Справа № 2а-60/10/0510
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2010-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кульбаков І.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року справа №2а-60/10/0510

зала судового засідання № 10, приміщення суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді

ОСОБА_2, суддів: Міронової Г.М., Василенко Л. А., за участю секретаря: Задоєнка О. В, за участю: позивача: ОСОБА_3 по довіреності; відповідача: ОСОБА_4 по довіреності; розглянувши апеляційну скаргу Територіальної державної інспекції праці у Донецькій області на постанову Гірницького районного суду м. Маківки Донецької області від 02 березня 2010 року у справі № 2а-60/10/0510 за позовом ОСОБА_5 до Територіальної державної інспекції праці у Донецькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 28 травня 2009 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування позивних вимог зазначив, що 26 травня 2009 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-6 КУпАП. Розглянувши матеріали адміністративної справи головний державний інспектор відповідача виніс 28 травня 2009 року постанову про притягнення його, ОСОБА_5, до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП, якою було накладено штраф у сумі 850 гривень.

Постановою Гірницького районного суду м. Маківки Донецької області від 02 березня 2010 року позов ОСОБА_5 до Територіальної державної інспекції праці у Донецькій області було задоволено. Суд першої інстанції дійшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 28 травня 2009 року, прийнята відносно ОСОБА_5, не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а тому позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив постанову Гірницького районного суду м. Маківки Донецької області від 02 березня 2010 року скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, вважаючи, що дане судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги, з чим не погоджувався представник позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, пояснення сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 26 січня 2009 року начальником відділу контролю за додержанням законодавства державним інспектором праці ОСОБА_6 на підставі акту перевірки від 22.12.2008 року було винесено припис № 05-01-034/0033-0001, яким позивачеві на підставі п.п.2 п. 6 Положення про Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю, було приписано провести перерахунок щомісячних сум відшкодування шкоди потерпілим на виробництві, в тому числі гр. ОСОБА_7, відповідно до вимог ст. 173 КЗпП України та п. 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.1993 року № 472 та надати нову довідку з перерахованим розміром відшкодування шкоди до Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювань для проведення останнім відповідних перерахунків. Також у даному приписі було зазначено, що про прийняті заходи необхідно повідомити Територіальної державної інспекції праці у Донецькій області до 01.03.2009 року. (а.с. 32, 10)

28 квітня 2009 року головним державним інспектором Територіальної державної інспекції праці у Донецькій області за результатами повторної перевірки ВП «Шахта ім. О.О.Скочинського» було складено акт перевірки (а.с. 4-8).

26 травня 2009 року головним державним інспектором праці ОСОБА_8 відносно ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 188-6 КУпАП. (а.с. 9).

28 травня 2009 року головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції праці у Донецькій області ОСОБА_8 було прийнято постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ст. 188-6 КУпАП та накладено штраф у сумі 850 грн. (а.с. 3)

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 Стаття 230-1 КУпАП встановлено, що органи спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з невиконанням законних вимог посадових осіб цих органів або створенням перешкод для діяльності цих органів (стаття 188-6).

Згідно ч.2 ст. 230-1 КУпАП зазначено, що від імені органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право державні інспектори праці територіальних органів.

Статтею 188-6 КУпАП передбачено, що невиконання законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цих органів тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 850,00 грн. до 1700,00 грн.).

Відповідно до п.1.2 Порядку проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.03.2003 року N 72, визначається процедура здійснення державного нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю (крім питань охорони праці) та про загальнообов'язкове державне соціальне страхування: від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням; на випадок безробіття на підприємствах, в установах і організаціях усіх форм власності та у фізичних осіб, які використовують найману працю.

Згідно п. 1.3 даного Порядку, посадові особи Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та територіальних державних інспекцій праці (далі - ТДІП) (головні державні інспектори праці, їх заступники, державні інспектори праці) контролюють додержання законодавства про працю та про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині забезпечення прав і гарантій застрахованих осіб шляхом проведення перевірок роботодавців та робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Крім того, колегія суддів вважає доречним звернути увагу на приписи Інструкції з оформлення органами Держнаглядпраці матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.03.2003 року N 72.

Ця Інструкція розроблена на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення, Положення про Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 N 50 та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 230-1 КУпАП органи Мінпраці розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з невиконанням законних вимог посадових осіб державної інспекції праці Мінпраці (стаття 188-6 цього Кодексу). Від імені органів Мінпраці розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право посадові особи Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та Територіальних державних інспекцій праці.

