Справа № 159/4505/15-а
Суддя: Бондар В. М.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4505/15-а
Провадження № 2-а/159/160/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 03 вересня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого-судді Бондара В.М.

з участю: секретаря Рижко О.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача адміністративної комісії при Тойкутській сільській раді, про визнання протиправною та скасування постанови від 14 червня 2014 року адміністративної комісії при Тойкутській сільській раді по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом та на обґрунтування своїх вимог вказує, що на початку серпня 2015 року їй стало відомо, що 14.06.2014 року згідно Постанови від 14 червня 2014 року адміністративної комісії при Тойкутській сільській раді її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.156 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 (пятсот десять) грн. Підставою для прийняття оскаржуваної постанови по справі була лише наявність складеного протоколу про адміністративне правопорушення відносно її, який складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП працівником міліції, який їй не розяснювались права і обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення ВН № 04261 за частиною 2 статті 156 КУпАП вказана дата складення - 14.05.2014 р., хоча дата правопорушення вказана 07.05.2014 року. До протоколу додаються «характеризуючі матеріали», які, на її думку, не мають відношення до суті правопорушення, є наклепом, непідтвердженими даними, викладеними некомпетентними працівниками міліції в «документальній» формі. Також додається пояснення із недостовірними даними, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відібране працівником СКМСД Ковельського MB УМВС України у Волинській області в порушення вимог Інструкції з організації роботи підрозділів кримінальної міліції у справах дітей, затвердженої Наказом МВС України від 19.12.2012 № 1176, якою не передбачено виявлення фактів продажу алкогольних напоїв, пива малолітнім, документування порушень правил торгівлі, працівниками підрозділів КМСД, а також складання протоколів про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 156 КУпАП.

Вважає, що постанова від 14 червня 2014 року адміністративної комісії при Тойкутській сільській раді підлягає скасуванню, оскільки винесена з грубим порушенням вимог ст.ст. 245, 252, 268, 280 КУпАП та не відображає дійсних обставин справи. Копію постанови від 14 червня 2014 року адміністративної комісії при Тойкутській сільській раді вона отримала 11 серпня 2015 року, оскільки, як їй стало відомо із отриманих копій матеріалів адміністративної справи, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано її місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, а місце реєстрації: вул. Садова, 10/43. Тому постанова надсилалась на іншу адресу, де вона не проживала і не була зареєстрована. Термін оскарження вказаної постанови становить 10 днів від дати її отримання. Вважає, що строки оскарження постанови нею не пропущені.

Просить: 1) поновити термін на оскарження постанови; 2) прийняти адміністративний позов до розгляду та відкрити провадження у справі; 3) визнати протиправною та скасувати постанову від 14 червня 2014 року адміністративної комісії при Тойкутській сільській раді, згідно якої на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 510 (пятсот десять) грн.; 4) справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити, за відсутністю в її діях складу такого правопорушення; 5) для підтвердження викладених в позові фактів викликати в судове засідання свідка: ОСОБА_5, жительку м. Ковель, вул. Івасюка, 20/1.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити з викладених підстав та скасувати постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, та в своїх поясненнях зазначив, що неодноразово до сільської ради зверталися мешканці сільської ради із скаргами на роботу магазину підприємця ОСОБА_5, а саме, що там постійно реалізуються спиртні напої. У травні 2014 року правоохоронними органами був проведений рейд та встановлено продаж спиртного напою неповнолітній особі, тому на розгляд адміністративної комісії Тойкутської сільської ради надійшли матеріали щодо ОСОБА_1, яка є матірю підприємця ОСОБА_5 та, яка продала спиртне неповнолітній особі. Рішенням адміністративної комісії було притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 510 гривень. Секретар та член адміністративної комісії намагалися вручити постанову ОСОБА_1, однак остання відмовилася її отримувати та будь-де підписуватися, тому їй було скеровано постанову листом з повідомленням, але лист через місяць повернувся, тому йому не відомо, чи знала ОСОБА_1 про прийняте рішення щодо неї. Просить відмовити у задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона є підприємцем та має магазини в с. Тойкут і Заріччя Ковельського району. В неї є відповідні дозволи і ліцензій на торгівлю, в тому числі і спиртними напоями. Її мати ОСОБА_1 не могла продати слабоалкогольний напій неповнолітній особі, оскільки таких напоїв в її магазині не було. Крім того, її мати ОСОБА_1 не є продавцем і не здійснює торгівлі у належному їй магазині. Коли вона запитала у працівників міліції, що саме сталося, то вони відповіли, що вони їхали по вулиці і побачили, що неповнолітня дівчина йшла по вулиці і пила «бірмікс». Вона попросила показати їй цю особу, працівники міліції їй показали молоду дівчину, яка перебувала в автомобілі і працівник міліції відбирав в неї пояснення, а поряд з нею лежала нерозпочата баночка з «бірміксом». Вона хотіла розпитати дівчину де і при яких обставинах вона купила слабоалкогольний напій, і чому він не розкритий, коли міліціонери стверджували, що вона йдучи по вулиці пила цей напій. Однак міліціонери закрили двері автомобіля і не дали розмовляти. Вона була з матірю на засіданні адміністративної комісії, однак не дочекалися рішення, тому їм стало відомо про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності тільки 30.07.2015 року, коли вона по іншій справі перебувала у виконавчій службі. Вона вважає, що її мати не могла торгувати, оскільки її на це ніхто не уповноважував. В той час, коли приїхали працівники міліції, вона на декілька хвилин відїхала в іншій свій магазин, звідки їй зателефонувала продавець, оскільки привезли товар. На її думку сільський голова хоче, щоб вона припинили свою торгівельну діяльність на території сільської ради, оскільки вона створює конкуренцію місцевим підприємцям.

У судовому засіданні сідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона на громадських засадах працює секретарем адміністративної комісії Тойкутської сільської рада Ковельського району. Вона памятає, що комісією розглядався протокол щодо ОСОБА_1, яка є позивачем по цій справі. При розгляді була ОСОБА_1 із своєю дочкою, однак конкретно тих подій вона вже не памятає, як і не памятає чи оголошувалося рішення в присутності ОСОБА_1, чи була вона в магазині коли вони намагалися вручити копію постанови. Дії комісії вважає правильними.

Опитана свідок ОСОБА_7 суду показала, що в той день проводився рейд по селах району. Проїжджаючи по селу Заріччя вони помітили, що йшла молода дівчина і в руках тримала баночку із слабоалкогольним напоєм. Вони її запитали про її вік та встановили, що вона є неповнолітньою, а також, на їх питання, сказала, що напій придбала в магазині. Вони всі пішли у вказаний магазин, де неповнолітня особа вказала на особу, яка їй продала напій. Встановлено, що в цей час в магазині перебувала ОСОБА_1 і вона є саме тою особою, яка в той час торгувала. На телефонний дзвінок останньої приїхала її дочка, яка є підприємцем. Відразу почалась створюватися конфліктна ситуація, тому їх попросили залишити магазин, закрили його та поїхали геть. Приблизно через тиждень вона приїхала в с. Заріччя склала протокол та намагалася його вручити ОСОБА_1, однак вона відмовилася від отримання і підпису, про що було відмічено в протоколі при свідках. Чому вона в протоколі не зазначила кому саме ОСОБА_1 продала слабоалкогольні напої і вік неповнолітньої, пояснити не може.

Заслухавши учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ч. 1 ст. 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії виконавчих органів сільських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, зокрема, передбачені статтею 156 ч. 2 КУпАП.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст. 280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і розяснень, викладених в п. 7 Постанови пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані помякшуючі обставини, майновий стан винного, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою адміністративної комісії Тойкутської сільської ради Ковельського району від 14 червня 2014 року громадянку ОСОБА_1, яка працює продавцем магазину продтоварів с. Заріччя, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510 гривень.

