Справа № 2а-354/10/1229
Суддя: Малашкевич С.А.
Дата ухвалення: 2010-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Антонов Ю.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року справа №2а-354/10/1229

зал судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Малашкевича С.А. суддів: Ляшенка Д.В., Ястребової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Станично-Луганського районного суду Луганської області від 06 вересня 2010 року у справі № 2а-354/10 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Луганської міської ради, Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Луганську ради про визнання незаконною бездіяльності відповідачів щодо забезпечення позивача житлом, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Станично-Луганського районного суду Луганської області з позовом до Виконавчого комітету Луганської міської ради, Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Луганську ради про визнання незаконною бездіяльності відповідачів щодо забезпечення позивача житлом.

Ухвалою Станично-Луганського районного суду Луганської області від 06 вересня 2010 року закрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Луганської міської ради, Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Луганську ради про визнання незаконною бездіяльності відповідачів щодо забезпечення позивача житлом, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вказану вище ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином. Апелянт просив розгляд справи проводити без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Приймаючи рішення у справі суд першої інстанції вказав, що такий спір не є справою адміністративної юрисдикції.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли між сторонами у зв'язку із незабезпеченням позивача житлом як колишнього військовослужбовця протягом 18,5 років, тобто у розумний строк.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема статтею 15, передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що випливають із цивільних, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правових відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли між сторонами у звязку з незабезпеченням позивача житлом як колишнього військовослужбовця.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що даний спір не є адміністративним, оскільки захист права конкретної фізичної особи на одержання житла є не публічним, а приватноправовим спором, тому компетенція адміністративних судів на нього не поширюється.

Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанцій.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала Станично-Луганського районного суду Луганської області від 06 вересня 2010 року ґрунтується на всебічно встановлених обставинах у даній справі і постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Станично-Луганського районного суду Луганської області від 06 вересня 2010 року у справі № 2а-354/10 залишити без задоволення.

Ухвалу Станично-Луганського районного суду Луганської області від 06 вересня 2010 року у справі № 2а-354/10 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Луганської міської ради, Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Луганську ради про визнання незаконною бездіяльності відповідачів щодо забезпечення позивача житлом залишити без змін.

Ухвала прийнята колегією суддів у нарадчій кімнаті.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий С.А. Малашкевич

Судді Д.В. Ляшенко

ОСОБА_3