Справа № 2а-5180/10/2270
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2012-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2012 р. < Текст >Справа № 31716/10

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Улицького В.З., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2010 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міського управління юстиції про визнання дій неправомірними і вчинення певних дій, позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1, старшого державного виконавця міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міського управління юстиції про відмову в задоволенні позову щодо визнання дій державного виконавця такими, що не відповідають чинному законодавству і вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міського управління юстиції в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати неправомірними дії відповідача по включенню до акту опису й арешту майна особи, яка не є учасником виконавчого провадження ОСОБА_1, та передача цього майна, а саме автомобіля Форд Транзіт 2000 р.в. на зберігання іншій особі.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем здійснено вилучення транспортного засобу, який не є власністю боржника, а належить ОСОБА_1

В серпні 2010 року із позовом до ОСОБА_1 звернулась ОСОБА_2, яка просить залучити її як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, стягувача за виконавчим провадженням ВП №16971411 від 15.01.2010 року. В позовних вимогах просить відмовити в задоволенні первісного позову щодо зобов»язання державного виконавця повернути майно, належне ОСОБА_1 на правах приватної власності. Покласти на ОСОБА_1 витрати, пов»язані із перереєстрацією автомобілів.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2010 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міського управління юстиції про визнання дій неправомірними і вчинення певних дій, позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1, старшого державного виконавця міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міського управління юстиції про відмову в задоволенні позову щодо визнання дій державного виконавця такими, що не відповідають чинному законодавству і вчинення певних дій .

Вказана ухвала мотивована тим, що фактично предметом спору у справі є право власності на автомобіль (спільна сумісна власність подружжя), а тому спір не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що предметом спору не є право власності на автомобіль, оскільки згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу чітко визначено, що власником є ОСОБА_1 Крім того, ОСОБА_1 не є учасником виконавчого провадження, та не є особою, яка долучається до виконавчого провадження, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються саме захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з наступних підстав.

Частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Правом на звернення до суду з позовом про звільнення майна з під арешту, повернення майна належного позивачу на правах приватної власності скористалась ОСОБА_1 Однак, ці вимоги вона поєднала із вимогами про визнання неправомірними дій державного виконавця.

Спір в частині звільнення майна з під арешту не є публічно-правовим, оскільки за суб»єктним складом та характером правовідносин не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, яке надано у пункті 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже він не підлягає вирішенню відповідно до цього Кодексу.

Відтак, на думку колегії суддів, хоча ОСОБА_1 у своїй позовній заяві і ставить вимогу визнати неправомірними дій державного виконавця по включенню до акту опису й арешту майна особи, яка не є учасником виконавчого провадження, однак за своєю суттю така вимога стосується звільнення її майна з-під арешту, що не може бути вирішено за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Керуючись ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2010 року про закриття провадження у справі №2а-5180/10 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддів: В.З., Улицький

ОСОБА_3