Справа № 826/2255/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 серпня 2015 року 12:35 № 826/2255/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Кобилянського К.М., суддів Гарника К.Ю., Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»
до треті особи без самостійних вимог на предмет спору1) Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Г.М. 2) Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма ВВ» 2) ОСОБА_2
про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Г.М., Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма ВВ», ОСОБА_2, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Молдованової Г.М. щодо винесення рішення № 18850404 про відмову у реєстрації права власності на майно;

- скасувати рішення державного реєстратора № 18850404 про відмову у реєстрації права власності на нерухоме майно, власність - приватна: домоволодіння одноповерхової житлової будівлі № 57, зазначений на плані під літерою «А-І», зі всіма невід'ємними його приналежностями, а саме: гараж - під літерою «Б»; навіс - під літерою «В», «Д»; сарай - під літерою «Е»; споруда - № 1-4,І, що має загальну площу 507,9 кв.м., житлову площу - 126,8 кв.м., та земельна ділянка, на якій він розташований, загальна площа 0,0510 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, прийняте державним реєстратором Молдовановою Галиною Миколаївною;

- зобов'язати державного реєстратора повторно розглянути заяву ПАТ «Банк «Київська Русь» від 26.01.2015 за реєстраційним номером 18850404 про здійснення реєстрації права власності на майно;

- зобов'язати державного реєстратора провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: домоволодіння одноповерхової житлової будівлі № 57, зазначене на плані під літерою «А-І», зі всіма невід'ємними його приналежностями, а саме: гараж - під літерою «Б»; навіс - під літерою «В», «Д»; сарай - під літерою «Е»; споруда - № 1-4,І, що має загальну площу 507,9 кв.м., житлову площу - 126,8 кв.м., та земельна ділянка, на якій він розташований, загальна площа 0,0510 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України подати у десятиденний строк з дня отримання копії рішення суду звіт про його виконання.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2015 та від 28.07.2015 відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 19.08.2015.

Під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідачі проти позову заперечили, про що надали відповідні письмові заперечення, в яких просили суд в позові відмовити.

Представники третіх осіб в судове засідання не прибули. Про дату час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. З заявами/клопотаннями до суду не звертались.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства, за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

26 січня 2015 представник ПАТ «Банк «Київська Русь» Кочерга С.А. подав до Державної реєстраційної служби України заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1, яка прийнята 13.01.2015 о 13:16:22 за реєстраційним номером 9757088.

Підставою для проведення державної реєстрації права власності на вказане приміщення став укладений договір іпотеки від 05.06.2013, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4, Дніпропетровського міського нотаріального округу 23.04.2013.

Предметом даного договору є домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 та земельна ділянка, що розташована у АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Для проведення державної реєстрації представник ПАТ «Банк «Київська Русь» Кочерга С.А., що діяв на підставі довіреності № 1981 від 07.11.2014, подав наступні документи: договір іпотеки, повідомлення-вимога від 17.10.2014 про усунення порушень умов кредитного договору № 36909-41.4-13-2 забезпечених іпотекою зобов'язань, підтвердження про вручення цієї вимоги та опис вкладення у цінний лист.

26 січня 2015 державний реєстратор прав на нерухоме майно Молдованова Г.М. прийняла рішення про відмову у проведенні державної реєстрації права власності на домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1, земельна ділянка, що розташована у АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», податковий номер .

Вказане рішення державний реєстратор обґрунтовує тим, що документи, подані для здійснення державної реєстрації, не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Зокрема, державний реєстратор зазначає, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не відповідає вимогам Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, згідно п. 106 яких (Правил) у повідомленні про вручення особисто одержувачем або уповноваженою особою у спеціальному розділі «розписка в одержанні» учиняється підпис та зазначається прізвище. Також, повідомлення підписується працівником поштового зв'язку. Подані рекомендовані повідомлення містять лише підпис особи яка отримала вимогу. Також відсутній опис вкладення до поштових відправлень, що не дає змоги встановити, що саме отримав адресат.

Також, державний реєстратор зазначає, що з рекомендованого повідомлення неможливо встановити особу, яка отримала вимогу; підписи не співпадають; відсутнє прізвище отримувача та працівника поштового зв'язку.

Позивач, не погоджуючись з рішенням державного реєстратора про відмову у реєстрації прав власності, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що боржник ТОВ «Фірма ВВ» не виконав свого зобов'язання за кредитним Договором № 36909-41.4-13-2 (надалі - Договір) перед ПАТ «Банк «Київська Русь», а ОСОБА_2, як іпотекодавець, залишив Вимогу Банку без задоволення, у зв'язку з чим у ПАТ «Банк «Київська Русь» виникло право на задоволення забезпеченої іпотекою вимоги, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Вказані обставини відповідачем не заперечуються.

Згідно з п. 5.4.1 Договору ПАТ «Банк «Київська Русь» має право задовольнити свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет Іпотеки, в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

В матеріалах справи наявний договір іпотеки від 05.06.2013, що укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» і громадянином України ОСОБА_2, відповідно до умов якого іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя (ПАТ «Банк «Київська Русь») за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 36909-41.4-13-2 від 23.04.2013.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що оскільки боржник ТОВ «Фірма ВВ» не виконав своїх зобов'язань за кредитним Договором № 36909-41.4-13-2 перед ПАТ «Банк «Київська Русь», а ОСОБА_2, як іпотекодавець, залишив Вимогу Банку без задоволення, то у ПАТ «Банк «Київська Русь» виникло право на задоволення забезпеченої іпотекою вимоги, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Таким, чином ПАТ «Банк «Київська Русь», використовуючи своє право, звернулося до Державної реєстраційної служби для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам по справі, суд зазначає наступне.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом та їх обтяжень, врегульовано нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (надалі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їхобтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до п.п. 15, 16 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 після здійснення пошуку у Державному реєстрі прав відомостей державний реєстратор розглядає заяву (запит) та оформляє відповідне рішення, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. На підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор відкриває розділ Державного реєстру прав та вносить записи до Державного реєстру прав. У випадках, установлених законодавством, державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вносить записи до спеціального розділу Державного реєстру прав.

Пунктом 20 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 визначено, що з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності державний реєстратор вносить до запису про нерухоме майно такі відомості, щодо об'єкта нерухомого майна: тип об'єкта нерухомого майна (житловий будинок, будівля, споруда, квартира, житлове приміщення, нежитлове приміщення тощо); призначення об'єкта нерухомого майна (житловий або нежитловий); площа об'єкта нерухомого майна (загальна та (за наявності) житлова); відомості про складові частини об'єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєння літера, загальна та (за наявності) житлова площа об'єкта нерухомого майна, який є складовою частиною складної речі та призначений для обслуговування іншої (головної) речі, пов'язаний з нею спільним призначенням та є її приналежністю); адреса об'єкта нерухомого майна; підстава для внесення запису про нерухоме майно: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення; прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; найменування органу державної реєстрації прав або найменування нотаріальної контори, назва нотаріального округу

Постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» є спеціальним для спірних відносин.

Цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державна реєстрація прав на об'єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об'єкта (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»).

Згідно ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх

обтяження.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Пунктом 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, визначено, що у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Орган державної реєстрації прав, нотаріус у день прийняття рішення про зупинення розгляду заяви видає таке рішення особисто або надсилає поштою заявникові з повідомленням про вручення.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація прав здійснюється на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

У відповідності до п. 28 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 «Про затвердження Порядки державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частина 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» визначає які саме дії повинен вчинити державний реєстратор, що пов'язані з державною реєстрацією прав на майно.

Так, Державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, мають відповідати даним реєстраційної справи, яка містить документовані записи щодо прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У разі їх невідповідності пріоритет мають дані реєстраційної справи.

Ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні реєстрації обтяжень, а саме: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 51) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 52) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 42 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 53) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 54) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 55) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 56) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Серед перелічених підстав для відмови у реєстрації права власності, ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не містить в собі такої підстави для відмови у реєстрації права власності, як відсутність прізвища одержувача, працівника пошти, на рекомендованому повідомленні.

В той же час, як підставу для відмови позивачу в реєстрації заявлених прав, державний реєстратор обрав п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав власності та їх обтяжень» - подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

На переконання суду, така відмова державного реєстратора є неправомірною та такою що обмежує право власності на майно, речові права щодо якого підлягають державній реєстрації, з урахуванням наступного.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 703, у разі проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі), сторона (сторони) правочину, відповідно до якого виникло право власності та інше речове право.

