Справа № 6-а-15/10
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2012-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2012 р. Справа № 3328/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Олендера І.Я., Гулида Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 18 жовтня 2010 року у справі за заявою управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області про розяснення постанови Трускавецького міського суду Львівської області від 09 жовтня 2009 року у справі позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області про перерахунок пенсії дітям війни, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 09 жовтня 2009 року позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати пенсії з врахуванням передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно та за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року включно та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії з врахуванням передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно та за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року включно задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії з врахуванням передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно та за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року включно. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Трускавець Львівської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за період 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно та за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року включно з врахуванням встановленого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення в розмірі 30 % мінімального розміру пенсії за віком, розмір якої встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та вже нарахованого та виплаченого підвищення до пенсії..

Відповідач управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області звернувся до суду першої інстанції із заявою про розяснення резолютивної частини постанови Трускавецького міського суду Львівської області від 09 жовтня 2009 року. Заява мотивована тим, що законодавцем не прийнято жодного нормативного акту на виконання вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не визначено на законодавчому рівні за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, яким чином обчислювати вказаний розмір.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 18 жовтня 2010 року у відмовлено управлінню Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області у розясненні рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 09 жовтня 2009 року у справі № 2а-532/09.

Ухвала мотивована тим, що рішення є чітким і зрозумілим та не потребує жодних розяснень.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржило управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області, яке покликаючись на те, що при постановленні даної ухвали судом неповністю зясовано обставини справи, висновки суду не відповідають чинному законодавству та обставинам справи, порушено норми матеріального і процесуального права, ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, в звязку з чим просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити на новий розгляд.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суду потрібно було вирішити питання більш повного і зрозумілого викладення тих положень резолютивної частини рішення, розуміння яких викликає труднощі. Суд прийшов до висновку, що рішення є чітким і зрозумілим та не потребує жодних розяснень, не зазначивши жодного мотиву, з якого суд дійшов такого висновку та закону, яким керувався суд при постановленні ухвали.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 170 КАС України встановлено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В постанові Трускавецького міського суду Львівської області від 09 жовтня 2009 року чітко зазначено, що положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов до висновку, що положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Разом з тим, наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання підвищення до пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком як це встановлено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Крім того, оцінка доводам, якими обґрунтована заява про розяснення рішення суду першої інстанції вже була ним надана при прийнятті постанови від 09.10.2009 року.

Із врахуванням наведеного, колегія відзначає, що механізм, визначений ст.170 КАС України, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення чи способу його виконання. У разі незгоди з мотивами судового рішення, особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити його у встановленому законом порядку, а відтак, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви про розяснення судового рішення судом першої інстанції відмовлено підставно, оскільки таке, зокрема його мотивувальна та резолютивна частини є зрозумілими, чітко сформульованими та викладеними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судове рішення є законним та обґрунтованим. Апеляційна скарга висновків суду першої інстанції не спростовує, відтак задоволенню не підлягає.

Зважаючи на викладене та керуючись ст. ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області залишити без задоволення, а ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 18 жовтня 2010 року у справі № 6а-15/10 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя І.Я. Олендер

суддя Р.М. Гулид