Справа № 816/804/14
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 квітня 2014 року м. ПолтаваСправа №816/804/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лисака С.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_2, Україна" до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва про визнання протиправними дій, скасування наказу, визнання незаконною перевірку,

в с т а н о в и в:

28 лютого 2014 року Приватне акціонерне товариство "ОСОБА_2, Україна" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва про визнання протиправними дій; скасування наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 18 лютого 2014 року №630; скасування направлення на перевірку від 18 лютого 2014 року №69/26-55-15-02; визнання незаконною перевірку, що розпочата 25 лютого 2014 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 березня 2014 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про скасування направлення на перевірку від 18 лютого 2014 року №69/26-55-15-02, в іншій частині позовних вимог провадження у справі відкрито.

28 березня 2014 року через канцелярію суду позивачем подано уточнення позовних вимог до адміністративного позову.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про уточнення позовних вимог до адміністративного позову від 28 березня 2014 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивачем у уточненнях до адміністративного позову заявлено, крім іншого, позовні вимоги майнового характеру про визнання такими, що підлягають відшкодуванню з бюджету суми сплаченого податку на додану вартість, що заявлені згідно заяв на відшкодування ПДВ, безпосереднім наслідком якої є зміна складу майна позивача.

При цьому, при визначенні характеру адміністративного позову як майнового суд враховує наступне.

Так, відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті субєктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" вбачається, що збільшення податковим органом зобовязань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене, адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобовязань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про визнання такими, що підлягають відшкодуванню з бюджету суми сплаченого податку на додану вартість, що заявлені згідно заяв на відшкодування ПДВ, є майновими.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно частини третьої статті 4 зазначеного Закону під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

До уточнень позовних вимог до адміністративного позову позивачем не додано документ про сплату судового збору, передбаченого Законом України Про судовий збір.

Крім того, суд звертає увагу, що предметом розгляду даної справи є дослідження правомірності проведення перевірки, однак, позивач, у порушення вимоги статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, фактично змінює предмет адміністративного позову та просить суд встановити правомірність формування сум ПДВ згідно заяв на відшкодування, що можливо лише до початку судового розгляду справи по суті. Разом з тим, у судовому засіданні 12 березня 2014 року судом розпочато розгляд справи по суті.

Таким чином, подані 28 березня 2014 року уточнення позовних вимог до адміністративного позову не відповідають вимогам статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже, підлягають поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 106, 137, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Уточнення до адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_2, Україна" повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Петрова