Колегія суддів зазначає, що згідно п.п.3.1, 3.2, 3.3, 3,4 п. 3 даної Інструкції, невиконання законних вимог посадових осіб державної інспекції праці Мінпраці щодо усунення порушень законодавства про працю тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п'яти до дев'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ст. 188-6 КУпАП ).

Посадові особи Держнаглядпраці (Головний державний інспектор праці України, його заступники, державні інспектори праці),головні державні інспектори праці територіальних державних інспекцій праці та їх заступники мають право накладати штраф до дев'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; державні інспектори праці територіальних державних інспекцій праці - до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.Інспектор праці обов'язково веде контроль виконання припису. По закінченні місячного терміну чи іншого терміну, визначеного приписом для усунення виявлених порушень, виникає право на проведення повторної перевірки виконання припису. У разі невиконання припису інспектором праці складається акт, у якому зазначаються стан виконання кожної вимоги припису, причини й особи, винні в цьому. Про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 188-6 КУпАП інспектор праці складає протокол у порядку, зазначеному в розділі 2.

У разі розгляду адміністративної справи інспектором праці одноосібно, складання протоколу і винесення постанови за ним проводяться одночасно в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності згідно з вимогами Кодексу. Відповідно до статей 276, 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання посадовою особою ТДІП, правомочною розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи (акта перевірки, припису тощо).

Стосовно висновку суду першої інстанції щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам статті 38 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні два місяці з дня його виявлення.

Статтею 188-6 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цих органів.

Колегія суддів зазначає, що при тривалому правопорушенні початок перебігу строку давності визначається по-іншому. Точкою відліку тут є момент виявлення проступку (у даному випадку невиконання позивачем вимог припису). Це пояснюється характером тривалих правопорушень. Вони вчиняються протягом більш-менш тривалого часу, характеризуються безперервним здійсненням єдиного діяння.

Таким чином, факт невиконання вимог припису є час проведення повторної перевірки, оскільки повторну перевірку відповідачем проведено 28.04.2009 року, а оскаржувану постанову винесено 28.05.2009 року, то це відповідає вимогам статті 38 КУпАП.

Крім того, колегія суддів вважає доречним зазначити, що позивач скористався своїм правом відповідно до п. 5.3 Порядку проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.03.2003 року N 72, де, зокрема, зазначено, що рішення посадових осіб Держнаглядпраці та ТДІП можуть бути оскаржені в десятиденний термін у вищої посадової особи територіальної державної інспекції праці, а в разі невирішення питання - в керівництві Держнаглядпраці та в суді в порядку, установленому законодавством. Подання у встановлений строк скарги зупиняє виконання припису державного інспектора праці до дати її розгляду. Скарга розглядається у п'ятнадцятиденний термін з дня її надходження, якщо інше не встановлено законами України.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.54-55), рішенням першого заступника директора Держнаглядпраці заступника Головного державного інспектора праці України ОСОБА_9 № 15 від 13 липня 2009 року постанову головного державного інспектора праці Територіальної державної інспекції праці у Донецькій області ОСОБА_8 від 28.05.2009 року № 05-01-076/0032-0037 залишено без змін, скаргу директора відособленого підрозділу «Шахта ім. О.О. Скочинського» ДП «Донецька вугільна енергетична компанії» ОСОБА_5 було залишено без задоволення.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Отже, системний аналіз вищенаведених нормативно-правових актів свідчить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 9 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що у даній нормі закону закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Таким чином, відповідач діяв на підставі Закону та в межах повноважень, наданих йому чинним законодавством України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на приписи ч. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де, зокрема, зазначено: якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Слід зазначити, що дана норма Кодексу адміністративного судочинства України спрямована на дисциплінування осіб, які беруть участь у справі. Суд не може ухвалювати свої рішення на основі припущень. Тому якщо особа стверджує про певну обставину, вона має довести це доказами. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, відповідачем було надано належні докази щодо доведення обставин, на яких ґрунтуються вчинені ним дії.

Посилання суду першої інстанції на написання в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності по батькові відповідача через літеру «а» замість «я», колегія суддів вважає технічною помилкою. З практики відомо, що при видачі паспортів трапляються випадки, коли в імені особи написання здійснюється не у відповідності до правил орфографії.

З таких підстав, колегія суддів приходить до висновку, що порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 195, 196, 198 ч. 1 п. 3, ст. 202 ч. 1 п. 4, 205 ч. 2, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Територіальної державної інспекції праці у Донецькій області задовольнити.

Постанову Гірницького районного суду м. Макіївки від 02 березня 2010 року у справі № 60/10/0510 - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 22 липня 2010 року.

Головуючий суддя: М. І. Старосуд

Судді: Г.М.Міронова

ОСОБА_10