Справа № 2а-23791/09/1270
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2010-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чиркін С.М
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 року справа №2а-23791/09/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

судді - доповідача: Ястребової Л.В.

суддів: Колеснік Г.А., Ляшенко Д.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Донецьку апеляційну скаргу Державної інспекції з енергозбереження на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2010 року по справі № 2а-23791/09/1270 за адміністративним позовом заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганськвода про стягнення економічних санкцій в сумі 3964,70 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2010 року у задоволені позову заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськвода» про стягнення економічних санкцій в сумі 3964,70 грн. відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговорівши доводи апеляційної скарги, заперечень на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 9 Закону України Про енергозбереження від 01.07.94 № 74/94 (далі Закон № 74/94) основою для здійснення управління у сфері енергозбереження, є зокрема, здійснення функцій по контролю у відповідній сфері.

Механізм проведення Державною інспекцією з енергозбереження перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів та усунення фактів їх неефективного використання на підприємствах, в установах та організаціях встановлений відповідним Порядком проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання, що затверджений наказом Державного комітету України з енергозбереження від 04.08.00 № 64, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.09.00р. за № 653/4874.

29 квітня 2009 року позивачем проведено комплексну перевірку використання паливно-енергетичних ресурсів структурним підрозділом відповідача.

За наслідками перевірки складено акт № 15-12/063 від 29.04.2009 року, відповідно до якого позивачем було встановлено факт нераціонального (неефективного) використання електричної енергії, а саме: відхилення коефіцієнта потужності системи електропостачання від величини нормативного (граничного) значення соsц1 (tg ц1) до соsц2 (tg ц2) на КНС 2 на ПНС Червоногвардійська.

За твердженням позивача нераціональне використання електроенергії склало 3477,8 кВтг/рік (0,5 % від загального споживання) на суму 1982,35 гривень.

Як вбачається з акту перевірки, факти нераціонального використання електроенергії та розрахунок кількості перевитрат електроенергії та її вартості було встановлено позивачем на підставі даних про фактичні витрати електроенергії їх відокремленим підрозділом відповідача та інших документів, що були надані позивачу під час перевірки. Для здійснення розрахунків позивачем використовувалися формули Методики визначення неефективного використання паливно-енергетичних ресурсів (перезатверджена Наказом НАЕР від 13.12.2006 року №89) та Методики визначення та оцінки втрат паливно-енергетичних ресурсів та перевірки підприємств водопровідно-каналізаційного господарства з питань енергозбереження (перезатверджена Наказом НАЕР від 23.01.2008 року №8 і впроваджена в практику Наказом Держінспекції з енергозбереження 25.01.2008 року №7).

30.04.2009 року, позивачем, з посиланням на Закон України № 74/94 -ВР, винесено постанову № 15-12/063-1 про застосування до відповідача економічних санкцій за нераціональне використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів внаслідок перевищення поточних індивідуальних технологічних нормативів використання питної води та відхилення граничного коефіцієнту потужності системи електропостачання (далі Постанова № 15).

Згідно з п. 18 Порядку рішення щодо застосування до підприємства підвищеної плати може бути оскаржено в установленому законом порядку.

Відповідач не погодився з даними викладеними в акті перевірки та прийнятим рішенням за наслідками перевірки та оскаржив Постанову № 15 у судовому порядку.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 04.12.2009 року по справі № 2а-23466/09/1270, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18.05.2010 року, скасована постанова Урядового органу державного управління - Державної інспекції з енергозбереження в особі Територіального управління по Луганській області № 15/12/063-1 від 30.04.09р. про застосування економічних санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськвода» в розмірі 3964 (три тисячі девятсот шістдесят чотири гривні) 70 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про енергозбереження», порушення законодавства про енергозбереження тягне за собою встановлену цим Законом, а також чинним законодавством України дисциплінарну, адміністративну або цивільну відповідальність. Зокрема, відповідальність за порушення законодавства про енергозбереження несуть особи, винні у порушенні строків внесення платежів за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів (п. «ж» ч. 2 згаданого Закону).

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У постанові від 04.12.2009 зазначено, що акт перевірки № 15-12/063, не містить даних про конкретне порушення відповідачем вимог преамбули та статей 11, 17 Закону України № 74/94 ВР. У постанові від 04.12.2009 року, судом також зазначено, що приймаючи до уваги невідповідність постанови № 15-12/063-1 акту перевірки та зазначеним нормативним актам, відсутність в діях позивача порушень вимог нормативних актів, які привели до фактичних перевитрат електроенергії, у звязку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість та протиправність дій відповідача при прийнятті рішення щодо застосування підвищеної плати за перевитрати ПЕР.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судове рішення першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 195, 196, пунктом 1 статті 198, ст.ст. 200, 205, 206, 211, 212, 254, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної інспекції з енергозбереження залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 червня 2010 року по справі № 2а-23791/09/1270 за адміністративним позовом Заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганськвода про стягнення економічних санкцій в сумі 3964,70 грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів