Справа № 807/996/15
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2015 рокум. Ужгород№ 807/996/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судового засідання Симканич Ю.В.

за участю сторін:

прокурора Шерстяних О.О.

інші сторони не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою прокурора Воловецького району Закарпатської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 освіти, молоді та спорту Воловецької районної державної адміністрації до Нижньоворітської сільської ради Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 02 вересня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 04 вересня 2015 року.

Прокурор Воловецького району Закарпатської області в інтересах держави в особі позивача ОСОБА_1 освіти, молоді та спорту Воловецької районної державної адміністрації звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Нижньоворітської сільської ради Закарпатської області, яким просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення сесії Нижньоворітської сільської ради № 424 від 21.01.2015 року «Про затвердження норм харчування та плати за утримання дітей у дошкільних навчальних закладах»; 2) зобовязати сесію Нижньоворітської сільської ради розглянути питання щодо прийняття рішення про організацію харчування дітей у дошкільних навчальних закладах у відповідності до вимог ч. 5 ст. 35 Закону України «Про дошкільну освіту», ч. 29 п. 2 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 та п. 3 ч. 1 Постанови Кабінету міністрів України «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернатних навчальних закладів» від 26.08.2002 року № 1243.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням сесії Нижньоворітської сільської ради № 424 від 21.01.2015 року «Про затвердження норм харчування та плати за утримання дітей» для всіх батьків у Нижньоворітському та Задільському дошкільних навчальних закладах встановлено денну норму вартості харчування дітей у розмірі 10,00 грн. та встановлено плату за утримання дитини у Нижньоворітському та Задільському навчальних закладах у розмірі 50 % від вартості харчування на день. При прийнятті даного рішення порушено норми чинного законодавства, внаслідок чого порушено законне право на безкоштовне харчування у дошкільних навчальних закладах дітей, що виховуються у малозабезпечених сімях, та відповідно, конституційні засади місцевого самоврядування. В зв'язку з цим, вказане рішення підлягає скасуванню.

В судовому засіданні прокурор підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві.

Позивач, ОСОБА_1 освіти, молоді та спорту Воловецької районної державної адміністрації не забезпечив в судове засідання явку уповноваженого представника, однак надіслав до суду заяву, якою позов підтримав, та просив розглянути справу без участі представника позивача (а.с. 56).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду лист від 14.07.2015 року за № 98, яким просить суд розглянути справу без участі представника сільської ради. Одночасно, вказаним листом, відповідач визнав позов.

Дослідивши подані документи та матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення прокурора, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням 38 сесії шостого скликання Нижньоворітської сільської ради від 21.01.2015 року № 424 «Про затвердження норм харчування та плати за утримання дітей у дошкільних навчальних закладах» встановлено на 2015 рік денну норму вартості харчування дітей Нижньоворітському та Задільському дошкільних навчальних закладах у розмірі 10,00 грн. на одну дитину на день, а також встановлено плату за утримання дитини у Нижньоворітському та Задільському навчальних закладах у розмірі 50% від вартості харчування на один день (а.с. 10).

У відповідності до статті 121 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Обираючи форму представництва, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

У відповідності до ч. 2 ст. 60 КАС України з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Відповідно до п. 6 ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація медичного обслуговування та харчування у закладах освіти, культури, фізкультури і спорту, оздоровчих закладах, які належать територіальним громадам або передані їм.

Згідно ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які підписуються головою.

Також, Рішенням Конституційного суду України №7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року встановлено, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. Конституційним Судом України також визначено, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин і в їх основі є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Відтак, прокурором Воловецького району Закарпатської області, в межах наданих йому повноважень, було визначено та встановлено поважні причини, необхідні й достатні дані для представництва інтересів держави.

