Справа № 2а-218/09
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2012 р. Справа № 112533/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів Гулида Р.М., Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області на додаткову постанову Маневицького районного суду Волинської області від 20 січня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про зобовязання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни, -

В С Т А Н О В И В :

02.03.2009 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області (далі УПФУ) в якому просить відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року до 31.12.2008 року; зобовязати відповідача нарахувати на його користь недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії та виплатити чи стягнути її за період з січня 2006 року по 2008 рік включно в сумі 4471,20 грн.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 21 травня 2009 року адміністративний позов задоволено частково. Зобовязано УПФУ провести нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 21 червня 2010 року апеляційну скаргу УПФУ відхилено, постанову Маневицького районного суду Волинської області від 21 травня 2009 року залишено без змін.

В січні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового судового рішення по вказаній справі, яким просила зобовязати УПФУ виплатити їй щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з врахуванням виплачених сум.

Додатковою постановою Маневицького районного суду Волинської області від 20 січня 2011 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено. Доповнено постанову Маневицького районного суду Волинської області від 21 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про зобовязання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни. Зобовязано УПФУ виплатити ОСОБА_1 нарахованого підвищення до пенсії як дитині війни, встановленого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з прийнятою додатковою постановою, УПФУ подало апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення просить таке скасувати та відмовити в задоволенні заяви.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом і не застосовується для перерахунків або підвищень пенсій. Законодавством не визначено, які органи повинні виплачувати підвищення розміру пенсії дітям війни, за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку і яким чином обчислювати даний розмір.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, в прохальній частині позовної заяви позивачем ставилася вимога до УПФУ не лише нарахувати, а й виплатити недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії.

Проте, рішенням суду від 21 травня 2009 року така вимога не вирішена судом першої інстанції, хоча така була предметом дослідження вході розгляду справи судом першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадку, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Відповідно до пп. 6 п. 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах в містах, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року № 8-2, Управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства. Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивачу здійснює Пенсійний фонд України в особі управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, обовязок щодо нарахування і виплати спірного підвищення правильно покладено на відповідача у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області залишити без задоволення, а додаткову постанову Маневицького районного суду Волинської області від 20 січня 2011 року у справі № 2а-218/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя Р.М. Гулид

суддя І.Я. Олендер