Згідно пункту 26 Порядку № 703, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є договір іпотеки, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно (підпункт 10 пункту 27 Порядку № 703).

Відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язані іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Посилання державного реєстратора на Правила надання послуг

поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від

05.03.2009 № 270, судом відхиляються, враховуючи наступне.

Дійсно, відповідно до п. 106 Правила надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Разом з тим, згідно п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх

обтяжень від 17.10.2013 № 868 для проведення державної реєстрації права власності на

підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог

іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача до проведення державної реєстрації права власності надано поштові повідомлення (а.с. 44, 47 Том І), згідно яких документи під назвою «Повідомлення про усунення порушень забезпечених іпотекою зобов'язань» направлені ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та ТОВ «Фірма ВВ» за тією самою адресою та вручені 22.08.2014 і 21.10.2014 відповідно.

При цьому, наявність в поштових повідомленнях про вручення лише підпису особи, яка отримала повідомлення, без вказання прізвища такої особи, на думку суду, не може бути єдиною підставою для відмови позивачу в реєстрації права власності, адже позивач не є суб'єктом поштових правовідносин, а відповідальність за правильність заповнення повідомлення лежить виключно на посадовій особу органу поштового зв'язку, в разі встановлення компетентним органом того, що інформація, яка міститься в поштовому повідомленні не відповідає дійсності.

До того ж, під час розгляду справи суд неодноразово намагався викликати в судове засідання в якості третіх осіб ОСОБА_2 та ТОВ «Фірма ВВ», однак вказані особи до суду не прибули, заперечень на позов не надали, хоча були належним чином повідомлені про дату час та місце проведення судових засідань.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем до проведення державної реєстрації права власності були надані, що підтверджують завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

За таких обставин, рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень від 26.01.2015 № 18850404 не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже, є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Оскільки суд встановив відсутність належних підстав для відмови позивачу в державній реєстрації прав та їх обтяжень, з метою захисту прав та інтересів позивача, враховуючи недопустимість втручання суду в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень, суд вважає за доцільне зобов'язати державного реєстратора повторно розглянути заяву ПАТ «Банк «Київська Русь» від 26.01.2015 за реєстраційним номером 18850404 про здійснення реєстрації права власності на майно.

Позовні вимоги в частині зобов'язання державного реєстратора провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно задоволенню не підлягають, як такі, що є взаємовиключними по відношенню до позовної вимоги про зобов'язання державного реєстратора повторно розглянути заяву від 26.01.2015 № 18850404.

Позовні вимоги про визнання протиправними дій державного реєстратора прав на нерухоме майно Молдованової Г.М. щодо винесення рішення № 18850404 про відмову у реєстрації права власності на майно, задоволенню не підлягають, адже в межах наданих повноважень державний реєстратор мав повноваження та був наділений компетенцією на винесення рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Іншого позивачем не доведено.

Вирішуючи питання про зобов'язання Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України подати у десятиденний строк з дня отримання копії рішення суду звіт про його виконання, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги в частині вказаного суб'єкта владних повноважень задоволенню не підлягають, то в частині позовних вимог про зобов'язання Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України подати у десятиденний строк з дня отримання копії рішення суду звіт про його виконання, слід відмовити.

Частиною 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2-7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» - задовольнити частково.

2. визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Молдованової Г.М., Державна реєстраційна служба України від 26.01.2015 № 18850404 про відмову у державній реєстрації права власності форма власності: приватна на домоволодіння, що розташований АДРЕСА_1 земельна ділянка, що розташований АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної Ділянки НОМЕР_1, за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», податковий номер 24214088.

3. зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України повторно розглянути заяву ПАТ «Банк «Київська Русь» від 26.01.2015 за реєстраційним номером 18850404 про здійснення реєстрації права власності на майно: домоволодіння, що розташований АДРЕСА_1 земельна ділянка, що розташований АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної Ділянки НОМЕР_1, за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», податковий номер 24214088.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» () судові витрати в сумі 29,23 грн. (двадцять дев'ять грн. 23 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя К.М. Кобилянський

Судді К.Ю. Гарник

А.Б. Федорчук