У відповідності до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про освіту" від 23.05.1991 року №1060-ХІІ організація та відповідальність за харчування у навчальних закладах державної та комунальної форми власності покладається на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади, керівників навчальних закладів.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України "Про дошкільну освіту" від 11.07.2001 року №2628-ІІІ (далі - Закон України №2628-ІІІ) організація та відповідальність за харчування дітей у державних і комунальних дошкільних навчальних закладах покладаються на Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації, районні державні адміністрації, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, інші центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані дошкільні навчальні заклади, органи місцевого самоврядування, а також на керівників дошкільних навчальних закладів.

Згідно з п. 1 Порядку надання послуг з харчування дітей у дошкільних, учнів у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах, операції з надання яких звільняються від обкладення податком на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 116 від 02.02.2011, організація харчування дітей у державних та комунальних навчальних закладах покладається на органи виконавчої влади, а в навчальних закладах, що належать територіальним громадам, - на органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 35 Закону України «Про дошкільну освіту» встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, вносять плату за харчування дітей у державному та комунальному дошкільному навчальному закладі у розмірі, що становить не менше 60 відсотків (у міській місцевості) та не менше 40 відсотків (у сільській місцевості) від вартості харчування на день.

Разом з тим, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 35 Закону України «Про дошкільну освіту» та п. 3 ч. 1 Постанови Кабінету міністрів України "Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернатних навчальних закладів" від 26.08.2002 року № 1243, від плати за харчування дитини звільняються батьки або особи, які їх замінюють, у сім'ях, у яких сукупний дохід на коленого члена сім'ї за попередній квартал не перевищував рівня забезпечення прожиткового мінімуму (гарантованого мінімуму), який щороку встановлюється законом про Державний бюджет України для визначення прав на звільнення від плати за харчування дитини у державних і комунальних дошкільних навчальних закладах.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" від 01.06.2000 року №1768-ІІІ визначено, що сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї, - це малозабезпечена сім'я.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи (а.с.11) за даними ОСОБА_1 соціального захисту населення Воловецької районної державної адміністрації, що викладені у листі від 04.06.2015 р. за № 1001/06, станом на 01.06.2015 року на обліку в управлінні перебуває 593 сімї, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям». Зокрема, 31 сімя, яка проживає на території Нижньоворітської сільської ради та 82 сімї, які проживають на території Воловецької селищної ради.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, відповідач, встановивши на 2015 рік денну норму вартості харчування дітей, не розмежував сімї дітей (батьків, або осіб які їх утримують), які звільнені від плати за харчування у дошкільних навчальних закладах від інших, які зобовязані вносити встановлену органом місцевого самоврядування плату, натомість оскаржуваним рішенням встановив на 2015 рік денну норму вартості харчування для всіх без винятку дітей.

Відтак, суд приходить до висновку, що оскаржуване Рішення 38 сесії шостого скликання від 21.01.2015 року за №424 «Про затвердження норм харчування та плати за утримання дітей у дошкільних навчальних закладах» було прийнято відповідачем з порушенням норм законодавства України, а саме: п. 2 ч. 5 ст. 35 Закону України «Про дошкільну освіту» та п. 3 ч. 1 Постанови Кабінету міністрів України "Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернатних навчальних закладів" від 26.08.2002 року № 1243, що призвело до порушення законного права дітей, що виховуються у малозабезпечених сім'ях на безкоштовне харчування у дошкільних навчальних закладах.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин, оцінивши зібрані докази в їх сукупності та кожний доказ окремо, враховуючи обставини, встановлені судом, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 160-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення сесії Нижньоворітської сільської ради № 424 від 21.01.2015 року Про затвердження норм харчування та плати за утримання дітей у дошкільних навчальних закладах.

Зобовязати Нижньоворітську сільську раду розглянути питання щодо прийняття рішення про організацію харчування дітей у дошкільних навчальних закладах у відповідності до вимог ч. 5 ст. 35 Закону України Про дошкільну освіту, ч. 29 п. 2 Закону України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 року та п. 3 ч. 1 Постанови Кабінету міністрів України Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернатних навчальних закладів від 26.08.2002 року № 1243.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 КАС України десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_2