Справа № 2а-4881/10/0570
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2010-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Роздільська Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2010 року справа №2а-4881/10/0570

зала судових засідань № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Арабей Т. Г., суддів: Міронової Г.М., Жаботинської С.В., за участю секретаря Задоєнка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2010 року у адміністративній справі № 2а-4881/10/0570 за позовом ОСОБА_2 до Голови Верховного Суду України ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2008 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 25.11.2009 року звернувся до Голови Верхового Суду України ОСОБА_3 із заявою про направлення на його адресу копій деяких судових рішень. Посилаючись на те, що станом на 02.03.2010 року вона не отримала від відповідача належної відповіді на своє звернення, вважає це порушенням з боку відповідача норм статей 18, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», а також її конституційних прав, закріплених статтею 40 Конституції України. Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що відповідач доручив розгляд її заяви начальнику управління забезпечення діяльності Судової палати по адміністративних справах Верховного Суду України ОСОБА_4, який 16.12.2009 року надав їй відповідь. На думку позивача, дана посадова особа не мала повноважень ставити свій підпис на відповіді від 16.12.2009 року, вважає це порушенням вимог статті 15 Закону України «Про звернення громадян». Зазначену відповідь позивач вважає незаконною та необґрунтованою.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2010 у задоволенні позову ОСОБА_2 до Голови Верховного Суду України ОСОБА_3.В. було відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони до суду не зявилися, були повідомлені належним чином. Позивач в апеляційній скарзі висловив бажання про розгляд його скарги за його відсутністю. Представник відповідача надіслав лист з проханням розглянути скаргу за його відсутністю. З огляду на приписи ч. 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 25.11.2009 року позивач звернувся до Голови Верхового Суду України ОСОБА_3 із заявою про направлення на її адресу копій деяких судових рішень. Листом Верховного Суду України № 21-1372а09 від 16.12.2009 року за підписом начальника управління забезпечення діяльності Судової палати у адміністративних справах ОСОБА_4, позивачу було надано відповідь. Зокрема, в даному листі вказано, що позивачу відмовлено у видачі судових рішень та зазначено, що завірені копії судових рішень можуть бути отримані лише сторонами у справі, а також те, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному Законом України «Про доступ до судових рішень» (а.с. 17).

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до приписів ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу зазначеної норми Закону вбачається, що предметом адміністративного процесуального права у сфері публічних правовідносин, що складаються у звязку з реалізацією зацікавленими особами права на судовий захист, є вибір засобу захисту порушеного права.

Особливістю цих відносин є те, що вони повязані із реалізацією прав, свобод та інтересів субєктів у сфері публічно правових відносин і спрямовані на захист від порушень з боку публічної влади при здійсненні нею владних управлінських функцій.

Колегія суддів погоджується із застосуванням судом першої інстанції приписів Закону України «Про звернення громадян» (надалі Закон 393/96-ВР із змінами та доповненнями) та Закону України «Про судоустрій України» (надалі Закон N 3018-III із змінами та доповненнями).

Згідно ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосується їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Преамбулою Закону України «Про судоустрій України» визначено, що цей Закон визначає правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні, систему судів загальної юрисдикції, основні вимоги щодо формування корпусу професійних суддів, систему та порядок здійснення суддівського самоврядування, а також встановлює загальний порядок забезпечення діяльності судів та регулює інші питання судоустрою.

Згідно із частиною 1 статті 48 Закону України «Про судоустрій України» Верховний Суд України очолює Голова Верховного Суду України.

У відповідності до ч. 2 ст. 48 зазначеного Закону у складі Верховного Суду України діють: Судова палата у цивільних справах; Судова палата у кримінальних справах; Судова палата у господарських справах; Судова палата в адміністративних справах.

Статтею 50 Закону України «Про судоустрій України» визначені повноваження Голови Верховного Суду України, де зокрема зазначено, що Голова Верховного Суду України: організовує діяльність Верховного Суду України; розподіляє обов'язки між заступниками Голови Верховного Суду України; здійснює керівництво роботою апарату Верховного Суду України.

Згідно ст. 56 Закону України «Про судоустрій України» організаційно-методичне та інформаційне забезпечення діяльності Верховного Суду України здійснює апарат Верховного Суду України.

Частиною 2 статті 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачене, що у разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань.

Колегія суддів вважає за необхідно зазначити, що частиною 2 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» встановлений вичерпний перелік осіб, чиї заяви розглядаються лише першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто, а саме: ОСОБА_5 Союзу, ОСОБА_6 Праці, інваліди Великої Вітчизняної війни. Позивачем не надано суду доказів свого відношення до жодної із категорій, зазначених частиною 2 статті 15 Закону України «Про звернення громадян».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява позивача була розглянута начальником управління забезпечення діяльності Судової палати по адміністративних справах Верховного Суду України ОСОБА_4, у межах повноважень, наданих законодавством України.

В Преамбулі Закону України «Про доступ до судових рішень» зазначено, що цей Закон визначає порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню законодавства.

Статтею 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» встановлено наступне: «Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення можуть опубліковуватися в друкованих виданнях, поширюватися в електронній формі з дотриманням вимог цього Закону. Особам, які беруть (брали) участь у справі, забезпечується доступ до судових рішень у їхній справі в порядку, встановленому процесуальним законом. Особи, які не беруть (не брали) участі у справі, мають право ознайомитися з судовим рішенням у повному обсязі, якщо воно безпосередньо стосується їхніх прав, свобод, інтересів чи обов'язків, у порядку, передбаченому цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» дано визначення понять, які використовуються в зазначеному законі, та зокрема в ч. 3 вказаної статті зазначено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Колегія судді вважає, що відповідь, надана ОСОБА_2 на її заяву від 25.11.2009 року, відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян» та сприяє в реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів позивача шляхом надання відомостей про спосіб отримання необхідних документів (копій судових рішень).

Значна частина апеляційної скарги містить в собі висловлення позивача на адресу суду першої інстанції з субєктивним тлумаченням окремих дій і цитування законодавчих норм, що не може колегією суддів сприйматися як довід апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що судове рішення першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом першої інстанції ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого у справі судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2010 року у справі № 2а-4881/10/0570 залишити без з змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції Вищого адміністративного суду України, а в разі виготовлення повного тексту у відповідності до ч. 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 03 серпня 2010 року.

Головуючий суддя: Т. Г. Арабей

Судді: Г.М. Міронова

ОСОБА_7