Справа № 2а-8361/10/0570
Суддя: Блохін А.А.
Дата ухвалення: 2010-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Логойда Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2010 року справа №2а-8361/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Малашкевича С.А., Попова В.В., при секретареві Асєєвої Я.В., за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянула апеляційну скаргу Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2010 року у справі № 2а-8361/10/0570 за позовом ОСОБА_2 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 березня 2010 року №/0,-

В С Т А Н О В И Л А:

06 квітня 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 березня 2010 року №/0.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 14 травня 2010 року у справі № 2а-8361/10/0570 позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням Добропільська обєднана державна податкова інспекція Донецької області подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Фізична особа підприємець ОСОБА_4 як платник податків перебуває на обліку в Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області. Є платником єдиного податку.

Податковим органом проведено позапланову виїзну документальну перевірку дотримання вимог податкового та іншого законодавства фізичною особою підприємцем за період з 01 січня 2008 року по 25 лютого 2010 року, за результатами якої складено акт від 04 березня 2010 року № 180/17-2/НОМЕР_1, в якому відображено, зокрема, порушення п. 4.2 ст. 4; пп. 9.12.2 п. 9.12 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» в частині недекларування доходу, отриманого від підприємницької діяльності в 1 кварталі 2009 року в сумі 95 431,50 грн., що призвело до заниження та несплати податку з доходів фізичних осіб у сумі 14 314,73 грн.

В ході перевірки встановлено, що на день складання акту фізична особа-підприємець розрахунки форм 1ДФ за 2008 та 2009 роки не надавала.

Перевіркою встановлено, що згідно свідоцтв про сплату єдиного податку серії Е №059359 - термін дії 2008 рік, серії Є № 960280 - термін дії 2009 рік, серії Ж №974943 - термін дії 2010 рік, в період з 01 січня 2008 року по 25 лютого 2010 року субєкт підприємницької діяльності здійснював такі види господарської діяльності:

51.0 оптова торгівля і посередництво в оптовій торгівлі з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 26 березня 2009 року по 25 лютого 2010 року;

52.0 роздрібна торгівля з 01 січня 2009 року по 26 березня 2009 року;

70.3 операції з нерухомістю для третіх осіб з 26 березня 2009 року по 25 лютого 2010 року.

В 1 кварталі 2009 року підприємець отримав дохід в сумі 127 242 грн. Згідно з наданими копіями платіжних документів вказана сума доходу отримана: від ПП «СТРОІКО» 49 000 грн. (платіжне доручення від 14 січня 2009 року №9 на суму 15 000 грн. - оплата за матеріали згідно рахунку від 13 січня 2009 року б/н, платіжне доручення від 28 січня 2009 року №78 на суму 34000 грн. - оплата за будматеріали згідно рахунку від 15 січня 2009 року№4) та від фізичної особи підприємця ОСОБА_5 78241,93 грн. (прибутковий касовий ордер від 26 січня 2009 року на суму 49616,68 грн. - придбання будівельних матеріалів, прибутковий касовий ордер від 05 лютого 2009 року на суму 28625,25 грн. - придбання будівельних матеріалів). Документів, які визначають витратну частину на придбання товарів ОСОБА_4 не надано.

Між тим, в звіті від 06 квітня 2009 року №4072 в рядку «Види підприємницької діяльності, які здійснювалися у звітному кварталі» платник єдиного податку зазначив 70.3 операції з нерухомістю для третіх осіб. У звязку з тим, що платником податків при перевірці не надано документів, які підтверджують суму витрат на придбання товару, сума оподатковуваного доходу розраховано з урахуванням норм витрат (у відсотках до суми валового доходу), встановлених п. 4 розд. 3 додатку №6 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, а саме 25 %: 127 242,00 (127 242,00х25%)=95431,50грн. Податковий орган прийшов до висновку про те, що 95 431,50 грн. є доходом, що одержаний підприємцем від здійснення підприємницької діяльності, яка до 26 березня 2009 року не була зазначена в Свідоцтві про сплату єдиного податку на 2009 рік. Тому, ОСОБА_4 повинен був на підставі п. 4.2 ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» задекларувати вказану суму та сплатити 15% від неї, а саме: 95 431,50 грн. х 15% = 14314,73 грн., де 95 431,50 грн. не задекларований дохід від виду діяльності, який не зазначений в Свідоцтві про сплату єдиного податку; 15% - ставка податку, яка діяла в 2009 році. Декларація про доходи фізичних осіб, одержані в 2009 році, не подавалася. На підставі акту прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 23 березня 2010 року №/0, яким за порушення п.п. 4.1.4 «б» п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», п. 4.2 ст. 4, п. 7.1 ст. 7, п. 19.2 ст.19 3акону України «Про податок з доходів фізичних осіб», ч. 1 п. 2 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування», визначено суму податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб - 21 642,10 грн., з них основний платіж 14 314,73 грн., штрафні санкції 7 321,37 грн. Апеляційним судом також встановлено, що позивач щомісячно з дотриманням вимог законодавства сплачував найвищу ставку єдиного податку та подавав відповідні звітності.

