Справа № 442/421/13- а
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2013-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
Справа № 442/421/13- а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2013 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

при секретарі - Галин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ при ГУМВС України у Львівській області, інспектора ВДАІ Старосамбірського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання постанови серії ВС1 № 041094 від 25.12.2012 року про накладення на нього адміністративного стягнення неправомірною та її скасування.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відділенням Державтоінспекції Старосамбірського РВ ГУМВС України у Львівській області на його адресу було скеровано постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ВСІ №041094 з доданим до неї протоколом про адміністративне правопорушення серія ВСІ №297956 від 25 грудня 2012 року.

Згідно відбитка поштового штемпеля на конверті вищевказані постанову та протокол було направлено лише 02.01.2013 року, які він отримав 09.01.2013 року, таким чином строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення був пропущений ним з поважних причин, який він просить поновити.

Вказує про те, що в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що 25 грудня 2012 року о 11.50 год. він керуючи автомобілем НОМЕР_1, при проїзді перехрестя нерівнозначних доріг вулиць ОСОБА_3 та Дрогобицька в м. Старий Самбір, не надав переваги в русі автомобілю, який наближався до перехрестя праворуч, чим нібито порушив вимоги п.16.12 Правил дорожнього руху України, за вчинення якого згідно ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Проте, вказане не відповідає дійсності, так як він зупинився на Т-подібному перехресті вулиць ОСОБА_3 та Дрогобицька на виконання вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», який встановлений на вказаному перехресті. Надавши перевагу в русі автомобілям, які рухалися йому назустріч та здійснювали поворот ліворуч, він розпочав рух і відразу був зупинений працівником ДАІ.

Зазначає про те, що відомості висвітлені в протоколі та постанові не відповідають фактичним обставинам події.

По-перше, пунктом 16.12 ПДР України передбачено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. Оскільки на вищевказаному перехресті встановлений дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», який відноситься до другої групи дорожніх знаків «Знаки пріоритету», та визначає дорогу, на якій він встановлений, як другорядну по відношенню до перехрещуваної, дане перехрестя є перехрестям нерівнозначних доріг. А тому застосовувати порядок проїзду такого перехрестя, визначений п.16.12 ПДР України, недопустимо. Проте Відповідач вказав на порушення саме порядку проїзду перехрестя рівнозначних доріг на перехресті, яке насправді є перехрестям нерівнозначних доріг.

По-друге, жоден автомобіль у межах його видимості праворуч до перехрестя не наближався в той час, коли він зупинився на виконання вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Були лише автомобілі, які наближались назустріч йому та здійснювали поворот ліворуч та яким він, у чіткій відповідності до п.16.11 ПДР України, надав перевагу в русі.

Окрім цього, зазначені в протоколі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть бути свідками описаної події, оскільки вони були зупинені працівниками ДАІ лише через деякий час після складення протоколу та підписались в протоколі в порушення вимог ст. 256 КУпАП як поняті.

Також, звернув увагу на те, що в порушення норм КпАП України він не був ознайомлений з його правами та обовязками, йому не було вручено складеного щодо нього протоколу та постанови.

Іншими доказами, передбаченими ст.251 КУпАП, а саме речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, обставини даної події, в тому числі наявність у його діях вини як складової частини адміністративного правопорушення визначеного ст. 9 КУпАП, не підтверджено.

Просить суд визнати незаконною постанову в справі про адміністративне правопорушення складену відносно нього 25.12.2012 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Доповнив, що у його діях не має складу правопорушення, за яке на нього накладено адміністративне стягнення. Підтвердив ту обставину, що він відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення. А також зазначив, що в автомобілі працівників ВДАІ знаходився реєстратор, за допомогою якого здійснювалась відео зйомка проїжджої частини дороги, однак, на його прохання інспектор ВДАІ відмовився надати переглянути запис, на якому зафіксовано вчинення ним правопорушення. Не заперечив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення до автомобіля працівників ДАІ підїхав автомобіль «Мерседес-Бенц Спрінтер»білого кольору.

Просить скасувати постанову серії ВС1 № 039080 від 23.10.2012 року про накладення на нього адміністративного стягнення.

Начальник відділення ДАІ Старосамбірського РВ ГУ МВСУ у Львівській області надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що складена відносно ОСОБА_1 постанова у справі про адмінправопорушення є законною та правомірною, а інспектор Деркач А.С. діяв виключно в межах наданих йому повноважень.

Інспектор ВДАІ Старосамбірського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 пояснив наступне. 25.12.2012 р. о 11.50 год. він спільно із ст. інспектором ДПС ВДАІ Старосамбірського РВ ГУ МВС України у Львівській області ст. лейтенантом міліції ОСОБА_6 та ІДПС ВДАІ старшиною ОСОБА_7 несли службу по профілактиці аварійності на перехресті вулиць ОСОБА_8 м.Ст.Самбір на службовому автомобілі «Фольксваген Пассат» р.н. 140336. В цей час водій автомобіля «Фольксваген гольф»д.н.з. НОМЕР_2 наближаючись до вказаного перехрестя по другорядній дорозі вулиці Дрогобицькій зупинився, виконавши вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено»при цьому пропустив транспортні засоби, які рухались по головній дорозі. Після цього розпочав рух, виїхавши при цьому на головну дорогу, однак не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_3, який рухався по головній дорозі справа, чим порушив вимоги п. 16.11 ПДР України. Ним помилково вказано в протоколі про адмінправопорушення п.16.12 ПДР України, хоча обставини викладено вірно, а саме, що правопорушник рухався по другорядній дорозі і проїжджав перехрестя нерівнозначних доріг. Даний факт підтвердив й водій автомобіля «Мерседес Бенц»д.н.з ВС3444СР ОСОБА_9 На позивача було складено протокол про адмінправопорушення, роз'яснивши порушнику його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Однак, ознайомитися зі змістом протоколу, місцем розгляду справи, отримати копію протоколу та дати будь-які пояснення з даного приводу водій ОСОБА_1 категорично відмовився. Ним були запрошені свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_5, які своїми підписами підтвердили факт відмови від підпису. У подальшому, згідно положень ст.ст. 222 та 276 КУпАП ним по даній справі було винесено постанову, однак оголошено правопорушнику та не вручено копію, оскільки останній сів у автомобіль та поїхав із місця вчинення правопорушення. Окрім цього пояснив, що реєстратор, який знаходиться в службовій машині, та на який здійснюється відео запис, не є належним доказом по даній справі, він є не ліцензованим приладом і використовується виключно в цілях особистої безпеки працівників ДАІ. Просить суд в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.

З метою повного захисту прав, свобод та законних інтересів позивача суд вважає, що пропущений строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Постанова виноситься на підставі протоколу про вчинене адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВС1 №297956 25.12.2012 року о 11.30 год. в м.Старий Самбір ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_4, проїжджаючи перехрестя нерівнозначних доріг вулиць Дрогобицька ОСОБА_3 не надав переваги в русі автомобілю, який наближався до перехрестя з правої сторони, чим порушив п.16.12 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КпАП України.

В даному протоколі вказано, що позивач порушив вимоги знаку 16.12 ПДР України, а саме: правила проїзду перехрестя нерівнозначних доріг.

Суд розцінює зазначення відповідачем в даному протоколі порушення п.16.12 Правил дорожнього руху (проїзд перехрестя рівнозначних доріг) як механічну помилку, оскільки по тексту цього ж протоколу та оскаржуваної постанови суть допущеного порушення викладено як порушення позивачем проїзду перехрестя саме нерівнозначних доріг. Крім цього, як вбачається з пояснень ОСОБА_9, то останній підтвердив факт скоєння позивачем адмінправопорушення, а саме, що той 25.12.2012 року біля 11 год. 30 хв. на перехресті нерівнозначних доріг вул. ОСОБА_8 в м.Ст.Самбір не надав йому переваги в русі.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що оспорювана постанова винесена правомірно. Протокол про адміністративне правопорушення серії ВС1 №297956 від 25.12.2012 складений відповідно до вимог встановлених нормами КпАП України. Судом встановлено, що факт скоєного правопорушення дійсно мав місце, а відтак позов є безпідставним та не підлягає до задовлення.

Керуючись ст. ст. 22, 254, 256, 289, 293 КпАП України, ст. ст. 158, 159, 162 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління ДАІ при ГУМВС України у Львівській області, інспектора ВДАІ Старосамбірського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 25 грудня 2012 року серії ВС1 № 041094 відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя