Справа № 826/16952/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 січня 2015 року м. Київ № 826/16952/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого Бояринцевої М.А.. при секретарі судового засідання Голубничій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 826/16952/14

за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати незаконними дії Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, які виразилися у реєстрації одержаного 12 травня 2014 року запиту ОСОБА_1 від 7 травня 2014 року на отримання публічної інформації відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян";

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області в частині протиправного переадресування запиту ОСОБА_1 від 7 травня 2014 року на отримання публічної інформації до неналежного розпорядника інформації, а саме: до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 7 травня 2014 року відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" та надати відповідь запитувачу по суті запиту;

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо ненадання роз'яснення про можливість та порядок оскарження відмови у задоволенні запиту про доступ до публічної інформації.

Ухвалою суду від 4 листопада 2014 року відкрито скорочене провадження у справі.

Ухвалою суду від 21 листопада 2014 року призначено справу до судового розгляду в зв'язку з надходженням заяви позивача про відвід судді.

Проте, в судові засідання 11 грудня 2014 року та 27 січня 2015 року позивач не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не подавала.

Представником відповідача подано заяву про розгляд справи без його участі.

За таких обставин суд приходить до висновку про розгляд заяви позивача про відвід судді без участі сторін.

Як вбачається із заяви позивача, підставою для відводу судді Тишкевич Р.Г. визначає те, що суддею витребувано у відповідача копії матеріалів, а не їх оригінали.

Згідно статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться:

1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Поняття доказів в адміністративному судочинстві, їх види, належність, допустимість встановлені главою 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

При цьому, належність доказів оцінює суд після їх пред'явлення. Посилання позивача на обставини витребування копії, а не оригіналу запиту позивача на отримання публічної інформації від 7 травня 2014 року не може бути розцінено як обставина, яка викликає сумнів в неупередженості судді, оскільки оцінку доказу надано ще не було, факт встановлення невідповідності доказів на момент звернення із заявою про відвід судді також не було встановлено судом.

А тому, заявлена позивачем підстава для відводу судді не знайшла свого підтвердження.

Враховуючи наведене, заява позивача задоволенню не підлягає.

На основі встановленого, керуючись статтями 27, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відвід судді.

2. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя М.А. Бояринцева