Справа № 2а-11829/10/0570
Суддя: Блохін А.А.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року справа №2а-11829/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Малашкевича С.А., Лях О.П., при секретарі судового засідання Сухоцькій Д.Ю., за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_3, Державної податкової адміністрації у Донецькій області, Державної податкової інспекції у м. Докучаєвську Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року у справі № 2а-11829/10/0570 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової адміністрації у Донецькій області, Державної податкової інспекції у м. Докучаєвську Донецької області про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 28 квітня 2010 року № НОМЕР_1, суд -

В С Т А Н О В И Л А:

07 травня 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової адміністрації у Донецькій області, Державної податкової інспекції у м. Докучаєвську Донецької області про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 28 квітня 2010 року № НОМЕР_1.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року у справі № 2а-11829/10/0570 позов задоволено частково.

Не погодившись з таким судовим рішенням позивач, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких позивач просить постанову суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо скасування рішення Державної податкової інспекції у м. Докучаєвську про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 28.04.2010 року № НОМЕР_1 на суму 953,30 грн. Відповідачі в апеляційних скаргах посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та просять ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач та його представник у судовому засіданні, доводи апеляційної скарги представника позивача підтримали, просили останню задовольнити, заперечували проти апеляційних скарг відповідачів. Представники відповідачів у судовому засіданні, доводи, наданих ними, апеляційних скарг підтримали, просили останні задовольнити, заперечували проти апеляційної скарги представника позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймають участь у справі, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а апеляційні скарги відповідачів підлягають задоволенню з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_6 України. Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідності до ст. 2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні, завданнями органів державної податкової служби, зокрема, є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі - податки, інші платежі).

На підставі направлень від 09.04.2010 року № 322, 324, виданих Державною податковою адміністрацією у Донецькій області посадовими особами ДПА в Донецькій області проведена планова виїзна перевірка, щодо контролю за додержанням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), наявністю свідоцтв про державну реєстрацію, торгових патентів та ліцензій фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, у магазині, розташованому за адресою: м. Докучаєвськ, вул. Калініна, 6.

За результатами перевірки посадовими особами ДПА в Донецькій області 9 квітня 2010 року складено ОСОБА_1 перевірки № 000119, яким встановлені наступні порушення: - п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2006 року № 265( далі по тексту Закон № 265), а саме: не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій у сумі 52,30 грн.; - п. 2 ст. 3 Закону України № 265, а саме: невидача розрахункового документа на суму 52,30 грн.; - п. 13 ст. 3 Закону України № 265, а саме: не забезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій на суму 190,66 грн.; - п. 12 ст. 3 Закону України № 265, а саме: порушення встановленого порядку обліку товару, реалізація не облікованих алкогольних напоїв на суму 2 790,50 грн.;

На підставі ОСОБА_1 від 09.04.2010 року № 000119 начальником Державної податкової інспекції у м. Докучаєвську прийняте рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 28.04.2010 року № НОМЕР_1 за порушення п.п. 1, 2, 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2006 року № 265 (не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій у сумі 52,00 грн., невидача розрахункового документа на суму 52,00 грн., не забезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій на суму 190,66 грн., порушення встановленого порядку обліку товару на суму 2 790, 50 грн. та на підставі п. 1 ст. 17, ст. 21, ст. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовані штрафні санкції в розмірі 6 534,30грн.

Відповідно до статті 15 Закону України № 265, контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Статтею 16 цього ж закону, визначено право контролюючих органів мають, щодо здійснення планових або позапланових перевірок осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Планова перевірка здійснюється органами, уповноваженими законом нараховувати або стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що використовують спрощену систему оподаткування згідно з пунктами 5 - 9 статті 9 цього Закону. Така перевірка здійснюється не частіше одного разу за наслідками звітного календарного року, але не раніше строків, визначених законодавством для подання річного податкового звіту (декларації) такими особами з такого податку. Будь-яке податкове або адміністративне нарахування, здійснене з порушенням цього правила, вважається незаконним та не підлягає виконанню.

Позапланова перевірка, що провадиться уповноваженими контролюючими органами стосовно осіб, визначених у частині другій цієї статті, може здійснюватися виключно на підставі постанови слідчого, органу дізнання або відповідно до рішення суду.

Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Оскільки порядок проведення перевірок та умови допуску до планових перевірок щодо застосування субєктами господарювання реєстраторів розрахункових операцій не визначені спеціальним законом, до зазначених правовідносин мають бути застосовані норми загального закону, яким зокрема є Законі України «Про державну податкову службу».

