Справа № 2а-11618/10/0570
Суддя: Малашкевич С.А.
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Головіна К.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2010 року справа №2а-11618/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Малашкевича С.А. суддів: Блохіна А.А., Карпушової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної інспекції автомобільного транспорту та звязку України в особі структурного підрозділу Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року у справі № 2а-11618/10/0570 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної інспекції автомобільного транспорту та звязку України в особі структурного підрозділу Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Донецькій області про визнання постанови № 044906 від 15.06.2009 року про застосування фінансових санкцій недійсною, -

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції автомобільного транспорту та звязку України в особі структурного підрозділу Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Донецькій області про визнання постанови № 044906 від 15.09.2009 року про застосування фінансовий санкцій недійсною, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.09.2009 року виконуючим обовязки начальника Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Донецькій області було винесено постанову № 044906 про застосування до позивача фінансових санкцій в розмірі 1700,00 грн. за допущення порушення законодавства про автомобільний транспорт. Однак, позивач вважає дії інспекції щодо проведення перевірки неправомірними, оскільки вважає, що перевірка проведена з порушеннями законодавства про автомобільний транспорт. Просив визнати недійсною постанову № 044906 від 15.09.2009 року про застосування фінансових санкцій в розмірі 1700 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року у справі № 2а-11618/10/0570 позов задоволено, визнано недійсною постанову виконуючого обовязки начальника Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Донецькій області № 044906 від 15.09.2009 року про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 фінансових санкцій в розмірі 1700,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення у справі, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що вказані в акті порушення законодавства про автомобільний транспорт підтверджуються, а саме позивачем порушено вимоги статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», під час перевезення пасажирів за маршрутом 53-Б перевізник не забезпечив водія документами, а саме: відсутня ліцензійна картка, тимчасовий реєстраційний талон, схема маршруту, розклад руху. За зазначене порушення відносно позивача винесено постанову про застосування фінансових санкцій № 044906. Вважає, що постанова винесена правомірно, в межах санкції, встановленої законодавцем за здійснене позивачем порушення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Донецької міської ради 18.12.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця (арк. справи 5), є платником єдиного податку, здійснює діяльність таксі, що підтверджується Свідоцтвом про сплату єдиного податку (арк. справи 40).

Відповідач - територіальний орган Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у прийнятті рішення про застосування до суб'єкта підприємницької діяльності фінансових санкцій діє як орган державної виконавчої влади у здійсненні управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкт владних повноважень.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» Урядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті здійснює державний контроль автомобільних перевізників шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідачем проведено перевірку позивача щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої складено акт № 120358 від 06.08.2009 року (арк.. справи 6).

Перевіркою встановлено порушення статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме, під час перевезення пасажирів за маршрутом 53-Б перевізник не забезпечив водія наступними документами: ліцензійна картка, тимчасовий реєстраційний талон, схема маршруту, розклад руху.

На підставі акту перевірки відповідачем винесена постанова № 044906 від 15.09.2009 року, якою за порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» до позивача застосовані фінансові санкції у сумі 1700 грн. (арк. справи 7).

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, обговорила доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені при апеляційному перегляді справи і знайшли своє підтвердження.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про автомобільний транспорт» визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка).

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону передбачений штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів.

Отже, фінансові санкції можуть бути застосовані до автомобільного перевізника у разі надання послуг з перевезень пасажирів без оформлення документів, перелік, яких визначений у ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що передбачені статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» документи, а саме: ліцензійна картка, тимчасовий реєстраційний талон на АТЗ, схема маршруту, розклад руху, копії яких додані до матеріалів справи, оформлені позивачем належним чином, та при проведенні перевірки перелічені документи у перевізника були в наявності, що підтверджується поясненнями водія в акті перевірки від 06.08.09 р.

Стосовно не предявлення зазначених документів водієм, то колегія суддів зазначає, що диспозиція норми абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» не містить в собі такого виду забороненої поведінки, як відсутність певних документів при наданні послуг з перевезень пасажирів та вантажів, а тому застосування до позивача санкції даної норми є неможливим.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції спір по суті вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни або скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної інспекції автомобільного транспорту та звязку України в особі структурного підрозділу Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року у справі № 2а-11618/10/0570 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року у справі № 2а-11618/10/0570 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий С.А. Малашкевич

Судді А.А. Блохін

ОСОБА_3