Справа № 2а-79/09/1201
Суддя: Жаботинська С.В.
Дата ухвалення: 2010-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Карпенко С.Ф.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2010 року справа №2а-79/09/1201

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

головуючої Арабей Т.Г.

судді-доповідача ОСОБА_1

судді учасника колегії ОСОБА_2

при секретарі судового засідання Козлової О.М.

за участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Алчевського міського суду Луганської області від 03 червня 2010 року № 2а-79/09/1201 за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Алчевської міської ради Луганської області, третя особа Головне управління юстиції в Луганській області в особі підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби про зміну способу та порядку виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Заявниця, звернулась до Алчевського міського суду Луганської області з заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2009 року по справі № 2-а-79/09/1201, якою визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Алчевської міської ради Луганської області у відмові щодо перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, відповідно до норм Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року неправомірними та зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Алчевської міської ради Луганської області перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_4, за рахунок коштів Державного бюджету України допомогу по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, у розмірі 1863, 12 грн.

Виконавчий лист № 2-а-79/09/1201 виданий 13 липня 2009 р. Алчевським міським судом Луганської області направлено підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області. Виконавче провадження по виконавчому листу відкрито відповідною постановою головним державним виконавцем ППВР 9 жовтня 2009 р.

В своїй заяві вона посилається на те, що примусове виконання вказаного судового рішення дуже ускладнено у звязку із тим, що державний виконавець не може забезпечити його примусове виконання через неможливість накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на відповідному рахунку боржника, а тому постанова суду повинна бути виконана шляхом стягнення з боржника за рахунок коштів Державного бюджету України на її користь недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в сумі 1863, 12 грн. Просить змінити порядок та спосіб виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2009 року по справі № 2-а-79/09/1201, встановивши, що зазначена постанова повинна бути виконана шляхом стягнення з відповідача на її користь недоплаченої допомоги по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в сумі 1863, 12 грн.

Ухвалою Алчевського міського суду Луганської області від 03 червня 2010 року № 2а-79/09/1201 у задоволенні заяви відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що справа розглянута в межах КАС України, згідно норм якого суд має право прийняти рішення лише в межах адміністративного судочинства. Визнання неправомірними дій, зобовязання вчинення певних дій. Суд не має права винести рішення про стягнення конкретної суми, таке не передбачено нормами КАС України. Саме в рамках прийнятого по справі рішення боржник, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, у семиденний строк виконав можливі дії на виконання рішення суду та постанови про відкриття провадження, а саме 23.10.2009 р., і після цього неодноразово складав лист заяву, про необхідність включення сум стягнення до поточних виплат, з направленням копій цих листів на адресу підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби ГУЮ в Луганській області, тобто боржник виконує дії, стосовно виконання постанови суду. Крім того, заявник не надав суду доказів які б підтверджували неможливість виконання рішення суду тим порядком та способом, який вказаний в постанові суду.

Заявник не погодився з зазначеною ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції, при винесенні рішення, неправильно застосовані норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані посиланням заявника на норми ст. ст. 8, 9, 33, 87 Закону України «Про виконавче провадження», та вимогами ст. 263 КАС України. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким змінити порядок і спосіб виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2009 року по справі №2-а-79/09/1201.

Представник позивачки в суді апеляційну скаргу підтримав.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивачки та перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне:

Згідно ч.1 ст. 263 Кодекс адміністративного судочинства України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Слід зазначити, що підставою для застосування правил вказаної статті Кодексу є обставини, що перешкоджають належними чином виконати судове рішення в адміністративній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України «Про виконавче провадження від 21.04.1999 року № 606-ХІV.

Згідно ст. 33 вказаного Закону, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також встановлення чи про зміну способу і порядку виконання. Рішення про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання повинно бути прийнято у 10-денний строк і може бути оскаржено у встановленому порядку. По інших рішеннях відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання не допускаються.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник просить змінити спосіб та порядок виконання судового рішення шляхом стягнення коштів з рахунку.

На думку колегії суддів, викладені заявником вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Крім того, за приписом ч.2 ст. 263 КАС України, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254, 263 КАС України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Алчевського міського суду Луганської області від 03 червня 2010 року №2а-79/09/1201 за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Алчевської міської ради Луганської області третя особа Головне управління юстиції в Луганській області в особі підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби про зміну способу та порядку виконання рішення суду - залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України відкласти з дня закінчення судового розгляду справи на строк п'ять днів складання судового рішення у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені, підписані колегією суддів у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 30 липня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 04.08.2010 року

.

Колегія суддів