Справа № 2а-1670/8013/11
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2011-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/8013/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

при секретарі Курбалі А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про скасування рішення, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання неправомірними дій комісії по встановленню статусу учасника бойових дій Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, зобов`язання відповідача встановити позивачу статус учасника бойових дій та видати посвідчення учасника бойових дій встановленого зразка.

24 жовтня 2011 року позивач надав суду позовну заяву з уточненими позовними вимогами, якою просив, крім первинних позовних вимог, скасувати рішення № 1/12-ш-272 від 16.09.2011 року про відмову у встановленні статусу учасника бойових дій.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 17 січня 1990 року по 08 травня 1990 року проходив службу у Збройних Силах СРСР у складі військової частини НОМЕР_1 та брав участь у спеціальних завданнях в умовах надзвичайного стану і під час виконання спеціальних завдань в умовах надзвичайного стану, і під час озброєних конфліктів по стабілізації ситуації по відновленню законності і правопорядку на територіях республік Закавказзя. Крім того, позивач вказував, що хоча згідно Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 Про організаційні заходи щодо застосування Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, статус учасника бойових дій отримують військовослужбовці, які проходили службу у чітко визначених країнах та в певний час, але в зв`язку із тим, що він виконував спеціальні завдання в умовах надзвичайного стану та озброєних конфліктів, чим піддавав ризику своє життя, має право на отримання статусу учасника бойових дій.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надіслав суду письмові заперечення та клопотання про розгляд справи без участі представника.

У запереченнях посилався на необґрунтованість вимог позивача, оскільки Азербайджанська РСР, де позивач проходив службу, не входить до переліку держав та періодів бойових дій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63, а тому відсутні підстави для надання позивачу статусу учасника бойових дій.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 з серпня 1982 року по серпень 1986 року навчався в Орджонікідзевському вищому військовому командному училищі МВС СРСР, після закінчення якого отримав військове звання лейтенант.

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з послужного списку позивача у період з 17 січня по 08 травня 1990 року проходив службу як військовослужбовець внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ СРСР в НКАО Азербайджанської РСР, пов`язану з масовими антигромадськими проявами.

З квітня 1992 року позивач звільнений у запас і є офіцером запасу.

03 серпня 2011 року позивач звернувся із заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про надання йому статусу учасника бойових дій.

До заяви позивачем було додано витяг з послужного списку особової справи ОСОБА_1 .

Вказана заява була розглянута 16.09.2011 року на засіданні Комісії з розгляду питань, пов`язаних зі встановленням статусу учасника бойових дій та прийнято рішення у формі протоколу № 9, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій. Вказане рішення мотивоване тим, що у відповідності до постанови Кабінету міністрів України від 08.02.1994 року № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», міста, де він проходив службу у вказаний період не входять до визначеного постановою переліку держав, на територіях яких проходили бойові дії.

Листом № 1/12-ш-272 від 16.09.2011 року позивача було повідомлено про вищевказане рішення про відмову у наданні йому статусу учасника бойових дій.

Не погодившись із такою відмовою, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із пунктом 2 статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 Про організаційні заходи щодо застосування Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту затверджено Перелік держав і періодів бойових дій на їх території .

Вказаний Перелік передбачає список держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, і періодів бойових дій на їх території.

У зазначеному переліку Азербайджанська РСР відсутня.

Крім того, суд зазначає, що згідно послужного списку позивача, він проходив службу в Азербайджанський РСР, пов`язану з масовими антигромадськими проявами, що, однак, не підтверджує участі позивача у бойових діях, а може свідчити про виконання ОСОБА_1 у зазначений період службових обов`язків по охороні громадського порядку.

Пояснень суду із належним документальним підтвердженням щодо визначення географічних назв міст або селищ, де позивач проходив службу або біля яких відбувалися бойові дії, у яких позивач брав би участь, ОСОБА_1 не зміг надати.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилався на примітку 6 вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України, згідно якої Генеральним штабом Збройних Сил колишнього Союзу РСР і після 1979 року направлялися військові фахівці в країни, на території яких велися бойові дії, але Генеральний штаб Збройних Сил України не володіє такою інформацією. Військовим фахівцям у таких випадках пільги надавалися на підставі довідок 10 Головного управління Генерального штабу Збройних Сил СРСР про їх особисту участь у бойових діях.

Зі змісту вказаної примітки вбачається, що її положення поширюються лише на військових фахівців, пільги яким надавалися на підставі довідок 10 Головного управління Генерального штабу Збройних Сил СРСР про їх особисту участь у бойових діях.
Разом з тим, позивач зазначив про відсутність у нього такої довідки.

Враховуючи зазначене, а також той факт, що до заяви про надання статусу учасника бойових дій позивачем до Комісії було надано лише витяг з послужного списку, суд приходить до висновку про відсутність обставин, які б підтвердили факт особистої участі ОСОБА_1 у бойових діях на території країн, де велися бойові дії, і відповідно відсутні підстави для надання позивачу статусу учасника бойових дій.

З огляду на викладене, приймаючи рішення про відмову у наданні позивачу статусу учасника бойових дій, відповідач діяв на підставі та в межах Закону, а відтак, позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 Про організаційні заходи щодо застосування Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про скасування рішення, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 14 листопада 2011 року.

Суддя Л.О. Єресько