Справа № 803/3417/15
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

803/3417/15

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

03 вересня 2015 року

Справа № 803/3417/15

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Валюх В.М., вивчивши позовну заяву Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «НИВА» до Головного управління Держземагентства у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське закрите акціонерне товариство «НИВА» звернулося з адміністративним позовом до Головного управління Держземагентства у Волинській області про визнання протиправним та скасування викладеного у листі від 28.05.2015 року № 27-3-0.7-5496/2-15 рішення про відмову в поновленні договорів оренди землі, укладених 31.03.2009 року між Луцькою районною державною адміністрацією Волинської області та Сільськогосподарським закритим акціонерним товариством «НИВА».

Позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, в зв’язку з чим у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), з огляду на таке.

Як слідує із тексту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, спір між сторонами виник щодо відмови Головного управління Держземагентства у Волинській області у продовженні договорів оренди землі, укладених 31.03.2009 року між Луцькою районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським закритим акціонерним товариством «НИВА».

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб’єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Визначаючи правовий статус відповідача у спірних правовідносинах, слід виходити з такого.

Частинами першою, другою статті 2 Земельного кодексу України (ЗК України) передбачено, що земельні відносини – це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею; суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно із статтею 80 цього ж Кодексу суб'єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Пунктом є-1 статті 15-1 ЗК України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 122 зазначеного Кодексу центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З цього слідує, що відповідач є суб’єктом земельних правовідносин, від імені держави як власника землі розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності і має такий самий правовий статус, що і інші учасники цих відносин.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Zand v. Austria» від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За змістом статей 2, 5, 15-1, 122 ЗК України відповідач при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб’єктом земельних відносин, а тому є вільний у виборі суб’єкта щодо надання йому права оренди земельної ділянки в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснює владних управлінських функцій. У цих правовідносинах відсутня підпорядкованість одного учасника земельних відносин іншому, як це має місце під час здійснення органом виконавчої влади владних управлінських функцій. Тому позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами КАС.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 року (справа № 21-493а14), від 09.12.2014 року (справа № 21-308а14).

Отже, у спірних правовідносинах відповідач владних управлінських функцій не здійснював і суб’єктом владних повноважень у цих відносинах не був.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

З урахуванням наведеного, у відкритті провадження в справі за позовом Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «НИВА» до Головного управління Держземагентства у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення слід відмовити, роз’яснивши при цьому, що вказаний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Крім того, позивачу слід роз’яснити, що згідно із частиною п’ятою статті 109 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись пунктом 1 частини першої, частиною п’ятою статті 109, статтею 165 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «НИВА» до Головного управління Держземагентства у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Роз’яснити позивачу, що вказаний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, та що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п’яти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх