Справа № 2а-15078/10/0570
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2011-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мозгова Н.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2011 року справа №2а-15078/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шишова О.О.

суддів Сіваченка І.В. , Дяченко С.П.

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого: Шишова О.О.

суддів Дяченко С.П., Попова В.В.

при секретарі судового засідання: Козловій О.М.

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2010 року по справі № 2а-15078/10/0570 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька про скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2010 року ФОП ОСОБА_3 звернулась з адміністративним позовом до ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька, в якому просила суд скасувати податкове повідомлення рішення відповідача від 18.12.2009 року за № /2/1640/17-313//6718/Я.

Позивач мотивує свої вимоги наступним: податковим органом незаконно зроблено висновок щодо неправомірності віднесення до складу валових витрат отриманих транспортно-експедиційних послуг від ТОВ "ПТО Меркурий-А", ТОВ "Компанія Сігма-А", ТОВ "Мегавітал", ТОВ "Універсал-Стіль", ТОВ "Енергоремонт" у загальному розмірі за 2006рік - 5416,00грн., за 2007рік - 315742,00грн., за 2008рік - 279478,00грн.

Позивач зазначає, що всі первинні документи, крім товарно-транспортних накладних, які підтверджують факт отримання позивачем транспортно-експедиційних послуг підприємцем під час перевірки та розгляду скарг надані податковому органу. Відсутність товарно-транспортних накладних у експедитора не встановлює факти дійсного отримання або неотримання транспортно-експедиційних послуг підприємцем, та не дає можливість робити висновок з посиланням на п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств ".

Обґрунтоване включення до складу валових витрат позивача транспортно-експедиційних послуг відбувалось на підставі бухгалтерських документів - рахунків, актів виконаних робіт та отриманих податкових накладних, які є первинними документами в розумінні ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2010 року по справі № 2а-15078/10/0570 позов задоволений частково.

Скасоване податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м.Донецька №/2/1640/17-313//6718/Я від 18.12.2009р. в частині визначення податкового зобовязання в сумі 58399,58 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

З постановою суду не погодилася представник ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька та зазначила, що судом першої інстанції при прийнятті рішення були порушені норми матеріального права. В апеляційній скарзі вказав, що суд неповно зясував обставини справи, які мають значення для її вирішення, що призвело до прийняття помилково рішення. Зазначив, що перевіркою встановлено неправомірність позивача, а саме не підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними документами валові витрати. Просили суд скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову.

З постановою суду також не погодилась ОСОБА_3 та зазначила, що судом першої інстанції при прийнятті рішення були порушені норми матеріального права. В апеляційній скарзі вказала, що обґрунтовано включила до складу валових витрат суми, на підставі бухгалтерських документів рахунків-фактур, актів виконання робіт та податкових накладних, які і є первинними документами та надавались при проведенні перевірки. Просила суд скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію Виконавчим комітетом Донецької міської ради 02.06.2006р., перебуває на податковому обліку у Державні податковій інспекції у Будьонівському районі м. Донецька.

ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька, проведено планову виїзну документальну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 02.06.2006 року по 31.12.2008 року, за результатами якої складено акт від 12.06.2009 року № 1506/17-311/НОМЕР_1.

Відповідно до висновків вказаного акту перевірки, податковим органом встановлено порушення п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а саме віднесено до складу валових витрат суми за транспортно-експедиційні послуги від ТОВ "ПТО Меркурий-А", ТОВ "Компанія Сігма-А", ТОВ "Мегавітал", ТОВ "Універсал-Стіль", ТОВ "Енергоремонт", фактичне отримання яких позивачем не підтверджено за наступні періоди: 2006рік - 704,08грн., 2007рік - 47631,30грн., 2008рік - 41921,70грн.

За встановленні порушення, на підставі акту перевірки №1506/17-311/НОМЕР_1 від 12.06.2009р., відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення №/0/1640/17-313//6718/Я від 06.07.2009р., яким визначено позивачу податкове зобовязання в сумі 90257,08грн.

24.07.2009р. позивачем було надано скаргу до ДПІ у Будьонівському районі м. Донецька про скасування податкового повідомлення рішення №/0/1640/17-313//6718/Я від 06.07.2009р. За результатами розгляду скарги податковим органом прийнято податкове повідомлення рішення №/1/1640/17-313//6718/Я від 02.10.2009р., а скаргу позивача залишено без задоволення.

21.10.2009р. позивачем було надано скаргу до ДПА у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення №/1/1640/17-313//6718/Я від 02.10.2009р. За результатами розгляду скарги податковим органом прийнято податкове повідомлення рішення №/2/1640/17-313//6718/Я від 18.12.2009р., а скаргу позивача залишено без задоволення.

Згідно п. 5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Встановлено, що позивачем було укладено угоду з ПП "Бель" від 01.10.2006р. без номера про виконання підприємцем комплексу транспортно-експедиційних послуг по організації перевезень та транспортно-експедиційне обслуговування зовнішньо-торгівельного вантажу автомобільним транспортом по території України.

На виконання даної угоди позивачем було укладено наступні договори на експедиційне супроводження вантажу: від 01.09.2007р. з ТОВ "Компанія Сігма-А", від 20.10.2006р. з ТОВ "Енергоремонт", від 01.10.2006р. з ТОВ "ПТО Меркурий-А", від 01.08.2008р. з ТОВ "Універсал-Стіль", від 02.06.2007р. з ТОВ "Мегавітал".

В підтвердження факту отримання позивачем транспортно-експедиційних послуг позивачем на виконання вище наведених договорів виписані рахункі-фактури та сплачені кошти у безготівковій формі, що підтверджується виписками банку.

Підприємствами, що виконували транспортно-експедиційне обслуговування вантажу на виконання вище наведених договорів, були виписані на ім'я позивача податкові накладні.

Колегія вважає що суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що відсутність у підприємця товарно-транспортних накладних на перевезення товару тягне за собою неправомірність включення сум витрат по отриманню транспортно-експедиційних послуг від ТОВ "ПТО Меркурий-А", ТОВ "Компанія Сігма-А", ТОВ "Мегавітал", ТОВ "Універсал-Стіль", ТОВ "Енергоремонт" на підставі наступного:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004 року транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування; клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору; перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов'язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником; учасники транспортно-експедиторської діяльності - клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, об'єднання та спеціалізовані підприємства залізничного, авіаційного, автомобільного, річкового та морського транспорту, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги) при перевезенні вантажів.

Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані субєктом господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Такими документами можуть бути авіаційна вантажна накладна, міжнародна автомобільна накладна, вантажна відомість, інші документи, визначені Законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не передбачена обов'язковість наявності товарно-транспортної накладної при включенні транспортно-експедиційних послуг до складу валових витрат платника податку.

Згідно п.1 Наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. за № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Таким чином, законодавець не визначив товарно-транспортну накладну в якості єдиного первинного документу для перевезень і податкового обліку, оскільки зазначив, що в підтвердження факту здійснення товарно-транспортних послуг у платника податків повинен бути комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Досліджені первині документи, що маються в матеріалах справи, та які підтверджують факт отримання позивачем транспортно-експедиційних послуг від ТОВ "ПТО Меркурий-А", ТОВ "Компанія Сігма-А", ТОВ "Універсал-Стіль", ТОВ "Енергоремонт".

Крім того, досліджені постанови Донецького окружного адміністративного суду по справі № 2а-14570/10/0570 від 09.08.2010р. та по справі №2а-809/10/0570 від 08.04.2010р., що на день слухання справи вступили в законну силу.

Так, постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі №2а-14570/10/0570 від 09.08.2010р. встановлено, що ФОП ОСОБА_3 уклала з ТОВ «Мегавітал» договір від 02.06.2007р. на експедиційне супроводження вантажів «ПП «БЭЛЬ» на загальну суму 252700,8 грн.

Згідно цього договору ТОВ «Мегавітал» прийняло зобовязання з організації перевезення алкогольної продукції ПП «БЭЛЬ» у відповідний пункт призначення у період з серпня 2007 року до серпня 2008 року.

Стаття 228 ЦК України визначає обовязкову наявність спрямованості (умислу) правочину на досягнення незаконного результату. Такий умисел встановлюється під час розслідування кримінальної справи і розгляду її у суді або в момент винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Можливість такого порядку встановлення умислу також повязано з тим, що однією з ознак правочину, що порушує публічний порядок, є заборона його нормами кримінального та адміністративного законодавства.

