Справа № 826/10849/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 серпня 2015 року № 826/10849/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., суддів: Аблов Є.В., Шулежко В.П., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовомОСОБА_1
доДержавної архітектурно-будівельної інспекції України
провизнання дій протиправними, скасування наказу

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивачка), звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі - Відповідач) про визнання протиправним рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України м. Києва щодо скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації, та скасувати наказ № 34 "Д" від 25 лютого 2015 року "Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації".

В обґрунтування позовних вимог Позивачка зазначає, що Відповідачем безпідставно зроблено висновки, щодо відображення позивачем у деклараціях про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об'єкту до експлуатації недостовірної інформації, а тому просить суд скасувати спірний наказ.

В судовому засіданні представник Позивачки заявлений позов підтримав в повному обсязі з обставин викладених у позовній заяві.

Відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі. В обґрунтування правомірності дій та спірного Наказу, що такі вчинено в рамках повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства що регулює містобудівну діяльність.

В судовому засіданні представник Відповідача заперечував проти позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 24 травня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна придбано нежитлове приміщення у АДРЕСА_1.

В подальшому, з метою облаштування у вказаному приміщення непродовольчого мазанину, Позивачкою 28.01.2013 року за № КВ 07 зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція нежитлового приміщення № 28 в літ. «А» під магазин непродовольчих товарів по АДРЕСА_1».

Після закінчення будівельних робіт, 02 листопада 2014 року, подано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації та належним чином зареєстровано у департаменті ДАБІ у м. Києві за № КВ 22.

Співробітниками Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у м. Києві проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об'єкті будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, нежитлові приміщення. За результатами перевірки складено акт від 25.02.2015р.

Проведеною перевіркою встановлено факт подання замовником будівництва недостовірних даних, зазначених в декларації про початок виконання будівельних робіт та готовність об'єкту до експлуатації, в частині містобудівних умов та обмежень.

У зв'язку із чим, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України у м. Києві 25.02.2015р. видано Наказ № 34 Д «Про скасування реєстрації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації».

Позивачка вважає спірний наказ протиправним, оскільки проведеною перевіркою помилково встановлено відображення Позивачкою у деклараціях про початок будівельних робіт та про готовність об'єкту до експлуатації недостовірних даних, а тому звернулася до суду із даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про обґрунтування позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» .

Згідно ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Статтею 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Статтею 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Питання виконання будівельних робіт регулюється Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також Порядком виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466 (далі - Порядок № 466).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 466 будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Разом з тим, в пункті 3.10 чинних ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» визначається поняття реконструкції.

Так, реконструкція - перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількості продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри, тощо).

Реконструкція передбачає збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин.

Згідно з п.п. 8, 9, 10, 11 Порядку № 466, визначено, що реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Декларація приймається у дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта.

Реєстрацію декларації щодо об'єкта, проект якого затверджено Кабінетом Міністрів України, який розміщено на території кількох регіонів або вплив (відповідно до проектної документації) від діяльності якого після прийняття в експлуатацію буде поширюватися на два і більше регіони (Автономна Республіка Крилі, області, мм. Київ та Севастополь), здійснює Держархбудінспекція, а декларації щодо іншого об'єкта - її територіальний орган за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі.

Держархбудінспекція інспекція може доручити розгляд та реєстрацію декларацій її територіальному органові в порядку, визначеному Мінрегіоном.

Замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 2.

Один примірник після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала.

Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру.

У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Відповідно до п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» №461 від 13.04.2011 замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1.

Згідно із п. 20, 21 Постанови № 461, ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію. У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Відповідно до ч. 2 ст. 39.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Підставами для скасування реєстрації декларації є, зокрема, недостовірні дані в декларації.

Пункт 29 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 передбачає, що у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Згідно п.14 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466, у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом (абз. 12 п. 14 Порядку № 466).

