Справа № 2а-673/2010
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2012-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2012 р. Справа № 26715/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів Гулида Р.М., Олендера І.Я.,

за участі секретаря судового засідання Зубач Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2010 року у справі за заявою управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова про розяснення постанови Залізничного районного суду м. Львова від 30 квітня 2010 року у справі позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 30 квітня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій щодо перерахунку пенсії та стягнення коштів задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова неправомірними в частині відмови позивачу здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії як інваліду ІІІ групи, захворювання якого повязане з наслідками Чорнобильської катастрофи у відповідності з ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.10.2009 року та виплатити заборгованість із врахуванням проведених виплат. У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 02 вересня 2010 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова відхилено. Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 30 квітня 2010 року залишено без змін.

Відповідач управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова звернувся до суду першої інстанції із заявою про розяснення резолютивної частини постанови Залізничного районного суду м. Львова від 30 квітня 2010 року. Заява мотивована тим, що дане рішення є незрозумілим, оскільки в резолютивній частині постанови не зазначено, який розмір прожиткового мінімуму необхідно застосовувати при нарахуванні пенсії позивачу чи слід застосовувати ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». А також за який період та яким чином необхідно здійснювати обчислення перерахунку пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2010 року в задоволенні заяви управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова про розяснення постанови суду відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що у постанові суду чітко вказано, що для обрахунку пенсії ОСОБА_1 слід враховувати мінімальний розмір пенсії за віком, визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Наведене також зазначене в ухвалі судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 02.09.2010 року у вказаній справі. Окрім того, у резолютивній частині постанови міститься чітка вказівка на необхідність проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2009 року.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржило управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова, яке покликаючись на те, що при постановленні даної ухвали судом порушено ст.ст. 6, 19 Конституції України, ст. ст. 10, 170 КАС України, в звязку з чим просить скасувати оскаржувану ухвалу повністю та ухвалити нове рішення, яким зобовязати суд першої інстанції розяснити резолютивну частину постанови суду від 30.04.2010 року та встановити порядок та спосіб виконання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суду потрібно було вирішити питання більш повного і зрозумілого викладення тих положень резолютивної частини рішення, розуміння яких викликає труднощі. Суд прийшов до висновку, що рішення є чітким і зрозумілим та не потребує жодних розяснень, не зазначивши жодного мотиву, з якого суд дійшов такого висновку та закону, яким керувався суд при постановленні ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 170 КАС України встановлено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

З постанови Залізничного районного суду м. Львова від 30 квітня 2010 року вбачається, що положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов до висновку, що положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Разом з тим, наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання підвищення до пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком як це встановлено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Крім того, оцінка доводам, якими обґрунтована заява про розяснення рішення суду першої інстанції вже була ним надана при прийнятті постанови від 30.04.2010 року. Так само в резолютивній частині постанови міститься чітка вказівка на необхідність проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.10.2009 року

Із врахуванням наведеного, колегія відзначає, що механізм, визначений ст.170 КАС України, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення чи способу його виконання. У разі незгоди з мотивами судового рішення, особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити його у встановленому законом порядку, а відтак, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви про розяснення судового рішення судом першої інстанції відмовлено підставно, оскільки таке, зокрема його мотивувальна та резолютивна частини є зрозумілими, чітко сформульованими та викладеними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судове рішення є законним та обґрунтованим. Апеляційна скарга висновків суду першої інстанції не спростовує, відтак задоволенню не підлягає.

Зважаючи на викладене та керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 листопада 2010 року у справі № 2а-673/10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя Р.М. Гулид

суддя І.Я. Олендер