Справа № 822/2760/15
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2760/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року 14.00год.м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача: ОСОБА_3 представника відповідача: ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалбуд" до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України в Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсалбуд" до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України в Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що висновок податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість базується на твердженні про безтоварність господарських операцій між позивачем та ТОВ "БК" Астонбудсервіс". На думку позивача твердження є хибним, оскільки договори субпідряду та договори купівлі - продажу є такими, що укладені фактично, а господарські операції реальними та товарними, оскільки підтверджені всіма передбаченими чинним законодавством первинними документами.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та надав суду заперечення в якому зазначає, що операції по взаємовідносинах позивача та його контрагента ТОВ "БК" Астонбудсервіс" не мали мети настання реальних наслідків. Перевіркою встановлено лише документування операцій по регістрах бухгалтерського обліку. Просив суд в позові відмовити.

Заслухавши представників сторін вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити враховуючи наступне.

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалбуд" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при проведенні взаєморозрахунків ТОВ "Універсалбуд" із ТОВ "БК" Астонбудсервіс" за період з 01.10.2013 по 31.05.2014.

Під час перевірки складено акт №1369/22/32987115 від 09 грудня 2014. За висновками акта перевірки винесено податкове повідомлення - рішення від 24.12.2014 № в якому зазначено, що встановлено порушення п.44.1, п.44.6 ст.44,пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.187.1 ст.187, п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201.7 ст.201 Податкового кодексу України.

За вказані порушення позивачу збільшено грошове зобов'язання на суму 331742.00грн.- за основним платежем та 165871.00грн. - за штрафними санкціями.

Висновки відповідача, викладені в акті перевірки, вказують на проведення безтоварних операцій між позивачем із ТОВ "БК" Астонбудсервіс", які базуються на акті зустрічної перевірки ТОВ "БК" Астонбудсервіс".

Податковим органом враховано, що за результатами зустрічної звірки ТОВ "БК" Астонбудсервіс" (яке зареєстроване у ІНФОРМАЦІЯ_1) ДПІ у Шевченківському районі Головного управління міндоходів м. Києва складено акт перевірки від 26.08.2014 року № 1965/26-59-2201/38871711 в якому зазначено, що зустрічну перевірку неможливо провести у зв'язку з тим, що згідно інформаційного ресурсу стан підприємства: 8 - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням.

Разом з тим у акті вказано про відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей до вчинення задекларованих господарських операцій: відсутність штату працюючих, відсутність основних фондів, транспортних засобів, приміщень для зберігання товарів і робиться висновок про наявність ознак відсутності факту реального здійснення господарської діяльності за період з 02.09.2013 по 30.06.2014 року.

Висновки податкового органу грунтуються на наявності ознак, а не на встановлених фактах, тому оцінюється судом критично.

І як результат, перевіркою ДПІ у Шевченківському районі Головного управління міндоходів м. Києва встановлено завищення податкових зобов'язань ТОВ "БК" Астонбудсервіс" по податку на додану вартість на загальну суму 2645546 грн.

Із висновку начальника управління податкового аудиту Славутської ОДПІ наданого на запит суду слідує, що розбіжність між податковими зобов'язаннями ТОВ "БК" Астонбудсервіс" та податковим кредитом ТОВ "Універсалбуд" виникла в результаті внесення податковим органом до ІС "Податковий блок" акту про неможливість проведення зустрічної звірки, в результаті чого зменшено податковий кредит ТОВ "Універсалбуд".

Отже, відповідач на підставі висновків ДПІ у Шевченківському районі Головного управління міндоходів м. Києва робить свої припущення про безтоварність операцій між позивачем та ТОВ "БК" Астонбудсервіс" при цьому не враховує наявність відповідної бухгалтерської документації, а саме: договори субпідряду на виконання будівельних робіт, акти виконаних робіт, довідки про вартість виконаних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт, платіжні доручення, податкові накладні, локальні кошториси на загальнобудівельні роботи. Також не враховує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсалбуд" діюче підприємство, як вказано на стор. 5 акту перевірки задекларувало податкові зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 1300747,00грн., за період з01.10.2013 по 30.05.2014 року їх заниження (завищення) не встановлено.

