Справа № 2а-5221/10
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.11 № 32890/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів Коваля Р.Й., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2010 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції у Волинській області Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної автомобільної інспекції у Волинській області Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, в якому просив скасувати постанову серії ВС № 150884 по справі про адміністративне правопорушення від 07 серпня 2010 року.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2010 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції у Волинській області Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що позивач оскаржуючи постанову відповідача від 07.08.2010 р. звернувся до суду з позовом 26.08.2010 р., тобто з порушенням встановленого строку. Вказану позивачем причину пропуску строку оскарження суд не вважає поважною, оскільки позивач, не зважаючи на проходження ним, в період з 08.08.2010 р. по 31.08.2010 р., навчально-виробничої практики в республіці Польща, мав можливість та підписав позовну заяву 18.08.2010 р., подав її до суду 26.08.2010 р., в звязку з чим у суду немає жодних підстав вважати, що позивач був позбавлений можливості подати даний позов в строк визначений законом. Документів, які б підтверджували виїзд позивача за кордон, в період з 08.08.2010 р. по 31.08.2010 р., суду не представлено. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без розгляду, в звязку з поданням її після закінчення строку звернення до суду.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на те, що така є необґрунтованою і такою, що прийнята без врахування обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати, а справу повернути в Личаківський районний суд м. Львова на стадію прийняття адміністративного позову до розгляду та відкриття провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заперечує проти вказаних в ухвалі обставин, що стали підставою для помилкового прийняття рішення судом першої інстанції, та звертає увагу, що відповідно до довідки, виданої 09.09.2010 року деканатом медичного факультету № 1 ЛНМУ ім. Данила Галицького та копій витягу із закордонного паспорту він дійсно перебував за межами країни у період з 09.08.10 по 31.08.10 та з 05.09.10 по 13.09.10.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В силу ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Питання про поновлення пропущеного строку суд вирішує з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд, в розумінні ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, це суддя адміністративного суду, який розглядає і вирішує адміністративну справу одноособово, колегія суддів адміністративного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала від 10 вересня 2010 рок прийнята суддею Жовніром Г.Б. фактично одноособово, а не Личаківським районним судом м. Львова у складі суду, без повідомлення про розгляд клопотання осіб, які беруть участь у справі, без проведення судового засідання, журнал якого та носій інформації, на який здійснювався технічний запис судового засідання в матеріалах, що надійшли в апеляційну інстанцію, відсутні.

З огляду на ці обставини суд апеляційної інстанції, вважає, що клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду розглянуте неповажним складом суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а відтак, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з направленням справи на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2010 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 2а-5221/10 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про скасування постанови про зобовязання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя Р.Й. Коваль

суддя В.З. Улицький