Прийняттю постанови передувало складання о/у СКМСД Ковельського МВ УМВС України у Волинській області капітаном міліції ОСОБА_7 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП від 14.05.2014 року, де зазначено, що «07.05.2014 року, близько 15.30 годин гр. ОСОБА_1 продала слабоалкогольний напій «ICE-mix» неповнолітній особі в магазині продуктових товарів, що в с. Заріччя по вул. Зарічна, 8-А». В протоколі запис про свідків правопорушення відсутній. Токож вказано, що розгляд адміністративної справи відбудеться 14.05.2014 року, але не зазначено де саме і ким.

Із змісту постанови від 14.06.2014 року слідує, що «гр. ОСОБА_1 продала слабоалкогольний напій «ICE-mix» неповнолітній особі в магазині с. Заріччя».

Судом встановлено, як в протоколі, так і в постанові не зазначено кому саме ОСОБА_1 продала слабоалкогольний напій, який вік цієї особи. Також, не надано жодного доказу того, що ОСОБА_1 є працівником підприємства торгівлі, хоча субєктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП є саме працівник торгівлі, а не звичайна особа.

Під час судового розгляду не було надано жодного доказу, що в магазині підприємця ОСОБА_5 в с. Заріччя Ковельського району продаються слабоалкогольні напої, аналогічні тим, що виявлені у неповнолітньої особи.

Факт виявлення у неповнолітньої особи слабоалкогольного напою нічим не підтверджується, немає відомостей про його вилучення чи огляд, немає даних про те, де він перебував на час прийняття рішення у справі.

Статтею 156 ч. 2 КУпАП, за якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність працівника підприємства торгівлі, крім іншого, і за продаж слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років.

Системно оцінивши подані суду докази на предмет відповідності їх законодавству, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.Ф. та приймаючи оскаржувану постанову за ч.2 ст. 156 КУпАП, відповідачем порушено приписи ст.ст. 278, 280 КУпАП, оскільки не було перевірено, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є особа субєктом відповідальності за вказане правопорушення, чи є обставини, що обтяжують і помякшують відповідальність, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також чи сповіщені належним чином особи, які беруть участь у справі.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення від 14.05.2014 року відносно ОСОБА_1, в порушення приписів ст. 256 КУпАП, не розкрито суті адміністративного правопорушення, що є обовязковими для протоколу.

У порушення вимог ст. 277-2 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять доказів повідомлення позивача про час, дату, місце складання протоколу про його вручення ОСОБА_1 Крім того, в матеріалах справи відсутні докази надсилання позивачеві повідомлення про розгляд справи саме 14.06.2014 року, а не 14.05.2014 року, як про це попередньо зазначалося у протоколі.

Вирішуючи питання про притягнення позивача за вказане адміністративне правопорушення, на переконання суду, відповідач керувався виключно припущеннями, оскільки представник відповідача не зміг надати суду переконливих доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова від 14.06.2014 року не відповідає вимогам закону, викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а саме чітко не зазначено в чому полягає обєкт, субєкт, субєктивна і обєктивна сторони правопорушення, а тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Крім того, постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, що є теж підставою для задоволення адміністративного позову. Разом з тим, відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 про прийняте рішення 14.06.2014 року адміністративної комісії при Тойкутській сільській раді, тому є неспростованими показання сторони позивача про їх повідомлення про прийняте рішення тільки 30.07.15 року

Відповідно до ч. І ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, С У Д, -

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача адміністративної комісії при Тойкутській сільській раді, про визнання протиправною та скасування постанови від 14 червня 2014 року адміністративної комісії при Тойкутській сільській раді по справі про адміністративне правопорушення.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови адміністративної комісії при Тойкутській сільській раді від 14.06.2014 року.

Скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення від 14.06.2014 року, винесену адміністративною комісією при Тойкутській сільській раді Ковельського району, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (пятсот десять) гривень за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП України.

Провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_8