Судом також береться до уваги, зазначене в акті перевірки, що перевіркою дотримання строків сплати задекларованого податку на додану вартість за період з 01.10.2013 року по 31.05.2014 року порушень не встановлено.

На стор.12 акта вказано, що придбання товарно - матеріальних цінностей ТОВ "Універсалбуд" відображено в бухгалтерському обліку. Вартість отриманих товарів (робіт, послуг) від ТОВ "БК" Астонбудсервіс" відображено у складі собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) у періодах їх реалізації замовникам (покупцям).

Розрахунки за отримані товари (роботи, послуги) проведені у безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів з рахункового рахунка ТОВ "Універсалбуд" в сумі 2102697,81грн. та відпуску запасів в сумі 51294,48грн.

Суд не погоджується з відповідачем, який робить висновок про безтоварність операцій на підставі акта перевірки ДПІ у Шевченківському районі Головного управління міндоходів м. Києва "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "БК" Астонбудсервіс", а також посилається на те, що підписи в актах виконаних робіт видаткових накладних та податкових накладних не тотожні, при цьому не доводить відсутність фактів виконаних робіт послуг, доставки ТМЦ.

Приймаючи рішення про відповідальність позивача, відповідач посилається на п.44.1, п.44.6 ст.44,пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.187.1 ст.187, п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201.7 ст.201 Податкового кодексу України.

П. 14.1.181.ст.14 Податкового кодексу України (далі - Кодексу), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.44.1., п.44.6. ст.44 Кодексу, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно п.187.1. ст.187 Кодексу, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п.198.1. п.198.3 ст.198 Кодексу, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно п.201.7. ст.201 Кодексу, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Підпунктом "а" п.198.1 ст.198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Суд вважає, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум ПДВ та наявність можливості на підставі наданих для перевірки документів зробити беззаперечний висновок про придбання та використання ним товарів у межах господарської діяльності.

Наявні в матеріалах справи податкові накладні відповідають вимогам п.201.1 ст.201 ПК України, будь-яких заперечень з приводу правильності їх оформлення посадовими в судовому засідання не встановлено.

Щодо зазначення в акті перевірки про незнаходження ТОВ "БК" Астонбудсервіс" за податковою адресою, суд вказує наступне.

При цьому норми податкового законодавства не пов'язують право платника податку на податковий кредит з проведенням будь-яких зустрічних перевірок інших учасників по ланцюгу товарообігу.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, свідчить про те, що коли державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що вони були безпосередньо залучені до таких зловживань (рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України").

Крім того, покупець товару не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням контрагентом (або контрагентами у ланцюгу постачання товару) вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства (в т.ч. його перебування за зареєстрованим місцезнаходженням), і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність такого контрагента. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод може слугувати підставою для негативних наслідків для такого платника. При цьому такий висновок може ґрунтуватись лише на належних та допустимих доказах.

За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення іншими учасниками по всьому ланцюгу товарообігу податкового законодавства не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит.

Отже, в даному випадку вказані в акті перевірки висновки є суто суб'єктивною думкою посадових осіб податкового органу та ґрунтуються на припущеннях.

Недоліки в оформленні бухгалтерських документів не можуть відміняти здійснені господарські операції.

Суд звертає увагу на те, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази, якими відповідач обґрунтовує своє рішення, є обов'язковими, однак не вичерпними, оскільки предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій (поставки товару) безпосередньо з конкретним контрагентом.

В свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять товарність та реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "БК" Астонбудсервіс".

Отже, оскільки матеріалами справи встановлено фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "БК" Астонбудсервіс", а також встановлено факт використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача (подальша реалізація), тому податковим органом безпідставно донараховані йому грошові зобов'язання з податку на додану вартість спірним податковим повідомленням-рішенням.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А суд, згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм законодавства та враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення належить визнати протиправним та скасувати.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення від 24.12.2014 року № НОМЕР_1 Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалбуд" (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Будівельників 12/19, код. ЕДРПОУ 32987115) сплачений ним судовий збір в сумі 487 грн.20 коп.(чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02 вересня 2015 року 14.00год.

Постанова не набрала законної сили

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1