Справа № 2а-2999/10/0370
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2011-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-2999/10/0370

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2011 року

Справа № 2а-2999/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого –судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання Пігулі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцької об’єднаної державної податкової інспекції до Приватного підприємства «Геліос-плюс»про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Луцька об’єднана державна податкова інспекція (далі – Луцька ОДПІ, позивач) звернулася з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Геліос-плюс» (далі – ПП «Геліос-плюс», відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 1360 грн. 00 коп.

Представник позивача в судове засідання не прибула, проте заявила письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності (а. с. 33).

Представник відповідача в судове засідання не прибув повторно, при цьому повістка, яка надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців (а. с. 6-7), не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин, а тому відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) слід вважати, що така повістка вручена належним чином. Оскільки частиною четвертою статті 128 КАС України передбачено, що у разі повторного неприбуття в судове засідання відповідача, який не є суб’єктом владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, тому справу розглянуто та вирішено за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач є суб’єктом господарської діяльності, з 26.05.2006 року знаходиться на обліку як платник податків у Луцькій ОДПІ, що підтверджується довідкою Луцької ОДПІ про взяття на облік платника податків від 26.05.2006 року № 455 (а. с. 8), був зареєстрований платником податку на додану вартість. Станом на 01.11.2010 року за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість, що виник за період з 09.03.2010 року по 01.11.2010 року, в загальному розмірі 1360 грн. 00 коп.

Позивач вживав заходи з метою погашення податкового боргу, а саме: відповідно до пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення податкових зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» відповідачу надіслані перша податкова вимога № 1/578 від 11.03.2010 року (а. с. 11) та друга податкова вимога № 2/1322 від 26.08.2010 року (а. с. 11 зворот), а в подальшому 29.10.2010 року прийнято рішення № 156/24 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу (а. с. 15). Зазначені заходи не спричинили погашення відповідачем податкового боргу, загальний розмір якого складає 1360 грн. 00 коп., що підтверджується також довідкою Луцької ОДПІ про наявність податкового боргу та розрахунком заборгованості (а. с. 16-17).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 9 Закону України «Про систему оподаткування» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Згідно із абзацом третім підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) у разі визначення податкового зобов’язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах «а»-«в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов’язаний погасити нараховану суму податкового зобов’язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 цього ж Закону передбачено, що податкове зобов’язання платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, коли платник податків розпочав процедуру адміністративного оскарження.

Пунктами 4.6, 4.9 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 21.06.2001 року № 253, передбачено, що податкове повідомлення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Якщо податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення у зв’язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, то працівник структурного підрозділу, у якому складено таке податкове повідомлення, на підставі інформації від структурного підрозділу, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником податкового органу для виконання таких функцій, у день надходження до податкового органу такої інформації оформляє відповідний акт, у якому вказує причину, яка призвела до неможливості вручення податкового повідомлення. Зазначений акт долучається до справи платника податків. У той самий день структурний підрозділ, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником податкового органу для виконання таких функцій, розміщує податкове повідомлення на дошці податкових оголошень (повідомлень), установленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такого податкового повідомлення на дошці податкових оголошень (повідомлень), зафіксований в акті про неможливість його вручення платнику податків, вважається днем його вручення.

Згідно із підпунктом 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків, а відповідно до пункту 1.3 статті 1 цього Закону податковий борг (недоїмка) – податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податку або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Судом встановлено, що податковий борг відповідача виник по узгоджених податкових зобов’язаннях, зокрема, штрафних санкціях, визначених (застосованих) за результатами перевірок податкового органу, за неподання податкових декларацій у строки, визначені законодавством. Відповідно до абзацу першого підпункту 17.1.1 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення податкових зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку. Податкові повідомлення-рішення у встановленому законом порядку оскаржені не були, а тому зазначені у них суми податкових зобов’язань є узгодженими. Оскільки суми податкових зобов’язань є узгодженими, тому вони підлягали до сплати у строки, встановлені абзацом третім підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 вказаного Закону.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Оскільки за відповідачем рахується податковий борг, щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду письмових заперечень, вжиті податковим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги про стягнення з активів відповідача на користь держави податкового боргу в розмірі 1360 грн. 00 коп. підлягають до задоволення.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 КАС України, на підставі Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з активів Приватного підприємства «Геліос-плюс»на користь держави податковий борг у розмірі 1360 гривень 00 копійок (одна тисяча триста шістдесят гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 24 січня 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх