Справа № 2-а-2152/11
Суддя: Волошин І. А.
Дата ухвалення: 2011-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тростянецький районний суд Вінницької області
Справа № 2-а-2152/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2011 Тростянецький районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

при секретарі Чудак Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ з ОАТ Тростянецького району ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2011 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора ДПС ВДАІ з ОАТ Тростянецького району ОСОБА_2 серії АВ1№020391 від 09.02.2011 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 400 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме: керував автомобілем в с. Н. Ободівка по вул. Леніна з несправною гальмовою системою, зазначаючи, що на момент зупинки відповідач дійсно склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, про те, що в нього був відсутній поліс цивільної відповідальності, однак, ніякого зауваження щодо стану гальмової системи не було, по суті порушення позивач також зазначив, що поліс страхової відповідальності надав через 10 хвилин. Інспектором ДПС винесено постанову без зясування дійсних обставин справи.

Позивач в судове засідання не зявився, однак, надав суду заяву, в якій просить слухати справу в його відсутність, позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, тому суд на підставі ч.4 ст. 128 КАС України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

З урахуванням матеріалів справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що інспектором ДПС ВДАІ Бершадського району Герчелюком М.І. 15.12.2010 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, 15.12.2010 року о 12 год. 05 хв. в с. Н. Ободівка по вул. Леніна ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ», д.н 591-72 ВІ з непрацюючою гальмовою системою.

На підставі вказаного протоколу постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АВ1№020391 від 09.02.2011 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400 грн.

Згідно зі ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складається уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності про вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення обов'язковим є врахування особи порушника.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено про повідомлення особи про дату та час розгляду адміністративної справи, які саме вимоги пунктів ПДР України порушено позивачем, в протоколі містяться суперечливі дані щодо обставин вчинення правопорушення, відсутні відомості, необхідні для вирішення справи, протокол містить інформацію, яка не підтверджена доказами.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Підтвердженням вчинення адміністративного проступку є докази.

Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

У даному випадку доказом про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, протокол складено з суттєвими порушеннями, за наявності яких він не може бути належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у звязку з чим на підставі цього протоколу не може бути складено постанову у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення перед прийняттям постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому позивач зазначив, що не погоджується з ним та не визнає вини у вчиненні зазначеного в даному протоколі правопорушення, суб'єкт владних повноважень повинен був, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б спростовували чи підтверджували твердження позивача, але таких доказів ні протокол про адміністративне правопорушення, ні постанова не містять.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі на виконання вимог ст. 71 КАС України не надав суду доказів у підтвердження правомірності своїх дій та для спростування тверджень позивача.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази, які можуть з достовірністю підтвердити вину позивача, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а постанова у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності скасуванню.

Позовні вимоги про закриття провадження по адміністративній справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в звязку з відсутністю в діях складу адміністративного порушення, не підлягають задоволенню з тих підстав, що згідно до пунктів 1 та 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

При цьому, даний спір згідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії), та не є справою про адміністративне правопорушення.

Отже, виключний перелік підстав для закриття провадження по справі встановлений ст. 157 КАС України, тоді як ні з матеріалів справи, ні з доводів позивача не вбачається жодної із зазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 111, 112, 121, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора ДПС ВДАІ з ОАТ Тростянецького району ОСОБА_2 серії АВ1№020391 від 09.02.2011 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 400 грн. за ч.1 ст.121 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: