищенаведені правові положення статей 26 і 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»примусовому видворенню передують дві обставини, а саме прийняття рішення про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття такого рішення.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що у відповідача законні підстави для знаходження на території України відсутні, оскільки він незаконно перетнув державний кордон України.

Разом із тим, особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Відповідно до положень ст.ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року та ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що повернення особи до країни, де їй загрожує катування або нелюдське чи таке, що принижує людську гідність поводження чи покарання, буде порушенням ст. 3 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, зважаючи на те, що в країні походження відповідача ОСОБА_2 Маса, а саме Республіці ОСОБА_3, його життю та здоровю загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання та національності, а представник Чернівецького прикордонного загону в позовній заяві не визначив країну до якої, на його думку, слід видворити відповідача, керуючись вимогами ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову Чернівецького прикордонного загону про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України слід відмовити.

Також, суд враховує положення ч.6 «Тимчасового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні», в редакції постанови Кабінету міністрів України №70 від 08.02.2012 року, розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункті тимчасового перебування здійснюється адміністрацією такого пункту на підставі рішення територіального органу ДМС або органу охорони державного кордону згідно з актом, складеним пунктом тимчасового перебування та органом, який доставив іноземців та осіб без громадянства до пункту, а отже поміщення ОСОБА_2 Маса в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства Державної Міграційної служби України не відноситься до компетенції суду, а тому і в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6,9,12,14,158,159,160, 161,162,183-5 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову Чернівецького прикордонного загону до ОСОБА_2 Маса, третя особа: Відділ міграційної служби УМВС України в Чернівецькій області про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд Першотравневий районний суд м. Чернівці. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_5 Л. А.