На підтвердження умислу на досягнення незаконної мети у осіб, які діяли від імені ТОВ «Мегавітал» податковим органом наданий обвинувальний висновок відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Обвинувальний висновок складається з описової і резолютивної частин. В описовій частині зазначаються: обставини справи як їх встановлено на досудовому слідстві; місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, а також докази, які зібрано в справі, і відомості про потерпілого; показання кожного з обвинувачених по суті пред'явленого йому обвинувачення, доводи, наведені ним на свій захист, і результати їх перевірки; наявність обставин, які обтяжують та пом'якшують його покарання.

Як вбачається зі змісту обвинувального висновку ОСОБА_4 у скоєнні злочину, який передбачений ст. 205 ч. 2 КК України, провину визнав повністю, на допиті у якості обвинувачуваного показав, що підприємницькою діяльністю не займався, систематично здійснював незаконну діяльність: отримував від різних субєктів господарювання на банківські рахунки ТОВ «Мегавітал» безготівкові грошові кошти під виглядом сплати за товари, виконані роботи або надані послуги. Однак, фактично їх не здійснював, з використанням банківських рахунків отримував готівкові кошти та передавав їх субєктам господарювання, які їх перераховували, залишаючи собі заздалегідь оговорену частку готівки у розмірі 4-8% від перерахованої суми, як оплату за власну незаконну діяльність.

Також, у обвинувальному висновку встановлено, що допитаний у якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що директором та засновником ТОВ «Мегавітал» виступив на прохання ОСОБА_4, оскільки вважав, що у нього на цьому підприємстві буде обліковуватися трудовий стаж. Усі документи підприємства та печатка залишалися у ОСОБА_4 Будь-якої діяльності від імені підприємства не здійснював, документи з фінансово-господарських операцій не підписував, звітність до податкових органів не надавав.

Ці пояснення підтверджуються також витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, згідно з яким керівником та особою, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори від імені юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегавітал» є ОСОБА_7. Через канцелярію суду від нього надійшли пояснення, в яких він зазначив, що від імені ТОВ «Мегавітал» ніяких договорів з СПД ОСОБА_3 не укладав, податкових накладних, актів виконаних робіт не підписував. Підпис на договорі, податкових накладних, актах виконаних робіт не його. Фінансово-господарських відносин між ТОВ «Мегавітал» та СПД ОСОБА_3 не здійснював.

Виходячи з наявності таких обставин, постановою Київського районного суду м. Донецька від 10.03.2009р. провадження у кримінальній справі за звинуваченням ОСОБА_4, ОСОБА_5 було закрито на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію».

Під час розслідування кримінальної справи був встановлений умисел осіб, які діяли від імені ТОВ «Мегавітал» на досягнення протиправної мети, відповідальність за яку передбачена ст.205 КК України (фіктивне підприємництво).

Суд першої інстанції правильно зробив висновок що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09.08.2010р. по справі № 2а-14570/10/0570 встановлений факт нікчемності угоди між позивачем та ТОВ "Мегавітал" від 02.06.2007р.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду по справі №2а-809/10/0570 від 08.04.2010р. за позовом Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю Універсал-стиль, третя особа: приватне підприємство Бэль про застосування наслідків нікчемності правочину за договором експедиційне супроводження вантажів від 01.06.2008 року, як такого, яке вчинено з метою суперечною інтересам держави та суспільства, судом встановлено, що податковим органом не доведено належними засобами доказування наявність у відповідачів умислу на укладення договорів з метою ухилення від сплати податків.

Згідно розрахунку донарахувань у розрізі кожного контрагента позивача, податковим повідомленням-рішенням №/2/1640/17-313//6718/Я від 18.12.2009р. позивачу донараховано основного платежу з податку з доходів фізичних осіб по взаємовідносинах з ТОВ "Мегавітал" за 2007рік - 8387,5грн., за 2008рік - 23200,00грн. на загальну суму 31587,5грн.

Згідно ч.4 ст. 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Згідно ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільний або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а спірне податкове повідомлення рішення №/2/1640/17-313//6718/Я від 18.12.2009р. підлягає скасуванню в частині визначення податкового зобовязання в сумі 58399,5 грн., з чим погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду без змін.

Повний текст рішення складений 24 січня 2011 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Будьонівському районі м. Донецька, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2010 року по справі № 2а-15078/10/0570 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2010 року по справі № 2а-15078/10/0570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді: І.В.Сіваченко

ОСОБА_8