Справа № 2а-254/08/0508
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2010-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Коновалов В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 року справа №2а-254/08/0508

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді : Геращенко І.В.,

суддів : Арабей Т.Г., Губська Л.В.

при секретарі Літвіновій Л.О.

за участю :

представника прокурора Демидової М.В.

позивача не зявився

відповідачів не зявились

заінтересованої особи не зявилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Донецької області прокурора міста Донецька, який діє в інтересах держави в особі Донецької міської ради, Виконавчого комітету Донецької міської ради, Управління Держкомзему у місті Донецьку Донецької області

на постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька

від 03 липня 2008 року

у адміністративній справі № 2а-254/08

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАЛ-С»

до Донецької міської ради, Виконавчого комітету Донецької міської ради

про визнання права та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІТАЛ-С» звернулось до Ворошиловського районного суду м. Донецька з позовною заявою до Донецької міської ради, Виконавчого комітету Донецької міської ради про визнання права та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії.

Постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 03 липня 2008 року у справі № 2а-254/08 позовна заява задоволена, а саме :

- визнано за ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІТАЛ-С» () право на придбання в оренду земельної ділянки площею 3,5 га строком на 15 років для будівництва житлового комплексу з необхідною інфраструктурою «Новий Азотний» за адресою: м. Донецьк Куйбишевський район по вул. Целіноградській (між вул. 60 років СРСР та пр. Аврори);

- зобовязано Донецьку міську раду прийняти рішення про передачу ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІТАЛ-С» () в оренду земельної ділянки площею 3,5 га строком на 15 років для будівництва житлового комплексу з необхідною інфраструктурою «Новий Азотний» за адресою: м. Донецьк Куйбишевський район по вул. Целіноградській (між вул. 60 років СРСР та пр. Аврори) у порядку, передбаченому ЗК України та ЗУ «Про оренду землі» у редакції, діючий на момент прийняття рішення від19.12.2007 року №826/9.

Заступником прокурора Донецької області прокурора міста Донецька, який діє в інтересах держави в особі Донецької міської ради, Виконавчого комітету Донецької міської ради, Управління Держкомзему у місті Донецьку Донецької області подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви відмовити.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що судом першої інстанції порушені норми ст. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України, ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в України , ст. 116, 123 Земельного Кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «ВІТАЛ-С» зареєстровано Виконавчим комітетом Донецької міської ради 04.08.2006 року /арк. спр. 5/.

Листом від 07 липня 2007 № 25 ТОВ «ВІТАЛ-С» звернувся до Донецького міського голови з проханням про виділення земельної ділянки орієнтованою площею 3,5 під будівництво житлового комплексу з необхідною інфраструктурою (квартал «Новий Азотний») за адресою: м. Донецьк, Куйбишевський район вул. Целіноградська (між вул. 60 років СРСР та пр. Аврори) /арк. спр. 25/

Листом від 27.09.2007 голова постійно діючої комісії з питань вибору земельних ділянок для розташування обєктів повідомив позивача про необхідність розробити, узгодити та затвердити у встановленому порядку містобудівне обґрунтування, щодо внесення змін у раніше затверджену містобудівну документацію /арк. спр. 43/.

Постійно діючою комісією Донецької міської ради з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів зроблений висновок щодо придатності земельної ділянки для проектування та будівництва житлового комплексу /арк. спр. 29/.

Протягом наступного часу позивач отримав від відповідних органів державної влади та місцевого самоврядування дозвільні документи на розміщення спірного обєкту:

- висновок Головного управління містобудування і архітектури Донецької міської ради від 12.12.2008 року № 01/14-622 про узгодження передпроектних опрацьовувань /арк. спр. 39/;

- висновок Донецького міського управління земельних ресурсів від 27.12.2007 року № 01/35-10069 про узгодження місця розташування обєкта на земельній ділянці /арк. спр. 40/;

- висновок управління культури і туризму Донецької міськради від 21.05.2008 року № 01-1/1468-з про відсутність врахованих пам'ятників історії та культури /арк. спр. 41/;

Листом від 21 травня 2008 № 231/1 юридичне управління Донецької міської ради повідомило позивачавнесення змін до деяких законодавчих актів України» з 01 січня 2008 підставою для укладання договору оренди, у тому числі під забудову, можуть бути тільки результати аукціону, відмовивши по суті у задоволені заяви позивача про виділення земельної ділянки (арк. спр. 27-28).

Донецькою міською радою не приймалось рішень щодо надання позивачу земельної ділянки в оренду, проект її відведення не затверджувався і, відповідно, позивач не набув права її оренди у спосіб та в порядку, передбаченими законодавством України. Донецькою міською радою не приймались також і рішення про відмову в наданні в оренду земельної ділянки.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, у скарзі вказується на порушення норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи представника прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до Конституції України систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України Про місцеве самоврядування , відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 та ст. 33 якого до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить розпорядження землями територіальної громади.

