Справа № 2а-383/10/1270
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2010-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Солоніченко О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2010 року справа №2а-383/10/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сухарька М.Г., суддів Гаврищук Т.Г., Білак С.В.

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 березня 2010 року по справі № 2а-383/10/1270 за позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області до ОСОБА_2 про стягнення суми економічних санкцій, - ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми економічних санкцій.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18 березня 2010 року по справі № 2а-383/10/1270 позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Відповідач не погодився з постановою суду і подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу мотивує невірним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме зазначив, що суд першої інстанції неправомірно застосував положення ст. 14 Закону України Про ціни і ціноутворення, так як вони не можуть бути застосовані до фізичної особи підприємця. .

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне в задоволенні вимог викладених в апеляційній скарзі відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Держінспекцією з контролю за цінами в Луганській області у період з 24.11.2009 року по 27.11.2009 року проведено перевірку аптеки фізичної особи підприємця ОСОБА_2 з питання дотримання діючого порядку формування та застосування цін на вітчизняні та імпортні лікарські засоби та вироби медичного призначення. За результатами перевірки складено акт від 27.11.2009 року за № 600.

Під час проведення перевірки встановлено, що відповідачем порушено порядок застосування цін, а саме у період з 22.01.2009 року по 21.04.2009 року допущено реалізацію лікарських засобів та виробів медичного призначення за роздрібними цінами, сформованими із застосуванням торговельних надбавок понад установлені граничні розміри. Внаслідок цього підприємством необґрунтовано одержана виручка.

На підставі акту перевірки та відповідно до ст. 14 Закону України Про ціни і ціноутворення позивачем 08.12.2009 року прийнято рішення № 300 про застосування до відповідача економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін в сумі 501,21 грн. Зазначене рішення отримане відповідачем 11.12.2009 року, що підтверджується копією поштового повідомлення.

З рішення № 300 від 08.12.2009 року вбачається, що відповідачем порушено вимоги розпорядження голови Луганської облдержадміністрації від 24.12.2001 року Про державне регулювання цін на вітчизняні та імпортні лікарські засоби та вироби медичного призначення, постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2008р. № 955 Про заходи щодо стабілізації цін на лікарські засоби та вироби медичного призначення із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009р. № 333.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України „Про ціни і ціноутворення, державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України. Відповідно до п. 3 Положення про інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року № 1819, основними завданнями Держцінінспекції є організація та здійснення контрольно-наглядових функцій з питань додержання центральними та місцевими органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, підприємствами, установами та організаціями вимог щодо формування, встановлення та застосування цін і тарифів.

Пунктом 5 вказаного Положення встановлено, що Держцінінспекція має право обстежувати в установленому порядку виробничі, складські, торговельні та інші приміщення підприємств, установ та організацій, що використовуються для виготовлення, зберігання й реалізації товарів і сировини, організації та надання послуг; приймати рішення про вилучення до відповідного бюджету сум всієї необґрунтовано одержаної підприємством, установою, організацією виручки у результаті порушення державної дисципліни цін та штрафу у двократному її розмірі, а також звертатись з позовами до судів про стягнення з підприємств, установ та організацій зазначених сум у разі невиконання ними рішень державних інспекцій з контролю за цінами.

Держцінінспекція має територіальні органи державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які становлять єдину систему органів державного контролю за цінами і мають права, передбачені пунктами 5, 6 цього Положення.

Частиною 1 статті 14 Закону України Про ціни і ціноутворення, вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необгрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апелянта щодо невірного тлумачення ст. 2 та ст. 14 Закону України Про ціни і ціноутворення, тому як відповідно до діючих нормативних актів, а саме ч. 2 статті 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", розпорядження голів місцевих державних адміністрацій є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами. Таким чином, при реалізації лікарських засобів, ціни на які регулюються державою, виконання відповідних розпоряджень місцевих державних адміністрацій за місцем реалізації товару є обов'язковим.

Беручи до уваги норму статті 2 Закону України Про ціни і ціноутворення, яка поширюється на всі підприємства й організації незалежно від форм власності, підпорядкованості і методів організації праці та виробництва, можливо зауважити на наступне. За порушення порядку форсування, встановлення і застосування цін та тарифів, а також скидок, націнок, доплат до них на приватних підприємців не може бути накладений штраф передбачений ст. 165-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Чинне законодавство не передбачає обмежень щодо застосування санкцій передбачених ст. 14 Про ціни і ціноутворення відносно фізичних осіб підприємців, тому колегія суддів вважає що позивачем правомірно прийняте рішення про застування економічних санкцій.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія прийшла до висновку, що рішення першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки викладені в судовому рішенні не спростовуються, підстави для скасування постановленого по справі судового рішення відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 березня 2010 року по справі № 2а-383/10/1270 за позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області до ОСОБА_2 про стягнення суми економічних санкцій - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 березня 2010 року по справі № 2а-383/10/0570 - залишити без змін.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті та проголошена 03 вересня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Сухарьок М.Г.

Судді: Гаврищук Т.Г.

ОСОБА_3