Справа № 2а-5388/09/0570
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2010-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кірієнко В.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2010 року справа №2а-5388/09/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого : Колеснік Г.А.

суддів: Ястребової Л.В. ,Ляшенко Д.В.

Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Торезі звернулось з позовом до відповідача про стягнення капіталізованих платежів для розрахунку з потерпілими від нещасних випадків на підприємстві і , які мають право на страхові виплати. У зв,язку з рішенням засновників товариства і взагалі згідно наказу Міністерства вугільної промисловості від 23.10.2008року № 554 про ліквідацію юридичної особи державного відкритого товариства Торезьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин, фонд вважає , що підприємство повинно сплатити до фонду капіталізовані платежі згідно Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог , що виникли із зобов,язань підприємства банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров,ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 .01.2010р. задоволені позовні вимоги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Торезі. Стягнуто з державного відкритого акціонерного товариства Торезьке шахтопрохідницьке управління по бурінню свердловин капіталізовані платежі у розмірі 458367,80 грн.

Суд першої інстанції виходив з того , що відповідач , який ліквідовувався, повинен провести повний розрахунок з фондом згідно порядку капіталізації платежів для задоволення вимог , що виникли із зобов,язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров,ю.

Відповідач , вважаючи, що це судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила постанову окружного суду скасувати і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову відділення дирекції фонду.

Скарга обґрунтована тим, що товариство ліквідовувалось не на підставі Закону Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом а на підставі ст.ст.60,61 Господарського Кодексу України , що не дає підстав для сплати капіталізованих платежів. Підприємство не визнавалося банкрутом і не знімає з себе обов.язку по відшкодуванню шкоди здоров,ю працівників , які постраждали від нещасних випадках на виробництві.

Також визначає, що банкрутство це судова процедура , яка встановлюється рішеннями господарського суду а в даному випадку таких рішень не було.

Заслухавши сторони , дослідивши матеріали справи колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню .

З набранням чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій по інвалідності в зв'язку із втратою годувальника покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Положення ч.2 п.5 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» встановлює, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований має право звернутись до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Згідно ст.. 45 Закону страхувальник зобов,язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до відповідного фонду соціального страхування і ці зобов,язання відповідач виконував до припинення своєї діяльності.

Судом першої інстанції встановлено, що засновником в особі Міністерства вугільної промисловості України прийнято рішення від 23.10.2008 року про припинення юридичної шляхом ліквідації. Згідно п.п. 4.10 наказу передбачено , що у разі , якщо вартості майна товариства , що ліквідується, недостатньо для задоволення вимог кредиторів , в установленому порядку звернутися до господарського суду із заявою щодо порушення справи про банкрутство товариства на підставі ст. 51 Закону Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом .Але рішення про визнання товариства банкрутом не приймалось.

Згідно ст. 31 Закону Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом передбачено , що у разі ліквідації підприємства боржника , у першу чергу задовольняються вимоги , що виникли із зобов.язань підприємства , що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров,ю громадян, шляхом капіталізації відповідних платежів , у тому числі до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за громадян, які застраховані в цьому Фонді.

З метою реалізації вказаних норм Закону постановою Кабінету Міністрів України №765 від 6.05.2000року встановлений Порядок капіталізації платежів для задоволення вимог , що виникли із зобов.язань підприємства перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров,ю, відповідно до ст. 1 якого здійснюється капіталізація платежів для задоволення таких вимог.

З матеріалів справи вбачається , що рішенням засновників товариства створена ліквідаційна комісія для проведення ліквідації. З наказу про ліквідацію відповідача вбачається , що ним передбачалось провести усі розрахунки з кредиторами , після чого скласти ліквідаційний баланс та подати його на затвердження Мінвуглепрому. Тобто на даному етапі не виникало необхідності встановлення банкрутства підприємства у судовому порядку.

Як передбачено ст.1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом суб,єкт банкрутства боржник , неспроможність якого виконати свої грошові зобов,язання встановлена господарським судом. Але таке звернення передбачається у випадках , коли вартості майна товариства , що ліквідується, недостатньо для задоволення вимог кредиторів. Згідно наказу по Мінвуглепрому ліквідація товариства закінчується до 1 .11.2010 року.

В даному випадку рішення про визнання відповідача банкрутом не приймалось, даних про недостатність вартості майна для погашення вимог кредиторів не встановлювалось , процедура ліквідації проходить до 1.11.2010 року. Тому обов.язок відповідача забезпечити задоволення вимог кредиторів передбачений Законом і тому до вказаного підприємства необхідно застосувати приписи Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог для покриття витрат фонду потерпілим по сплаті відшкодувань у зв.язку з нещасними випадками на даному підприємстві. Такі вимоги фонду є обгрунтованими і тому судом першої інстанції обґрунтовано задоволені вказані вимоги.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи відповідача про те, що вказані положення Закону та постанови Кабінету Міністрів України не розповсюджуються на дане підприємство , яке ліквідується на підставі Наказу про ліквідацію, не можуть бути прийняті до уваги і є необґрунтованими.

Приймаючи викладене до уваги, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно зроблені висновки про обґрунтованість позову , повно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додерженням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 198, 200, Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу державного відкритого акціонерного товариства Торезьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин дочірнього підприємства ВАТ Державна холдингова компанія Спецшаїтобуріння в особі голови ліквідаційної комісії ДВАТ Торезьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин - залишити без задоволення .

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2010 року про задоволення позову відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Торезі Донецької області залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту закінчення апеляційного розгляду справи та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів Г.А.ОСОБА_2ОСОБА_3Ляшенко