Справа № 2а-3221/10/0370
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" вересня 2015 р. м. Київ К/800/58703/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Приходько І.В.
Бухтіярової І.О. Юрченко В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ПАККО Холдинг»

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 р.

у справі № 2а-3221/10/0370 (№ 3619/11/9104)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПАККО Холдинг»

до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції

про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2010 року товариство з обмеженою відповідальністю «ПАККО Холдинг» (далі - позивач, ТОВ «ПАККО Холдинг») звернулось до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції (далі - відповідач, Луцька ОДПІ), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.04.2010 р. № , № , .

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2010 р. адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано рішення Луцької ОДПІ про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.04.2010 р. № , № , ; вирішено питання про судові витрати.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 р. постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2010 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 р. та залишити в силі постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2010 р.

Відповідач письмових заперечень на касаційну скаргу позивача не надав, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до положень статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 02.04.2010 р. посадовими особами Луцької ОДПІ було проведено перевірки господарських одиниць, а саме супермаркетів «Вопак», які належать ТОВ «ПАККО Холдинг», що знаходяться за адресами: м. Луцьк, просп. Волі, 45; м. Луцьк, вул. Дружби Народів, 10; м. Луцьк, вул. Володимирська, 103, за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами яких складено акти від 02.04.2014 р. № 201815, № 201827, № 201842 та зроблено висновки про порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі зазначених актів відповідачем 20.04.2010 р. винесені рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій згідно зі статтею 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»: № - на суму 8 193,8 грн.; № - на суму 10 607,46 грн.; № - на суму 3 061,26 грн.

Як слідує з актів перевірки від 02.04.2014 р. № 201815, № 201827 та № 201842, підставами для застосування до позивача спірних сум штрафних (фінансових) санкцій слугували висновки перевіряючих про порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації товарів та відсутність накладних на товар.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що матеріалами справи підтверджується належним чином ведення позивачем обліку товарних запасів, а відповідач, як суб'єкт владних повноважень, враховуючи, що висновки викладені в актах податкових перевірок не узгоджуються з нормами матеріального права, не довів правомірності прийнятих ним рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що висновки податкового органу викладені в актах перевірки щодо порушення позивачем положень податкового законодавства щодо неналежного ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації та зберігання товару є обґрунтованими, а тому оскаржувані рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій не підлягають скасуванню.

Колегія суддів касаційної інстанції не може погодитись з такою позицією суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пунктом 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно статті 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у визначеному цією статтею розмірі.

Статтею 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що облік товарних запасів юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) ведеться у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Із аналізу зазначених правових норм вбачається, що у розділі V Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачена відповідальність за порушення вимог лише цього Закону.

Зокрема, фінансова санкція, встановлена статтею 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів або веде його з порушенням порядку, визначеного Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку, не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Даний висновок також узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в ухвалі від 20.01.2015 р. у справі № 21-275а14.

У розглядуваному випадку судом першої інстанції в повній мірі встановлено та підтверджено матеріалами справи наявність у позивача всіх первинних документів на товари, що реалізовувались, а також те, що облік товарних запасів вівся відповідно до вимог чинного законодавства.

Виходячи з вищезазначених положень законодавства та із встановлених судом першої інстанції обставини у справі, суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що судом апеляційної інстанції помилково скасовано рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, яке прийнято на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи з дотриманням вимог законодавства.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України на підставі положень статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України скасовує рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване помилково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ПАККО Холдинг» - задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2013 р. - скасувати, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23.12.2010 р. - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис) І.В. Приходько
Судді: (підпис) І.О. Бухтіярова
(підпис) В.П.Юрченко