Статтею 11-2 Закону від 4 грудня 1990 року N 509-XII «Про державну податкову службу в Україні» ( далі Закон №509-XII) , визначено, що посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: 1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби; 2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та тривалість. Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що перевірка позивача передбачена планом графіком перевірок Державної податкової адміністрації у Донецькій області відповідачем. Крім того, перевіряючи контролюючого органу предявили продавцю магазину направлення та наказ на перевірку.

Пунктом 4 частини 1 статті 9 Закону України від 25 червня 1991 року «Про систему оподаткування» платник податків зобовязаний допускати посадових осіб державних податкових органів до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для перевірок з питань обчислення і сплати податків і зборів обов'язкових платежів), визначено як обов'язок платників податків.

Отже, суд апеляційної інстанції не приймає посилання позивача про порушення порядку проведення перевірки, оскільки фактично перевіряючи були допущені до проведення перевірки, що підтверджується підписом продавця ОСОБА_7 на направленнях № 322, 324 на проведення перевірки та її поясненнями.

Також судом апеляційної інстанції не приймається посилання позивача на його розпорядження № 46 від 1 квітня 2010 року, яким передбачено, що право допуску представників різних контролюючих органів, в тому числі органів державної податкової служби до перевірки магазину покладається виключно на фізичну особу підприємця ОСОБА_2. Вищевказане положення зазначеного розпорядження позивача суперечать вимогам діючого законодавства.

Судами першої та апеляційної інстанції також встановлено, що перевіряючи здійснили покупку на 52,30 грн. у магазині відповідача, та в порушення п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону № 265, продавцем не було проведено розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій у сумі 52,30 грн., не видано розрахунковий документ на цю покупку. На час проведення перевірки суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків не відповідали сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, що також підтверджується письмовими поясненнями самого продавця ОСОБА_7

Крім того, факт не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій у сумі 52,30 грн., невидача розрахункового документа на суму 52,30 грн., не забезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій на суму 190,66 грн. підтверджується також свідченнями перевіряючих ОСОБА_6 та ОСОБА_8

Таким чином, позивач в тому числі продавець магазину, що є матеріально-відповідальною особою, не скористалися передбаченим законом правом, щодо не допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, якщо вважали, що з їх боку було допущені порушення порядку проведення перевірки.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає позовні вимоги позивача, щодо скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 28.04.2010 року № НОМЕР_1, в частині застосування штрафних санкцій за порушення п. 1, 2, 13 ст. 3 Закону України № 265 необгрунтованими.

В ході проведення перевірки ДПА у Донецькій області було встановлено не ведення позивачем у встановленому законодавством порядку обліку товарних запасів на складах та за місцем їх реалізації на суму 2790,50 грн., а саме в ході перевірки за місцем (магазин «Дорс Еліт+», який належить СПД ОСОБА_2В.), були відсутні документи, які підтверджують придбання товарів, що реалізуються. Працівниками ДПА у Донецькій області було складено відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків (товарно-матеріальних цінностей) станом на 09.04.2010.

Дана відомість підписана продавцем магазину ОСОБА_9

Відповідно до положень п. 12 ст. З Закону 265, суб'єкти підприємницької діяльності зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товари складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

Статтею 6 Закону №265 встановлено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим в підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно із статтею 20 Закону №265 до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами статті 21 Закону №265 встановлено, до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Громадяни, які отримують прибуток від здійснення будь-якої підприємницької діяльності, пов'язаної виробництвом, реалізацією товарів, наданням послуг, зобов'язані вести облік доходів і витрат у Книзі обліку доходів і витрат громадян - суб'єктів підприємницької діяльності за формою, затвердженою Додатком №10 до Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затвердженою Наказом Головної державної податкової інспекції України від 21 квітня 1993 року №12, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 9 червня 1993 року за №64.

Порядок ведення книги за формою 10 визначений ДПА України від 05.11.1997 року за №17-0117/10-8886. Лист ДПА України встановлює обов'язок ведення Книги форми 10 встановлений нормативно-правовим актом.

Порядком ведення Книги обліку доходів і витрат громадян - суб'єктів підприємницької діяльності (з особливостями її ведення для сфери торгівлі) ф. N 10 встановлено, що книга повинна знаходитись на місці здійснення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг протягом всього робочого дня та пред'являтись для перевірки представникам податкової служби на першу їх вимогу.

Таким чином, позивач зобов'язаний вести книгу форми 10 у встановленому порядку. Наявність книги обліку доходів і витрат для суб'єктів малого підприємництва на місці проведення розрахунків є обов'язковою.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що під час здійснення перевірки книга обліку доходів і витрат на місці проведення розрахунків була відсутня, що підтверджується актом перевірки. Дана обставина не заперечувалась і позивачем. Позивач у судовому засіданні пояснив, що книга за формою 10 зберігалась у нього вдома.

