Справа № 2а-1670/6779/11
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6779/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

при секретарі Курбалі А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

адвоката позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання звільнення незаконним, визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2011 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (надалі - відповідач) про визнання звільнення незаконним, визнання незаконним та скасування наказу від 03.06.2011 року № 314 в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника НДЕКЦ при УМВС - начальника відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення ОВС, поновлення на вказаній посаді.

10 жовтня 2011 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, якою просила, крім викладених у первинні позовній заяві вимог, визнати протиправним і скасувати наказ УМВС України в Полтавській області № 190 о/с від 14.07.2011 року в частині призначення майора міліції ОСОБА_1 на посаду страршого експерта відділу органвзації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ НДЕКЦ при УМВС, звільнивши її (у порядку дисциплінарного стягнення) з посади заступника начальника НДЕКЦ при УМВС - начальника відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення ОВС.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначала, що окаржувані накази винесено відповідачем необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мали значення для прийняття таких рішень, упереджено, не розсудливо та з порушенням процедури прийняття таких рішень. Посилалася на те, що службове розслідування перед накладенням дисциплінарного стягнення не проводилось, письмові пояснення у позивача не відбирались, а тому відсутні підстави для накладення стягнення на позивача. Крім того, зазначала, що стягнення було накладено на позивача під час її тимчасової непрацездатності, а тому є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач та його адвокат в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Представник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

У запереченнях посилався на правомірність оскаржуваних наказів, оскільки висновком службового розслідування від 02.06.2011 року було встановлено низький контроль та недостатній кваліфікаційний рівень організації роботи підпорядкованого підрозділу з боку майора міліції ОСОБА_1, заступника начальника НДЕКЦ при УМВС - начальника відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення ОВС, внаслідок чого знайшли своє підтвердження недоліки, які виявлено бригадою ДНДЕКЦ МВС України за результатами вивчення фактичного стану організації діяльності НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області з 19.05.2011 року по 21.05.2011 року.

Суд, заслухавши пояснення позивача, адвоката позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийнята на службу в органи внутрішніх справ згідно наказу № 110 о/с від 30.11.1999 року.

З 25.02.2010 року позивач проходила службу на посаді посади заступника начальника НДЕКЦ при УМВС - начальника відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення ОВС (наказ № 37 о/с від 25.02.2010 року).

З 19.05.2011 року по 21.05.2011 року бригадою ДНДЕКЦ МВС України було здійснено службовий виїзд до УМВС України в Полтавській області з метою вивчення фактичного стану організації діяльності НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області, надання практичної та методичної допомоги у вирішенні проблемних питань, а також для проведення засідання ЕКК МВС України з розгляду питання щодо присвоєння, підтвердження працівникам експертної служби кваліфікації судового експерта.

Для перевірки стану техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ області здійснено виїзд до Київського, Октябрського, Ленінського РВ, Полтавського МУ та Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області.

Результати вказаного виїзду було оформлено довідкою, у якій було зафіксовано численні недоліки, стан організації техніко-криміналістичного та судово-експертного супроводження розкриття та розслідування злочинів в НДКЕЦ при УМВС України в Полтавській області визнано таким, що не в повній мірі відповідає вимогам керівництва МВС України та, зокрема, запропоновано провести службові перевірки за фактами, викладеними у довідці.

У звязку із зазначеним було призначено та проведено службове розслідування, за результатами якого першим заступником начальника слідчого управління УМВС начальником організаційно-методичного відділу підполковником міліції ОСОБА_4, виконуючим обовязки начальника НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області полковником міліції ОСОБА_5, засупником начальника НДЕКЦ при УМВС начальником відділу криміналістичних досліджень майором міліції ОСОБА_6 складено висновок від 02.06.2011 року, затверджений заступником начальника УМВС України в Полтавській області полковником міліції ОСОБА_7

Службовим розслідуванням, зокрема, встановлено, що майором міліції ОСОБА_1 на виконання п. 7.6 рішення наради керівного складу Експертної служби МВС при заступникові Міністра внутрішніх справ України від 17.01.2011 року № 1220/Фр до НДЕКЦ МВС України направлена інформація від 25.02.20111 року № 16/1872 про те, що всі експерти міськрайорганів області забезпечені мінімальним переліком реактивів, необхідних для виявлення слідів рук, що, як виявила перевірка, не відповідає дійсності, оскільки із мінімального переліку хімічних розчинів в лабораторіях експерти забезпечені лише концентратом нінгідрину з петролейним ефіром, а для приготування робочого розчину мірний лабораторний посуд відсутній.

