Справа № К/9991/27073/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року м. Київ К/9991/27073/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Швеця В.В., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Підприємства об'єднання громадян Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих до Управління Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира про скасування рішення, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року, -

в с т а н о в и в :

У травні 2009 року Підприємство об'єднання громадян Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих звернулося в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира про скасування рішення від 27 березня 2009 року № 633 про застосування фінансових санкцій в сумі 39386,09 гривень та нарахування пені в розмірі 51795,53 гривень за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, за період з 7 грудня 2002 року по 9 листопада 2005 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2009 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивачем подані письмові заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Управління Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира від 27 березня 2009 року № 633 на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) до Підприємства об'єднання громадян Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, за період з 7 грудня 2002 року до 9 листопада 2005 року застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 39386,09 гривень та нарахована пеня в розмірі 51795,53 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність застосування спірним рішенням до позивача фінансових санкцій.

Стаття 20 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає порядок обчислення та сплати страхових внесків. Абзацом 1 частини 6 цієї статті встановлено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

За правилами частини 3 статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно частин 1, 2 статті 106 Закону № 1058-IV у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Інформація про надходження платежів заноситься до особових рахунків платників не пізніше наступного робочого дня з моменту одержання документів, що підтверджують погашення зобов'язань зі сплати страхових внесків та інших платежів (пункт 2.5 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження платежів зі збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 19 січня 2002 року № 2-4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 березня 2002 року за № 212/6500, чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням господарського суду Житомирської області від 1 лютого 2005 року із Підприємства об'єднання громадян Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих на користь Управління Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира було стягнуто 61672,27 гривень заборгованості по сплаті збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, 248,31 гривень пені, 31597,49 гривень штрафних санкцій.

З актів звірок розрахунків по страхових внесках, проведених між позивачем і відповідачем, та наданих довідок вбачається, що станом на 8 червня 2006 року, 1 березня 2008 року, 14 серпня 2009 року заборгованість по сплаті страхових внесків, штрафних санкцій та пені у позивача була відсутня.

Доказів про те, що в суму заборгованості, визначеної рішенням від 27 березня 2009 року № 633 не були включені суми стягнутих за судовим рішенням від 1 лютого 2005 року штрафних санкцій та пені, відповідач не надав.

З огляду на вказані вимоги законодавства та встановлені у справі обставини, а також враховуючи недоведення в силу частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем як суб'єктом владних повноважень правомірності свого рішення та ненадання ним доказів у підтвердження заперечень на позов, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що рішення Управління Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира від 27 березня 2009 року № 633 є незаконним і підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а

судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2009 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року прийняті з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира - залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року у справі за позовом Підприємства об'єднання громадян Житомирське учбово-виробниче підприємство Українського товариства сліпих до Управління Пенсійного фонду України в Богунському районі міста Житомира про скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Швець В.В.