Справа № 2а-486/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2012 р. Справа № 111515/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Гулида Р.М., Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

08.02.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області (далі УПФУ) в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у підвищенні розміру пенсії, як дитині війни; зобовязати відповідача зробити перерахунок призначеної пенсії та виплатити з підвищенням за період з 09.07.2007 року по день винесення постанови; продовжити строк позовної давності, так як він порений з поважних причин.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни в частині вимог за період з 09.07.2007 р. по 08.08.2010 р. включно залишено без розгляду.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, який вважаючи висновки суду першої інстанції незаконними та необґрунтованими, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову про поновлення пропущеного строку.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на норми ч. 2 ст. 87 Закону України «про пенсійне забезпечення», в силу якої суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Згідно матеріалів справи, предметом спору в даній адміністративній справі є визнання неправомірності дій та зобовязання стягнення недоотриманої щорічної разової допомоги відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09.07.2007 року по день винесення постанови. Разом з тим, як вбачається із вхідного штампу канцелярії суду (а.с. 2), позовна заява подана ОСОБА_1 лише 08.02.2011 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог за період з 09.07.2007 року 08.08.2010 року.

Колегія суддів вважає безпідставним покликання апелянта на застосування до спірних правовідносин положення ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як згідно наведеної норми за минулий час виплачується лише нарахована пенсія. Оскільки стосовно ненарахованих сум ніякими нормативно-правовими актами, крім Кодексу адміністративного судочинства України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду.

Відтак, зважаючи на те, що позовну заяву позивачем подано із пропуском встановленого КАС України шестимісячного строку, клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду не доводить належним чином поважності пропуску звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність залишення такої позовної заяви без розгляду, прийнявши законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм процесуального права. Апеляційна скарга висновків суду першої інстанції не спростовує, відтак задоволенню не підлягає.

Зважаючи на викладене та керуючись ст. ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2011 року у справі № 2а-486/11 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя Р.М. Гулид

суддя І.Я. Олендер