За таких обставин товар, який надійшов від постачальника, в силу зазначених обставин за відсутності книги обліку доходів і витрат не міг бути облікованим.

Наказом Міністерства транспорту України від 28 квітня 2005 року N 154 " Про затвердження Інструкції про застосування форм товарно-транспортних накладних на переміщення спирту етилового, високооктанових кисневмісних домішок та алкогольних напоїв, форм товарно-транспортних накладних на переміщення спирту етилового, високооктанових кисневмісних домішок та алкогольних напоїв" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 липня 2005 р. за N 817/11097) було затверджено форми товарно-транспортних накладних на переміщення спирту етилового, високооктанових кисневмісних домішок та алкогольних напоїв автомобільним транспортом та Інструкція про їх застосування.

Згідно пункту 1.4 зазначеної Інструкції перевезення продукції автомобільним транспортом у межах України здійснюється за умови наявності оформленої належним чином відповідної товарно-транспортної накладної встановленого зразка форми N 1-ТН /спирт/, N 1-ТН /вкд/ або N 1-ТН /алкогольні напої/ (далі - накладна), що додається до дорожнього листа.

Суб'єкту господарської діяльності, який здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, відповідно до пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 р. N 854 "Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями" забороняється приймати для продажу та зберігання алкогольні напої від юридичних і фізичних осіб, які не мають ліцензії на право виробництва, імпорту чи оптової торгівлі алкогольними напоями.

Таким чином, у разі переміщення алкогольних напоїв автомобільним транспортом з місць зберігання до місць торгівлі між підприємствами або в межах одного підприємства суб'єкт підприємницької діяльності повинен виписувати товарно-транспортні накладні за встановленою формою згідно пункту 1.4 Інструкції про застосування форм товарно-транспортних накладних на переміщення спирту етилового, високооктанових кисневмісних домішок та алкогольних напоїв.

Згідно п.1.6 інструкції про застосування форм товарно-транспортних накладних на переміщення спирту етилового, високооктанових кисневмісних домішок та алкогольних напоїв накладна виписується у чотирьох примірниках: перший примірник залиш; постачальника (вантажовідправника) і є підставою для списання продукції; примірник видається (передається) вантажоодержувачу, він є підставо оприбуткування продукції.

Позивачем ні в ході перевірки а ні до матеріалів справи не надано товарно-транспортних накладних переміщення алкогольних напоїв, які знаходились на реалізації в магазині.

Надані позивачем під час слухання справи у судді першої інстанції електронні накладні на передачу товару з центрального складу, взагалі не містять обов'язкових реквізитів, а саме на паперових і електронних носіях інформації, для надання юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складено документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, вимірники господарської операції (у натуральному і вартісному виразах), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, складання первинного документа. Також ці документи не містять зазначення фактичного місця відвантаження товару зі складу саме у магазин який розташований за адресою вул. Калініна, 6. Враховуючи, те що позивач має 10 магазинів, не можна вважати доведеним факт відвантаження алкогольних напоїв саме в магазин за адресою вул. Калініна, 6.

За таких обставин товар, який надійшов від постачальника, за відсутності транспортних накладних на переміщення алкогольних напоїв та документів які б свідчили про поставку алкогольних напоїв та відображення їх в обліку, саме в магазин «ОСОБА_10 +» за адресою вул. Калініна, 6 - не міг бути облікованим.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком податкового органу, що позивачем було порушено встановлений законом порядок обліку товарів за місцем реалізації та зберігання.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що податкові органи діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів не погоджує висновок суду першої інстанції, що податковим органом помилково встановлено порушення позивачем п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» з вищенаведених мотивів.

Відповідно до п.4.ч.1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення та постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 2, 11, 160, 184, 195, 196, п.2 ч.1 ст. 198, ст. 202, ст. 207, 211, 212, 254, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Апеляційні скарги Державної податкової адміністрації у Донецькій області, Державної податкової інспекції у м. Докучаєвську Донецької області задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року у справі № 2а-11829/10/0570 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової адміністрації у Донецькій області, Державної податкової інспекції у м. Докучаєвську Донецької області про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 28 квітня 2010 року № НОМЕР_1 скасувати.

У задоволені позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової адміністрації у Донецькій області, Державної податкової інспекції у м. Докучаєвську Донецької області про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 28 квітня 2010 року № НОМЕР_1 відмовити у повному обсязі.

Постанова прийнята колегією суддів у нарадчій кімнаті. Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені в судовому засіданні 23 вересня 2010 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення у повному обсязі.

Постанова складена у повному обсязі 28.09.2010 року.

Головуючий : А.А. Блохін

Судді: С.А. Малашкевич

ОСОБА_11