Справа № 2а-1670/8652/11
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/8652/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

при секретарі Курбалі А.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві до Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа- Задворний ОСОБА_3 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2010 року Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві звернулося до Київського районного суду м.Полтави з адміністративним позовом до ОСОБА_4 примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа- Задворний ОСОБА_3 про скасування постанови від 29.11.2011 року про накладення штрафу в розмірі 340,00 грн.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 17.12.2010 року відкрито провадження у даній справі.

Постановою Київського районного суду м.Полтави від 02.12.2009 року позов було задоволено, скасовано оскаржувану постанову від 29.11.2010 року про накладення штрафу на Управління Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтаві за невиконання рішення суду.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2011 року постанову Київського районного суду м.Полтави від 02.12.2009 року скасовано у зв'язку із розглядом справи неповноважним складом суду та направлено на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.

Справа надійшла до суду 25 жовтня 2011 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2011 року справу прийнято до провадження суду, закінчено підготовче провадження та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2011 року замінено первинного відповідача ОСОБА_4 примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області на належного відповідача- Головне управління юстиції в Полтавській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на незгоду з винесеною постановою про накладення штрафу, оскільки вважає, що постанова Київського районного суду м.Полтави, на підставі якої був виданий виконавчий лист, була оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду, а відтак, не набрала законної сили, у зв'язку з чим управління не мало можливості виконати рішення суду. Крім того, вказував, що рішення суду було виконано в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_5.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача- Головного управління юстиції в Полтавській області проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначав, що постанова про накладення штрафу від 29.11.2010 року винесена у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та не підлягає скасуванню.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, хоча у матеріалах справи наявні докази, що вона належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.06.2010 року державним виконавцем на підставі заяви стягувача від 07.06.2010 року, відповідно до ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2а-2897/09, виданого 02.06.2010 року Київським районним судом м.Полтави про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтаві здійснити перерахунок та призначити ОСОБА_5 з 24.06.2008 року пенсію в розмірі передбаченому ст.50 та ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" провівши обчислення пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень ч.1 ст.28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати.

Боржнику надано 7- денний термін для добровільного виконання рішення суду.

У зв'язку з невиконанням рішення суду 29.11.2010 року державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 340,00 грн. Вказану постанову управління отримало 06.12.2010 року.

Посилаючись на незгоду із вказаною постановою, представник позивача зазначав, що 05.07.2010 року Управлінням було подано апеляційну скаргу на постанову Київського районного суду в м.Полтаві від 02.12.2009 року та одночасно, у зв'язку із пропущенням строку звернення до апеляційного суду, подано заяву про поновлення пропущеного строку.

Крім того, зазначав, що згідно розпорядження № 131706 від 06.12.2010 року було здійснено перерахунок та призначено пенсію ОСОБА_5 на виконання рішення Київського районного суду в м.Полтаві від 02.12.2009 року .

З огляду на зазначене, із постановою про накладення штрафу від 29.11.2010 року позивач не погодився, у зв'язку з чим оскаржив її до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, зокрема, за заявою стягувача.

Як встановлено судом, 10.06.2010 року старшим державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та боржнику надано 7-ми денний термін для добровільного виконання рішення суду.

Згідно з частиною 2 статті 76 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання.

Судом встановлено, що зазначене рішення позивачем у визначений семиденний строк виконано не було, більш того жодних заходів щодо виконання рішення суду не вживалося відповідачем протягом тривалого часу (більш, ніж 5 місяців), у зв'язку з чим відповідачем 29.11.2010 року винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 340,00 грн.

Доводи позивача про те, що ним було подано апеляційну апеляційну скаргу на постанову Київського районного суду м.Полтави від 02.12.2009 року разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження суд оцінює критично, оскільки вказана постанова набрала законної сили, у зв'язку з чим було видано виконавчий лист на її виконання.

Доказів, що позивачу було поновлено строк на оскарження зазначеної постанови суду не надано.

Крім того, судом встановлено, що із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, позивач до суду не звертався.

Не надано суду і доказів про вжиття позивачем будь-яких інших дій, спрямованих на виконання позивачем рішення Київського районного суду м Полтави, а також не вказано інших причин, які б перешкоджали виконанню зазначеного рішення.

Посилання позивача на часткове виконання рішення суду, а саме здійснення перерахунку ОСОБА_5 пенсії судом до уваги не беруться, оскільки розпорядження № 131706 про перерахунок коштів ОСОБА_5 було здійснено позивачем лише 06.12.2010 року, тобто вже після винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Крім того, суд звертає увагу, що здійснення лише перерахунку пенсії не є виконанням судового рішення у повному обсязі, оскільки позивача рішенням суду було зобов'язано здійснити перерахунок пенсії та провести відповідні виплати ОСОБА_5.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин невиконання позивачем рішення суду.

Статтею 87 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, щоу разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

З огляду на те, що у встановлені державним виконавцем строки рішення Київського районного суду м. Полтави, на підставі якого було видано виконавчий лист № 2а-2897/09, позивачем без поважних причин не було виконано, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця про накладення штрафу від 29.11.2010 року ґрунтується на вимогах Закону України Про виконавче провадження та прийнята з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття такого рішення.

Твердження позивача про те, що кошти Пенсійного фонду мають цільове призначення - виплата пенсій, і використання їх не за призначенням не допускається, судом оцінюється критично, оскільки відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Аналогічне правило міститься і в частині 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відсутність відповідного фінансування не може бути визнана поважною причиною невиконання судового рішення з огляду на те, що за своїм характером є або бездіяльністю, або юридично неспроможною дією і не вказує на належне ставлення боржника до процесу організації виконання судового рішення.

У рішенні по справі "Жовнер проти України" Європейський суд з прав людини звернув увагу на те, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby c.иce) від 19 березня 1997 року, рішення у справі Бурдов проти Росії (Bourdov c.), від 7 травня 2002 року; рішення у справі Ясіунєне проти Литви (Jasiuniene c. Lituanie) від 6 березня 2003; та рішення по справі Руйану проти Румунії (Ruianu c.) від 17 червня 2003 року).

При цьому Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях звертав увагу на те, що держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office).

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань (справи Бурдов проти Росії, Кечко проти України).

Таким чином відсутність коштів для виплати не є підставою для невиконання судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не грунтуються на вимогах чинного законодавства та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України Про виконавче провадження, статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві до Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа- Задворний ОСОБА_3 про скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 07 листопада 2011 року.

Суддя Л.О. Єресько