Крім того, розслідуванням було встановлено неналежну організацію та відсутність системи планування роботи експертів НДЕКЦ з ТКЗР ОВС. Зокрема, затверджені ОСОБА_1 плани основних заходів сектору з ТКЗР Полтавського МУ на І та ІІ квартали 2011 року не були зареєстровані в установленому порядку, а рапорти про виконання пунктів плану на І квартал 2011 року були підписані та проставлені резолюції «до н/с»ОСОБА_1 без перевірки їх фактичного виконання.

Таким чином, службовим розслідуванням встановлено та зафіксовано у висновку, що безпосередній керівник майор міліції ОСОБА_1 від виконання своїх прямих обовязків самоусунулася, особисто не перевіряє відповідні підрозділи, а відповідні проблемні питання в їхній роботі не знає.

Загалом, службовим розслідуванням було встановлено, що недоліки, виявлені бригадою ДНДЕКЦ МВС України під час службового виїзду, знайшли своє підтвердження, і такі недоліки стали можливими, зокрема, через низький контроль та недостатній кваліфікаційний рівень організації роботи підпорядкованого підрозділу з боку майора міліції ОСОБА_1, заступника начальника НДЕКЦ при УМВС - начальника відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення ОВС.

29.06.2011 року в.о. начальника НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області полковником міліції ОСОБА_5 на виконання наказу від 29.06.2011 року № 36 «Про проведення позачергової атестації майора міліції ОСОБА_1Г.»було складено атестаційний лист відносно ОСОБА_1, у якому зроблено висновок про те, що вона займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню з займаної посади. Із вказаним листом позивач була ознайомлена, проте від його підпису відмовилася, про що було складено відповідний акт.

Рішенням атестаційної комісії УМВС від 14.07.2011 № 1 було затверджено вищевказаний атестаційний лист.

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 03.06.2011 року «Про результати перевірки службової діяльності НДЕКЦ при УМВС та ужиття заходів дисциплінарного впливу»до ОСОБА_1 із формулюванням «за самоусунення від виконання посадових обовязків, що призвело до неналежного експертного забезпечення розслідування та розкриття злочинів, безконтрольність за діями підлеглих» було застосовано заходи дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади заступника начальника НДЕКЦ при УМВС - начальника відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення ОВС (пункт 1 наказу).

На підставі вищезазначеного наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області було винесено наказ від 14.07.2011 року № 190 о/с (надалі Наказ № 190 о/с), яким позивача було звільнено з вищевказаної посади з 14 липня 2011 року та призначено на посаду старшого експерта відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення ОСОБА_8 при УМВС .

Із вищевказаними наказами в частині свого звільнення позивач не погодилася та оскаржила їх до суду.

Згідно із частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваним наказам, суд виходить із наступного.

Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV (надалі - Дисциплінарний статут) дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Вимогами ст. 14 цього ж Закону встановлено порядок накладення дисциплінарних стягнень. Так, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Наказом МВС України від 06.12.1991 р. № 552 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ.

Порушень порядку проведення службового розслідування відносно позивача судом не встановлено.

Доводи позивача про те, що у нього не відбиралися письмові пояснення під час службового розслідування суд оцінює критично, оскільки в матеріалах справи наявний рапорт ОСОБА_1 від 27.05.2011 року, який, як пояснив представник відповідача, було розцінено як письмові пояснення та залучено до матеріалів службового розслідування, про що накладено відповідну резолюцію.

Щодо суті виявлених порушень, встановлених у ході службового розслідування, судом встановлено наступне.

Так, посадовою інструкцією заступника начальника Центру - начальника відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення ОСОБА_8 при УМВС в Полтавській області майора міліції ОСОБА_1, затвердженої 11.04.2011 року начальником НДЕКЦ при УМВС в Полтавській області полковником міліції ОСОБА_9, передбачено посадові обовязки ОСОБА_1

Так, зокрема, начальник відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення ОВС аналізує та веде облік роботи відділу, здійснює заходи по покращенню його діяльності (п. 2.3), здійснює постійний контроль за діяльністю регіональних експертних підрозділів, організовує надання їм практичної допомоги (п. 2.4), планує роботу відділу, контролює виконання особовим складом відділу нормативно-правових актів, рішень оперативних нарад, розпоряджень і службових доручень керівництва УМВС та Центру, планових заходів, узагальнює інформацію щодо результатів їх реалізації (п. 2.5), вносить пропозиції керівному складу МРВ щодо приведення у відповідність до вимог нормативних документів роботи лабораторій з техніко-криміналістичного забезпечення ОВС (п. 2.12), проводить заняття з особовим складом відділу по впровадженню в практичну діяльність ОВС науково-практичних досліджень, застосування криміналістичних методів для розкриття та розслідування злочинів (п. 2.24) тощо.

