Справа № 2а-747/10/0516
Суддя: Бадахова Т.П.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Грубник О.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року справа №2а-747/10/0516 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого: Бадахової Т.П.

суддів: Юрченко В.П., Карпушова О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дружківського міського суду Донецької області від 15 червня 2010 року по справі №2а-747/10/0516 за позовом ОСОБА_2 до УДАІ ГУМВС України в Донецькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

19 березня 2010 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом.

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 15 червня 2010 року в задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дружківського міського суду Донецької області від 15 червня 2010 року як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зроблено посилання, на те, що 07 червня 2009 року він дійсно зробив зупинку, в зазначеному в постанові про адміністративне правопорушення місці, для того щоб забрати жінку, але, на думку апелянта, дія знака «Зупинка заборонена» розповсюджувалась з правої сторони проїжджої частини, а він зробив зупинку з лівої сторони, на яку дія знаку не розповсюджується. Крім цього, апелянт зазначив, що у постанові про адміністративне правопорушення не вказано пункт порушення ним Правил дорожнього руху та не залучено його письмові пояснення.

Сторони до суду апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 07 червня 2009 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП України, внаслідок порушення вимог п.8.1 ПДР України, скоїв стоянку транспортного засобу в зоні дії знаку «Зупинка заборонена». Внаслідок чого, відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення та постанову АН № 309900 від 07 червня 2009 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України „Про дорожній рух" - забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні покладається на Державну автомобільну інспекцію, яка входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання апелянта на те, що дія знаку «Зупинка заборонена» не розповсюджується на зупинку його транспортного засобу з лівої сторони проїжджої частини дороги, та не є порушенням ним правил дорожнього руху, спростовуються наступним.

Згідно пункту 8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 3.34 ПДР, знак «Зупинку заборонено» - забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Як вбачається з фотознімків, наявних в матеріалах справи, позивач зупинив свій транспортний засіб в зоні дії знаку «Зупинку заборонено», оскільки, разом з вказаним знаком наявна табличка, яка згідно з пунктом 7.3.3 ПДР вказує на зону дії знаку «Зупинку заборонено», внаслідок чого забороняє зупинку та стояну транспортних засобів, крім таксі, з правої та лівої сторони проїжджої частини, одразу за знаком.

Доводи апелянта на те, що в протоколі не вказано пункт порушення ним ПДР, є необґрунтованими, оскільки і в протоколі, і в постанові про адміністративне правопорушення, відповідачем вказано на порушення позивачем пункту 8.1 Правила дорожнього руху.

Щодо посилання апелянта на те, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення, були порушені його права, а саме: не було надано можливість давати пояснення, клопотання, докази, спростовуються наявною копією протоколу про адміністративне правопорушення, в якому ним були вказані письмові заперечення проти адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія судів, вважає, що судом першої інстанції на підставі зібраних по справі доказів та пояснень сторін у судовому засіданні, підтверджений факт порушення позивачем ч.1 ст. 122 КУпАП, якою передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, не приймає доводи скаржника та погоджує висновок суду першої інстанції, що постанова про накладання адміністративного штрафу була складена правомірно, відповідним органом, в межах санкцій, передбачених КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія прийшла до висновку, що рішення першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого по справі судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 15 червня 2010 року по справі №2а-747/10/0516 - залишити без змін.

Ухвала складена в нарадчій кімнаті 19 жовтня 2010 року, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.П.Бадахова

Судді В.П.Юрченко

ОСОБА_3