Аналогічне право закріплено п. а ст. 12 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року.

Відповідно до ст. 116 та 123 цього Кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Тобто, відповідач у спірних правовідносинах є субєктом владних повноважень, на якого Конституцією та Законами України покладені обовязки щодо передання у власність, надання в постійне користування та оренду, продаж, викуп земельних ділянок, припинення права користування та права власності на ці земельні ділянки, а також узгодження місць розташування обєктів на земельних ділянках.

Колегія суддів вважає, що, відповідач діяв у спосіб, встановлений Законом, в межах повноважень, наданих йому чинним законодавством України, з наступних підстав.

Статтею 7 Закону України Про розмежування земель державної та комунальної власності від 05.02.2004 року № 1457 до земель комунальної власності територіальних громад передано усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної власності та земель, віднесених до державної власності.

Субєктами права власності на землі комунальної власності відповідно до статті 80 Земельного Кодексу України є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Частина 1 пункт «а», «в» статті 12 Земельного Кодексу відносить до повноважень міських рад у галузі земельних відносин розпорядження землями територіальних громад, в тому числі надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обовязки (у тому числі право на оренду земельної ділянки) виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Розділом IV „Набуття і реалізація права на землю" Земельного кодексу України встановлені підстави та порядок надання земельних ділянок в користування, а також межі компетенції державних органів щодо прийняття з цього приводу рішень.

Частинами 1 та 2 статті 116 Земельного кодексу України, у тому числі в редакціях, що діяли до 01.01.2008 року, встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі статтею 123 Земельного Кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Отже передача в оренду земельних ділянок здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування, що є його виключною компетенцією, відповідно до вимог Конституції України та Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", та за проектом відведення. Чинне законодавство України, не передбачає надання в оренду земельних ділянок на підставі рішення суду без розроблення такого проекту.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції послався на те, що позивач звернувся до Донецької міської ради із заявою про надання йому в оренду земельної ділянки.

Тобто, фактично у позивача, який звернувся з відповідним клопотанням, виникло лише право на розгляд радою порушеного у клопотанні питання.

Із ст. ст. 116, 123, 124 Земельного Кодексу України вбачається, що отримання земельної ділянки супроводжується певними діями зацікавленої особи, прийняттям відповідних рішень органами виконавчої влади та місцевого самоврядування та укладенням договору оренди.

Рада, як колегіальний орган, в особі депутатів, фактично не здійснила жодної дії та не видала жодного документу, які б свідчили про її волевиявлення щодо надання позивачу ділянки в оренду.

Крім того, колегія суддів, зазначає, що з 01.01.2008 року згідно ст. 16 Закону України Про «Оренду землі» зі змінами внесеними п. 8 розділом ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін в деякі законодавчі акти України від 28.12.2007 року № 107-VI підставою для укладення договору оренди може бути тільки результати аукціону.

Таким чином, суд першої інстанції зобовязавши Донецьку міську раду прийняти рішення про передачу ТОВ «ВІТАЛ-С» в оренду земельної ділянки площею 3,5 га строком на 15 років для будівництва житлового комплексу з необхідною інфраструктурою «Новий Азотний», фактично підмінив орган місцевого самоврядування, порушивши вимоги ст. 11 Цивільного Кодексу України та статей 26, 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", в частині додержання законності та реалізації права власності на землю.

За таких підстав апеляційний адміністративний суд вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята при неправильному застосуванні норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому постанова суду підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України "Про місцеве самоврядування", Законом України "Про оренду землі", ст. 2, ст. 9, ст. 11, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п. 3 ст. 198, п. п. 3, 4 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Донецької області прокурора міста Донецька, який діє в інтересах держави в особі Донецької міської ради, Виконавчого комітету Донецької міської ради, Управління Держкомзему у місті Донецьку Донецької області на постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від 03 липня 2008 року у справі № 2а-254/08 - задовольнити.

Постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від 03 липня 2008 року у справі № 2а-254/08 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТАЛ-С» до Донецької міської ради, Виконавчого комітету Донецької міської ради про визнання права та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії скасувати.

В задоволені позовної заяви ТовариствУ з обмеженою відповідальністю «ВІТАЛ-С» до Донецької міської ради, Виконавчого комітету Донецької міської ради про визнання права та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії відмовити.

Постанова Донецького апеляційного адміністративного суду за наслідками апеляційного провадження вступає в законну силу з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

У судовому засіданні 19.08.2010 року проголошена вступна та резолютивна частина постанови, повний текст постанови виготовлений 20.08.2010 року.

Головуючий суддя І.В. Геращенко

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_2