Предметом даного спору є правомірність прийняття податковим органом повідомлення-рішення щодо позивача за несплату та не оподаткування ним за загальним способом оподаткування податків з доходів, отриманих від видів підприємницької діяльності, які не зазначені у свідоцтві про сплату єдиного податку. Відповідно до абз. 3 п. 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» у разі, коли фізична особа - суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких установлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки. Відповідно до абз. 8 п. 2 вказаного Указу доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності. Порядок переходу суб'єкта малого підприємництва на спрощену систему оподаткування врегульовано пунктом 4 Указу. Згідно з абз. 2 п. 4 Указу форма та порядок видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку встановлюються Державною податковою адміністрацією України і є єдиними на всій території України. Для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації. Згідно з Порядком видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29 жовтня 1999 року №599, підставою для видачі Свідоцтва є подання суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою письмової заяви згідно з додатком 1 до зазначеного Порядку. У рядку 2 вказаної заяви зазначається вид (види) діяльності, яким суб'єкт ідприємницької діяльності передбачає займатися. Зазначені суб'єктом малого підприємництва види діяльності записуються податковим органом у Свідоцтві про сплату єдиного податку. Нормами Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» не передбачено обов'язку суб'єкта малого підприємництва, який бажає перейти на спрощену систему оподаткування, обирати вичерпний перелік видів підприємницької діяльності, якими він планує займатися. Натомість про наявність такого обмеження можна зробити висновок зі змісту підзаконного нормативного акта, яким є Порядок видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку. Разом з тим, подібне обмеження не може бути застосовано виходячи з наступного. Обмеження у застосуванні спрощеної системи щодо деяких видів підприємницької діяльності встановлені Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», відповідно до якого спрощена система оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва не поширюється на: суб'єктів підприємницької діяльності, які провадять діяльність у сфері грального бізнесу (в тому числі діяльність, пов'язану із влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (у тому числі державних) та розіграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі), здійснюють обмін іноземної валюти; суб'єктів підприємницької діяльності, які є виробниками підакцизних товарів, здійснюють господарську діяльність, пов'язану з експортом, імпортом та оптовим продажем підакцизних товарів, оптовим та роздрібним продажем підакцизних пально-мастильних матеріалів; суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють: видобуток та виробництво дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення; оптову, роздрібну торгівлю промисловими виробами з дорогоцінних металів, що підлягають ліцензуванню відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності». Інших обмежень щодо видів підприємницької діяльності, під час здійснення яких може застосовуватися спрощена система оподаткування, законодавство не містить. При цьому додаткові обмеження не можуть встановлюватися підзаконними нормативними актами, зокрема Порядком видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку. У свою чергу, вичерпний перелік умов, дотримання яких є необхідним для застосування спрощеної системи оподаткування, встановлені п. 1 Указу. Ці умови не обмежують суб'єкта малого підприємництва у виборі здійснюваних ним видів діяльності лише тими, що зазначені у свідоцтві про сплату єдиного податку чи в будь-якому іншому документі. Отже, суб'єкт малого підприємництва має право займатися будь-якими видами підприємницької діяльності, за винятком тих, що не можуть здійснюватися з використанням спрощеної системи оподаткування в силу прямої законодавчої заборони. За таких обставин режим оподаткування єдиним податком поширюється на всі доходи суб'єкта малого підприємництва, що обрав спрощену систему оподаткування, незалежно від видів підприємницької діяльності, від яких ці доходи одержані. Наявність певного рядка в заяві суб'єкта малого підприємництва про видачу свідоцтва про сплату єдиного податку та зміст самого свідоцтва не можуть бути такими обмеженнями, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України «Про систему оподаткування» механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) не може встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування. Враховуючи наведене, норми Указу поширюються на всі доходи суб'єкта спрощеної системи оподаткування, отримані ним як виручка від реалізації товарів, робіт, послуг у межах усіх видів здійснюваної ним підприємницької діяльності. При цьому ставка, за якою сплачується єдиний податок таким суб'єктом малого підприємництва, визначається з урахуванням абз. 3 п. 2 Указу. Отже, суб'єкт малого підприємництва - фізична особа, який сплачує єдиний податок за найвищою ставкою, не повинен сплачувати за загальним способом оподаткування податки з доходів, отриманих від видів підприємницької діяльності, які не зазначені у свідоцтві про сплату єдиного податку. Аналогічна правова позиція міститься в листі Вищого адміністративного суду України від 28 вересня 2009 року №1275/10/13-09.

Крім того, слід звернути увагу, що постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2010 року у справі про адміністративний проступок, яка набрала законної сили, встановлено відсутність з боку позивача порушення порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і подання відомостей про виплачені доходи, що відповідно до ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для звільнення від доказування.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, зазначає, що прийняте субєктом владних повноважень повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб та нарахування штрафних санкцій є помилковим, через неврахування відповідних положень законодавства.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування постанови не має.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2010 року у справі № 2а-8361/10/0570 за позовом ОСОБА_2 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Добропільської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23 березня 2010 року №/0 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені та підписані колегією суддів у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 06.07.2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення у повному обсязі.

Ухвала складена у повному обсязі 12.07.2010 року.

Колегія суддів: