Справа № 826/12017/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 серпня 2015 року 11:00 № 826/12017/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мальчик І.Ю.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гарматюка А.Д.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області, Голови Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області Кузьменко Алли Георгіївни про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області, Голови Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області Кузьменко Алли Георгіївни про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, мотивуючи позовні вимоги тим, що видаючи оскаржуване розпорядження, відповідач повинен був зазначити у ньому правові підстави звільнення позивача із займаної посади першого заступника голови Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області відповідно до вимог КЗпП України з посиланням на відповідну статтю, оскільки подання заяви про складання повноважень відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» не означає автоматичне звільнення із займаної посади без зазначення посилань на норми Закону України «Про державну службу» або КЗпП України.

У позовній заяві позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати розпорядження Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області від 29.05.2015 № 40/2015-р/к «Про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника голови Білогірської районної державної адміністрації»;

поновити мене, ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на посаді першого заступника голови Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області;

стягнути з Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області на мою користь суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 30.05.2015 по день фактичного поновлення на посаді першого заступника голови Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області;

допустити до негайного виконання рішення в частині щодо поновлення мене, ОСОБА_1, на посаді першого заступника голови Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області та стягнення на мою користь сум середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за період з 30.05.2015 по день фактичного поновлення на вказаній посаді;

зобов'язати Голову Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області Кузьменко Аллу Георгіївну після поновлення мене на посаді надати мені частину щорічної основної відпустки тривалістю 15 календарних днів за період роботи з 20.05.2014 по 19.05.2015 з виплатою належної матеріальної допомоги на оздоровлення.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог, зазначивши, що в зв'язку з призначенням нового голови Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області позивач подав заяву про припинення повноважень першого заступника голови районної державної адміністрації у відповідності до вимог ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації». При цьому, позивача звільнено із займаної посади за погодженням з обласною адміністрацією.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, суд встановив наступне.

Розпорядженням Білогірської районної державної адміністрації №26.2014-к від 20.05.2014 р. «Про призначення ОСОБА_1.» 20.05.2014 р. ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника голови районної державної адміністрації з посадовим окладом згідно зі штатним розписом.

29.05.2015 р. Білогірською районною державною адміністрацією прийнято розпорядження №40.2015-к від 29.05.2015 р., яким відповідно до статей 6 та 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» звільнено 29.05.2015 р. ОСОБА_1 з посади першого заступника голови Білогірської районної державної адміністрації.

При цьому, підставою прийняття зазначеного розпорядження вказано: заява ОСОБА_1 від 28.05.2015 р., лист-погодження Хмельницької обласної державної адміністрації від 29.05.2015 р. №71/09-10-2534/2015.

Позивач, вважаючи своє звільнення із займаної посади безпідставним, а розпорядження таким, що прийняте за відсутності законодавчих на те підстав, звернувся до суду з відповідним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини регулює Кодекс законів про працю України.

Водночас, пунктом 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Спеціальним законодавчим актом у сфері проходження публічної служби є Закон України "Про державну службу", який регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу та визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті (далі - Закон №3723-XII).

Відповідно до ст. 1 Закону №3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Як вбачається з матеріалі справи, за ОСОБА_1 при призначенні на посаду першого заступника голови районної державної адміністрації зберігається сьомий ранг державного службовця.

Статтею 48 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що посадові особи місцевих державних адміністрацій є державними службовцями.

Організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначає Закон України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 р. №586-ХІV (далі - Закон №586-ХІV).

Відповідно до ст. 8 Закону №586-ХІV, місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій. Голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України на строк повноважень Президента України.

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону №586-ХІV перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 ст. 10 Закону №586-ХІV перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до розпорядження Президента України від 21.05.2015 р. №550/2015-пр «Про призначення А. Кузьменко головою Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області» Білогірською районною державною адміністрацією Хмельницької області видано розпорядження №39/2015-р/к від 28.05.2015 р. про те, що з 28.05.2015 р. А. Кузьменко приступає до виконання повноважень голови Білогірської районної державної адміністрації.

В матеріалах справи наявна заява першого заступника голови Білогірської районної державної адміністрації ОСОБА_1, датована 28.05.2015 р., адресована голові Білогірської районної державної адміністрації, про припинення повноважень.

Листом №71/09-10-2534/2015 р. від 29.05.2015 р. Хмельницька обласна державна адміністрація відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та на підставі подання №80/06-02-15-734/2015 від 29.05.2015 р. погодила звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника голови Білогірської районної державної адміністрації.

На підставі зазначеної вище власної заяви позивача та листа-погодження Хмельницької обласної державної адміністрації і прийнято оскаржуване розпорядження №40/2015-р/к від 29.05.2015 р.

Враховуючи, що чинним законодавством передбачено, що перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення, зважаючи, що позивач власноруч написав заяву при припинення своїх повноважень 28.05.2015 р., тобто у день призначення нового голови місцевої державної адміністрації, крім того, відповідачем погоджено звільнення позивача з обласною адміністрацією, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного розпорядження, оскільки останнє прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством.

Додатково суд зазначає, що відсутність в оскаржуваному розпорядженні посилань на норми КЗпП України та Закону України «Про державну службу» не є підставою для його скасування, оскільки розпорядження №40/2015-р/к від 29.05.2015 р. прийняте з урахуванням вимог Закону України «Про місцеві державні адміністрації», який є спеціальним законом та підлягає застосуванню у відносинах, що виникли між позивачем та відповідачем.

Суд також не бере до уваги посилання позивача на порушення відповідачем вимог ст. 40 КЗпП, у зв'язку з тим, що останній на момент звільнення перебував на лікарняному, оскільки наведене не підтверджується листом непрацездатності.

Крім того, відповідно до положень ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Водночас, суд звертає увагу, що позивач був звільнений не з ініціативи власника, а на підставі власної заяви, тобто за ініціативи працівника.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

За таких обставин, підстав для скасування оскаржуваного розпорядження судом не вбачається, оскільки прийняте воно у відповідності до критерії, визначених чинним законодавством.

Зважаючи, що позовні вимоги щодо поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від позовних вимог, підстав для задоволення яких судом не вбачається, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, доведено суду правомірність прийнятих оскаржуваних рішень.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи те, що позивач, відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, звільнений від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат стосовно нього судом не вирішувалося.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений 28.08.2015 р.

Суддя Є.В. Аблов