Справа № 2-а-5097/11
Суддя: Задорожна Л. І.
Дата ухвалення: 2011-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

прийнята у скороченому провадженні

21.09.2011 року 15:36 . Справа № 2-а-5097/11

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Задорожна Л. І, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Павліни до Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

встановила:

Виходячи з вимог: - ст. 64 Конституції України, яка вказує, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України;

- ч.2 ст.152 Конституції України, в якій йдеться про те, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність;

- ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, в якій йдеться про те, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком;

- ч.2 ст. 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни, в якій йдеться про те, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами;

- ст. 2 Закону України Про прожитковий мінімум, в якій йдеться про те, що прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України;

- ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в якій йдеться про те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом;

- рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., приходжу до висновку, що вимоги позивача стосовно визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання здійснити нарахування доплати та виплатити недоплачену як дитині війни доплату до пенсії за період по 22.07.2011 року є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання здійснити нарахування доплати та виплати недоплаченої як дитині війни доплати до пенсії за період після 22.07.2011 року, з огляду на наступне.

Так, 14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Відповідно до ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Слід звернути увагу, що пунктом 6 Постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджетуустановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні. Вказана постанова була опублікована в газеті Урядовий курєр133 від 23.07.2011 року, та з моменту її опублікування набрала законної сили.

Відтак, виходячи з наведених положень Конституції України та рішення Конституційного Суду України, а також враховуючи, що вищезазначеними Законом України про Про внесення змін до Державного бюджету України на 2011 рікфактично змінено положення Закону України Про соціальний захист дітей війни, який діяв у часі раніше, та який діє на час виникнення спірних відносин, застосуванню у даному випадку підлягають положення статей Законів України про Державний бюджет України на відповідний рік.

В той же час, відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи, інтереси.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Частиною 1 вказаної статті зазначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись вимогами ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, п. 7 прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, п. 6 Постанови КМ України від 06.07.2011 року № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету статтями 92, 6, 9, 11, 69-71, 94, 97, 99, 100, 128, 162,183-2,256 КАС України, ст. 19 Конституції України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 Павліні , ІНФОРМАЦІЯ_1, підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, за період до 22 липня 2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Теплицькому районі здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 Павліні , підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, як дитині війнивідповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням фактично виплачених сум, з 01 березня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 Павліни 1 грн. 70 коп. судового збору.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови через Теплицький районний суд до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скарги не було подано.

СУДДЯ