Службовим розслідуванням встановлено та не спростовано позивачем в ході судового розгляду, що ОСОБА_1 було подано недостовірну інформацію про те, що експерти міськрайорганів забезпечені рекомендованим переліком реактивів, необхідних для виявлення слідів рук.

Як пояснила ОСОБА_1, що для застосування широкого спектру методик було створено три кущові лабораторії в Кременчуцькому МУ, Лубенському та Миргородському МВ, проте вказані відділи перевіряючою бригадою взагалі не відвідувались.

Дані доводи позивача судом оцінюються критично, оскільки відсутність необхідних реактивів було встановлено в Зіньківському РВ та підрозділах Полтавського МУ, щодо яких жодних пояснень позивачем надано не було.

Не було спростовано позивачем і встановлені службовим розслідуванням порушення щодо неналежного планування та організації роботи експертів НДЕКЦ, зокрема, щодо підписання позивачем рапортів без перевірки їх фактичного виконання, у той час коли перевіркою було встановлено невиконання окремих пунктів вказаних рапортів.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем до суду було подано копію рапорту від 27.05.2011 року, який, як зазначила позивач, було подано нею під час проведення перевірки та залучено до її матеріалів (а.с. 92-95).

Так, судом встановлено, що копія рапорту, поданого позивачем до письмових пояснень, містить 4 аркуші, разом з тим, наявна в матеріалах справи копія рапорту позивача від 27.05.2011 року, яка була подана відповідачем разом з матеріалами службового розслідування, складається з 2 аркушів (а.с. 39-40), містить резолюцію «до матеріалів службового розслідування»і різниться за змістом із рапортом, поданим позивачем в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправдивість тверджень позивача, що саме поданий нею в судовому засіданні рапорт подавався нею під час перевірки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не в повному обсязі було дотримано посадові обовязки як начальника відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення ОВС, передбачені затвердженою посадовою інструкцією.

Таким чином, висновки службового розслідування від 02.06.2011 року про порушення позивачем посадових обовязків та винесені на їх підставі накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності, що оскаржуються в даному судовому провадженні, є законними та обґрунтованими.

Щодо доводів позивача про неврахування відповідачем при винесенні оскаржуваних наказів обставин, які мають значення при визначенні виду дисциплінарного стягнення, суд зазначає наступне.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своє вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Судом встановлено та підтверджено записами у послужному списку позивача, що він неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, суворої догани.

Таким чином, суд приходить до висновку, що застосування заходу дисциплінарного впливу у вигляді звільнення з посади ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

Щодо доводів позивача про неврахування відповідачем її високого рівня кваліфікації як експерта, що підтверджується значною кількістю допусків до проведення різних експертиз, а також наявності у позивача численних нагород суд зазначає, що кваліфікація позивача як експерта не була предметом дослідження під час службового розслідування та не була підставою для її звільнення.

Порушення були встановлені саме щодо виконання позивачем посадових обовязків як керівника, тобто її організаційних здібностей як начальника відділу.

Більш того, судом встановлено, що на даний час позивач призначена на посаду старшого експерта відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення ОСОБА_8 при УМВС, яка і передбачає прояв кваліфікації експерта та виконання безпосередньо обовязків експерта щодо проведення експертиз.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що накази УМВС України в Полтавській області від 03.06.2011 року № 314 та № 190 о/с від 14.07.2011 року в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника НДЕКЦ при УМВС - начальника відділу організації роботи з техніко-криміналістичного забезпечення ОВС винесені на підставі чинного законодавства та у межах наданих відповідачу повноважень.

А відтак, позовні вимоги про їх скасування є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року № 114, статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 157, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання звільнення незаконним, визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 19 жовтня 2011 року.

Суддя Л.О. Єресько