Як вбачається із наявних матеріалів справи, підчас проведення позапланової перевірки, за результатами зовнішнього огляду будівлі встановлено, що підрядною організацією на замовлення ОСОБА_1 виконано будівельні роботи з облаштування вхідної групи за рахунок існуючого віконного прорізу, а також улаштування сходів у приямку. У зв'язку із чим Департамент звернувся листом від 27.01.2015 № 7/26-25/2701/02/2-Гл до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо надання інформації стосовно необхідності отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки при улаштуванні нової вхідної групи за рахунок віконного прорізу на вул. Горького, 37/13 (нежитлові приміщення № 28 в літ. «А») у Голосіївському районі м. Києва.

Листом від 27.01.2015р. №37/26-25/2701/02/2 Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація.) повідомлено, що роботи, із проведення реконструкції нежитлового приміщення з улаштуванням вихідної групи за рахунок віконного прорізу з використанням приямку під магазин продовольчих товарів у існуючому житловому будинку змінюють містобудівну ситуацію, а отримання вихідних даних на проектування зазначеного об'єкту нормується п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». Крім того, за рахунок використання приямку під вхідну групу змінюється конфігурація об'єкту в цілому. Враховуючи наведене, вказано на необхідність перед початком проектування виконання містобудівного розрахунку, щодо граничнодопустимих параметрів забудови, умови ув'язки архітектурно-планувального та об'ємно просторовою рішення, системи обслуговування інженерних комунікацій, транспортного обслуговування та благоустрою з існуючою забудовою із дотриманням чинних нормативних документів та отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на вказаний вище об'єкт.

Оскільки позивачем у деклараціях про початок будівельних робіт та готовність об'єкту до експлуатації у в пункті, що регламентує містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки зазначено, що відповідно до п. 25 Наказу Мінрегіонбуду № 109 від 07.07.2011 р. містобудівні умови та обмеження не надаються, що суперечить інформації отриманій Листом від 27.01.2015р. №37/26-25/2701/02/2 Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради, відповідачем зроблено висновки, щодо наявності у вказаних деклараціях недостовірної інформації.

Разом з тим, суд повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази, а також норми чинного законодавства, не погоджується з такими доводами Відповідача виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно із п. 8 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Статтею 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Пунктом п. 25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються затверджено наказом Міністерство регіонального розвитку; будівництва та житлово-комунального господарства України (2), від 07.07.2011р. № 109 встановлено, що не потребує отримання містобудівних умов і обмежень реконструкція житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.

Як вбачається із наданих суду копій акту перевірки, фотознімків зовнішнього вигляду фасаду нежитлового приміщення реконструйованого позивачем під непродовольчий магазин, за адресою вул. Горького, 37/13 (нежитлові приміщення № 28 в літ. «А») у Голосіївському районі м. Києва, а також копії Технічного паспорта вказаного приміщення виготовленого 24.04.2012р. конфігурація та зовнішні межі, як самої будівлі так і приямку залишились незмінними, а проведена реконструкція здійснена виключно в рамках існуючої конфігурації будівлі.

Зокрема влаштовано металеві сходи в вже існуючому приямку та виконано окрему вхідну групу у існуючому віконному проймі, без його розширення.

Доказів, що за результатами проведеної реконструкції нежитлового приміщення за адресою вул. Горького, 37/13 (нежитлові приміщення № 28 в літ. «А») у Голосіївському районі м. Києва призвела до зміни конфігурації будівлі, відповідачем не надано, а тому суд приходить до висновку щодо безпідставності та необґрунтованості доводів відповідача з приводу відображення Позивачкою у деклараціях про початок будівельних робіт та про готовність об'єкту до експлуатації недостовірної інформації, а відтак спірний наказ підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві щодо скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації.

3. Скасувати наказ № 34 «Д» від 25 лютого 2015 року «Про скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації».

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя А.Б. Федорчук

Судді Є.В. Аблов

В.П. Шулежко