Справа № 826/9991/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/9991/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 серпня 2015 року № 826/9991/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмову провадженні

за позовом

Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві

до

Концерну "Військторгсервіс"

про стягнення заборгованості у розмірі 8 004 779,37 грн.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Концерну "Військторгсервіс" про стягнення заборгованості у розмірі 8 004 779,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на 25.05.2015 Відповідач має податкову заборгованість у сумі -15 799 786,54 грн., який Відповідачем не сплачено в добровільному порядку.

Представником Відповідача надано суду заперечення на позовну заяву, в обґрунтування заперечень Відповідач зазначає, що постановами Окружного адміністративного суду міста Києва вже були розглянуті дані питання, а отже не підлягають стягненню повторно вже стягнуті суми заборгованості.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Судом встановлено, що Концерн «Військторгсервіс» (код ЄДРПОУ 33689922) знаходиться на обліку в ДПІ Солом'янського району м. Києва ДПС з 25.07.2005 року.

Позивач зазначає, що станом на 25.05.2015 року Концерн «Військторгсервіс» має податкову заборгованість у сумі - 15 799 786,54 грн.

Проте, Податковий орган звертається до суду із позовом про стягнення частини податкового боргу шляхом стягнення коштів з розрахункових рахунків у розмірі 8 004 779,37 грн., який складається: із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 313 701,71 грн. згідно розрахунку податкового боргу; з податку па додану вартість у розмірі 7 519 418,58 грн. згідно розрахунку податкового боргу; з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 16 965,40 грн. згідно розрахунку податкового боргу; з частини чистого прибутку (доходу) у розмірі 153 945,21 грн. згідно розрахунку податкового боргу; зі збору на розвиток виноградарства у розмірі 748,47 грн. згідно розрахунку податкового боргу.

Суд погоджується з позивачем про наявність підстав для стягнення суми заборгованості з відповідача податкового боргу, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів, а також аналізу наступних норм та обставин.

В матеріалах справи міститься облікова картка Відповідач з податку на додану вартість за період з 31.12.2014 року по 30.04.2015 року у Відповідача наявний податковий борг в розмірі 14946887,5 грн.

Також, з облікової картки Відповідача з земельного податку за період з 31.12.2014 року по 30.04.2015 року у Відповідача наявний податковий борг в розмірі 681 240,98 грн.

З облікової картки Відповідача з податку на прибуток приватних підприємств за період з 31.12.2014 року по 30.04.2015 року у Відповідача наявний податковий борг в розмірі 16 965,4 грн.

Крім того, з облікової картки Відповідача з частини чистого прибутку (доходу) за період з 31.12.2014 року по 30.04.2015 року у Відповідача наявний податковий борг в розмірі 153 945,21 грн.

З облікової картки Відповідача зі збору на розвиток виноградарства за період з 31.12.2014 року по 30.04.2015 року у Відповідача наявний податковий борг в розмірі 748,47 грн.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, ст. 110.1, п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України платники податків зобов’язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового Кодексу України, Пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового Кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Разом з тим, відповідно до пункту 59.5 цієї ж статті Кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Податковим органом 17.05.2012 року відповідачу була виставлена податкова вимога № 1078, рішення про опис майна в податкову заставу від 17.05.2012 р. №17.05.2012.

Згідно п.п.95.1 – 95.3 статті 95 ПК України, контролюючий здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що органам державної податкової служби надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борі, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Отже, на час прийняття рішення відповідач має заборгованість перед бюджетом в розмірі 15 799 786,54 грн. з них: Податок на додану вартість у сумі - 7 519 418,58 грн., Податок на прибуток приватних підприємств у сумі - 16 965,40 грн., Земельний податок з юридичних осіб у сумі - 313 701,71 грн., Частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучається до бюджету у сумі - 153 945,21 грн., Збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, нарахований у сумі - 748,47 грн.

Судом також встановлено, що до цього часу відповідачем не здійснено будь-яких дій з погашення наявної заборгованості.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Зважаючи на вищенаведене, виходячи з наявних матеріалів справи, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук