Справа № 2а-6409/10/1670
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2011-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-6409/10/1670

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

при секретарі Курбалі А.В.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Контрольно-ревізійного управління в Полтавській області до Полтавської виправної колонії №64 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Полтавській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області про зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2010 року Контрольно-ревізійне управління в Полтавській області (надалі - позивач, КРУ в Полтавській області) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської виправної колонії №64 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Полтавській області (надалі - відповідач, ПВК № 64) про зобов"язання виконати п.п. 2-4 вимоги про усунення порушень, виявлених ревізією Контрольно-ревізійного управління в Полтавській області від 23.07.2010 року № 16-08-3-14/5217.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2010 року відкрито скорочене провадження у справі, ухвалою від 13 грудня 2010 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 22 грудня 2010 року провадження у справі було зупинено до набрання рішенням законної чинності в адміністративній справі № 2а-6166/10/1670 за позовом Полтавської виправної колонії Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Полтавській області № 64 до Контрольно-ревізійного управління в Полтавській області про скасування вимоги.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 червня 2011 року провадження у справі було поновлено та справу призначено до судового розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що згідно з планом контрольно-ревізійної роботи на ІІ квартал 2010 року було проведено планову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.01.2008 року по 30.04.2010 року, за результатами якої складено акт № 08-21/317 від 02.07.2010 року. Оскільки в ході ревізії були виявлені численні порушення, на підставі статті 10 Закону України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні на адресу відповідача 23.07.2010 року за вих. № 16-08-3-14/5217 були направлені письмові вимоги про усунення виявлених ревізією порушень та встановлено термін подання інформації про їх виконання до 25.08.2010 року. Інформація про усунення виявлених ревізією порушень надійшла 06.10.2010 року, але відповідачем не було забезпечено в повному обсязі виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень, у зв'язку з чим позивач звернувся із даним позовом до суду.

25 липня 2011 року позивачем подано заяву, якою уточнено позовні вимоги у зв'язку із частковим виконанням відповідачем первиннних позовних вимог, зокрема, просили зобов'язати відповідача виконати обов'язкові вимоги про усунення порушень: в частині п.п. 2.1 пункту 2, а саме: забезпечити повернення зайво виплачених працівникам установи коштів в сумі 67 469,10 грн., що виникли внаслідок порушення законодавства щодо підвищення розміру посадових окладів державних службовців; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у зайвих грошових виплатах, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю; в частині п.п. 2.2 пункту 2, а саме: забезпечити повернення зайво виплачених працівникам установи коштів в сумі 71 861,73 грн., що виникли внаслідок порушення законодавства щодо нарахування та виплати надбавок вільно найомним працівникам за безперервну роботу в установах кримінально-виконавчої системи; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у зайвих грошових виплатах, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю; в частині пункту 3, а саме: провести перерахунок та повернути зайво сплачені суми внесків до державних цільових фондів шляхом проведення взаємозвірок та здійснення коригування стану взаєморозрахунків з державними цільовими фондами на суму 46 874,24 грн.; в частині пункту 4, а саме: забезпечити повернення зайво перерахованих коштів до державних цільових фондів шляхом зарахування їх в рахунок майбутніх платежів або провести перерахунок і відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до Пенсійного фонду України та Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України та повернути зайво сплачені кошти протягом 2009 р. та січня-квітня 2010 р. страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 59 664,72 грн., які нараховано на індексацію грошового утриманння військовослужбовців.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись незгоду із пунктами 2 (п.п. 2.1, 2.2), 3 вимоги про усунення порушень, які оскаржувалися ПВК № 64 в судовому порядку. Крім того, зазначав, що пункт 4 вимоги було виконано в повному обсязі, а саме позивачем до управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави було направлено лист про зарахування надмірно сплачених страхових внесків в рахунок майбутніх платежів, і суму таких страхових внесків було частково зараховано в рахунок платежів майбутнього періоду, проте, страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 59 664,72 грн. зараховано не було, оскільки згідно відповіді УПФУ вказана сума згідно проведеної перевірки є узгодженою.

Третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, залучене до участі у справі ухвалою суду від 25 липня 2011 року, - явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча в матеріалах справи наявні докази, що він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань і заперечень не надав.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні контрольно-ревізійні управління в областях проводять у підконтрольних установах ревізії фінансово-господарської діяльності, використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, стану і достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Судом встановлено, що з 26.04.2010 року по 25.06.2010 року (з перервою з 17.05.2010 року по 14.06.2010 року Контрольно-ревізійним управлінням в Полтавській області згідно п. 2.34 Плану контрольно-ревізійної роботи Головного контрольно-ревізійного управління України на ІІ квартал 2010 року, на підставі направлень від 22.04.2010 року № 465, № 466, № 472, від 14.06.2010 року № 644, № 645, від 15.06.2010 року № 654, № 651 було проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності ПВК № 64 за період з 01.01.2008 року по 31.05.2010 року.

За результатами ревізії складено акт № 08-21/317 від 02.07.2010 року, який підписано начальником ПВК № 64 ОСОБА_4 із запереченнями.

Ревізорами в ході проведення ревізії встановлено та зафіксовано в акті ревізії, зокрема, наступні порушення.

Так, ревізією правильності встановлення надбавок за роботу в системі, встановлено факти підвищення посадових окладів на 30 % працівникам ПВК № 64, які не мають спеціальних звань рядового та начальницького складу. А саме, державним службовцям, яким нарахування заробітної плати здійснюється відповідно до Постанови КМУ № 268 від 09.03.2006 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»та наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань № 184 від 11.11.2005 "Про впорядкування умов оплати праці працівників Державної кримінально - виконавчої службиУкраїни, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу".

Актом зафіксовано, що пунктом 4 Постанови від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено, що умови оплати праці державних службовців та інших працівників бюджетної сфери визначаються відповідно до умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, установ, закладів та організацій відповідних галузей бюджетної сфери.

Постановою КМУ від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" передбачено виплачувати надбавки: за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи; за знання та використання в роботі іноземної мови; за почесне звання "заслужений".

Отже, в умовах оплати праці не атестованих службовців, посадові оклади, яких встановлено відповідно до Постанови № 268, не передбачено збільшувати посадові оклади, в тому числі: за особливі умови праці, пов'язані з роботою із засудженими та за роботу в кримінально-виконавчих установах закритого типу.

Таким чином, ревізією встановлено зайво нараховані надбавки державним службовцям за період з 01.01.2008 по 31.05.2010 на загальну суму 67469,1 грн., а саме: 2008 рік - 25822,87 грн., 2009 рік - 27747,54 грн., 5 місяців 2010 року - 13898,69 грн. та відповідно зайве перерахування до державних цільових фондів 23705,1 грн., що суперечить вимогам КМУ від 09.03.2006 № 268 ''Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (Реєстри нарахованих надбавок та перехованих коштів до фондів в Додатках №№ 58-59 до акта).

Окрім того, ревізією виплати надбавки за безперервну роботу за 2008 - 2009 роки та січень - травень 2010 року встановлено, що протягом вказаного періоду згідно наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 24.05.2000 № 98 «Про затвердження «Інструкції про порядок виплати відсоткової надбавки за безперервну роботу робітника і службовцям підприємств, установ, організацій та навчальних закладів Державної кримінально - виконавчої служби»робітникам та службовцям встановлено надбавки за безперервну роботу.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», у додатку № 4 та наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 11.11.2005 № 184 «Про впорядкування умов оплати праці працівників Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу»затверджено схему тарифних розрядів посад (професій) робітників з визначення переліку надбавок і доплат до них, але не передбачено встановлення надбавки за безперервну роботу.

Виходячи з вищевикладеного, ревізією було встановлено, що нарахування та виплата надбавки за безперервну роботу працівникам ПВК № 64 здійснено безпідставно, що призвело до переплати заробітної плати за 2008 - 2009 роки та січень - травень 2010 року на загальну суму 71861,79 грн., з них: 2008 рік в сумі 24584,99 грн., 2009 рік в сумі 29958,29 грн., січень -травень 2010 року в сумі 17318,51 грн., та відповідно до переплати внесків до державних цільових фондів на загальну суму 22155,45 гривень. (Розрахунки нарахованих надбавок та перехованих коштів до фондів в Додатках №№ 63-64 до акта).

Ревізією правильності та повноти нарахування внесків до державних цільових фондів соціального страхування за період з 01.01.2009 по 30.04.2010 року встановлено, що протягом 2009 років та січня - квітня 2010 року на індексацію грошового утримання військовослужбовців нараховувались внески до Пенсійного фонду та фонду загальнообов'язкового державного страхування на випадок безробіття.

Так, в акті зазначено, що Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ГУ (із змінами), а саме п.1 ст.19 визначено, що страхові внески нараховуються на суми грошового забезпечення військовослужбовцям у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 N 1533-ІП (із змінами) розміри страхових внесків для роботодавців установлюються у відсотках до сум фактичних витрат на грошове забезпечення.

При цьому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу" грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Тобто, суми виплат індексації не включаються до складу грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу, тому страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття не повинні нараховуватись на суми індексації.

Виходячи із вищевикладеного, в порушення п.1 ст.19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ГУ (із змінами), ст. 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000р. N 1533-Ш (із змінами), п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. № 1294 „Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу" було встановлено, що ПВК № 64 безпідставно нараховано і сплачено протягом 2009 та січня - квітня 2010 року страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та соціальне страхування на випадок безробіття, які нараховано на індексацію грошового утримання військовослужбовців, в загальній сумі 170088,50 грн. (з них до Пенсійного фонду за період з 01.01.2009 по 30.04.2010 - 168055,04 грн., до фонду соціального страхування на випадок безробіття за січень - квітень 2010 - 2033,45 грн.). (Довідка про зайво нараховані суми внесків у Додатку №76 до акта).

Таким чином, ревізією встановлено, що відповідне порушення призвело до понесення збитків установою та Державним бюджетом на загальну суму 170088,50 гривень.

В результаті вищезазначених переплат заробітної плати зайво нараховано та плачено внесків до державних загальнообов'язкових фондів на загальну суму 46874,24 грн.

На підставі вищевказаного акту ревізії та відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»Контрольно-ревізійним управлінням в Полтавській області на адресу позивача було направлено письмову вимогу про усунення виявлених порушень плановою виїзною ревізією від 23.07.2010 року № 16-08-3-14/5217, якою, Полтавську виправну колонію №64, зобовязано, зокрема:

- пункт 2 вимоги - забезпечити повернення зайво виплачених працівникам установи коштів в сумі 142130,53 грн, що виникли внаслідок порушення законодавства щодо: підвищення розмірів посадових окладів державним службовцям на суму 67469,10 грн /пункт 2.1 вимоги/; нарахування та виплати надбавок вільнонайманим працівникам за безперервну роботу в установах кримінально-виконавчої системи на суму 71861,79 грн /пункт 2.2 вимоги/;

- пункт 3 вимоги - провести перерахунок та повернути зайво сплачені суми внесків до державних цільових фондів шляхом проведення взаємозвірок та здійснення коригування стану взаєморозрахунків з державними цільовими фондами на суму 46874,24 грн., що була зайво перерахована внаслідок порушення законодавства щодо: сплати внесків, нарахованих на суми заробітної плати, зайво виплаченої внаслідок підвищення розмірів посадових окладів державним службовцям на суму 23705,10 грн.; сплати внесків, нарахованих на суми заробітної плати, зайво виплаченої вільнонайманим працівникам внаслідок встановлення надбавок за безперервну роботу в установах кримінально-виконавчої системи на суму 22155,45 грн.;

- пункт 4 вимоги - забезпечити повернення зайво перерахованих коштів до державних цільових фондів шляхом зарахування їх в рахунок майбутніх платежів або провести перерахунок і відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до Пенсійного фонду України та Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України та повернути зайво сплачені кошти протягом 2009 р. та січня-квітня 2010 р. страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 168 055,04 грн., які нараховано на індексацію грошового утриманння військовослужбовців.

Судом встановлено, що із вищевказаною вимогою в частині пунктів 2.1, 2.2, 3 позивач не погодився та оскаржив її у цій частині в судовому порядку.

Так, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.01.2011 року позовні вимоги Полтавської виправної колонії № 64 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Полтавській області до Контрольно-ревізійного управління в Полтавській області про скасування вимоги у вищевказаній частині було задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2011 року вищевказану постанову скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ПВК № 64 відмовлено. Вказана постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Таким чином, у справі наявне судове рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, вищевказаними рішеннями судів надано правову оцінку пунктам 2.1, 2.2, 3 вимоги про усунення виявлених порушень плановою виїзною ревізією від 23.07.2010 року № 16-08-3-14/5217 та встановлено їх законність.

Доводи відповідача щодо незгоди із вищевказаними пунктами вимоги у зв'язку з їх оскарженням в касаційному порядку суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Так, згідно вимог чинного законодавства оскарження в касаційному порядку рішення, яке набрало законної сили, не зупиняє його виконання.

З огляду на те, що вищевказана постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2011 року набрала законної сили з моменту проголошення, відсутні підстави для її невиконання.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі задоволення Вищим адміністративним судом касаційної скарги ПВК № 64, відповідач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, позовні вимоги про виконання пунктів 2.1, 2.2, 3 вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку позовній вимозі щодо зобов'язання відповідача виконати пункт 4 вимоги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 17 статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року № 1058-ІV військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи рядового і начальницького складу підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і є застрахованими особами.

Страхувальниками (платниками страхових внесків до Пенсійного фонду) є військові частини, підприємства, установи, організації та органи, які виплачують грошове забезпечення для зазначених осіб.

Порядок нарахування платниками страхових внесків визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. N 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за N 64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції страхові внески вищезазначені страхувальники нараховують на суми фактичних витрат на грошове забезпечення.

Згідно пункту 4.4 Інструкції для зазначених застрахованих осіб страхові внески нараховуються на суми грошового забезпечення, що включаються до складу загального оподатковуваного доходу.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Складові грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначені також постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. N 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 1 вказаної постанови встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Перелік додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначений у додатках 25 - 28 зазначеної постанови.

При цьому суми індексації грошового забезпечення військовослужбовців не віднесені до зазначеного переліку.

До набрання чинності вищезазначеної постанови перелік щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців визначався постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 452 "Про упорядкування додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців", якою суми індексації грошового забезпечення військовослужбовців до вказаного переліку також не відносилися.

З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що виплати сум індексації грошового забезпечення військовослужбовців не є об'єктом для нарахування внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому страхові внески на такі виплати не нараховуються.

З аналогічних підстав законодавство, що регламентує порядок нарахування та сплати внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, також не передбачає нарахування страхових внесків на суми індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 року № 1533-III (в редакції із змінами, внесеними Законом України від 25.12.2008 р. N 799-VI, що набрав чинності 13.01.2009 року) страхуванню на випадок безробіття підлягають військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби).

Частиною 1 ст. 19 вказаного Закону передбачено, що розміри страхових внесків установлюються на календарний рік у відсотках до сум фактичних витрат на грошове забезпечення військовослужбовців.

З огляду на те, що статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. N 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" до складу грошового забезпечення не віднесено суми індексації, страхові внески на вказані суми не підлягали нарахуванню, а відтак, вимога про їх повернення є законною і обґрунтованою.

Судом встановлено, що на виконання пункту 4 вимоги про усунення виявлених ревізією порушень відповідачем було повернуто суму страхових внесків на випадок безробіття в розмірі 2033,45 грн. шляхом зарахування вказаної суми в рахунок майбутніх платежів, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розрахункової відомості про нарахування страхових внесків за 2010 рік.

Крім того, відповідачем було направлено лист до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві № 3172 від 23.07.2010 року з проханням зарахувати в рахунок платежу за липень 2010 року суму встановлених ревізією надмірно сплачених страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 168 055,04 грн.

Судом встановлено, що вказана сума Управлінням в рахунок майбутніх платежів була зарахована в листопаді 2010 року лише частково, а саме в розмірі 108 390,32 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією звіту про суми нарахованої заробітної плати відповідача з додатками.

Так, згідно наявної в матеріалах справи відповіді Управління від 26.07.2010 року № 3100/03-06, Управління було визнано наявність порушення відповідача щодо надмірної сплати страхових внесків за ревізуємий період (2009 рік, І квартал 2010 року), проте відповідачу було зараховано надмірно сплачену суму страхових внесків в розмірі 108 390,32 грн лише починаючи з вересня 2009 року, оскільки за попередній період з 01.01.2006 року по 31.08.2009 року було проведено перевірку ПВК № 64, і суми страхових внесків за цей період є узгодженими, а тому поверненню не підлягають.

Таким чином, пункт 4 вимоги про усунення виявлених ревізією порушень залишився невиконаним відповідачем в частині забезпечення повернення зайво перерахованих коштів в сумі 59 664,72 грн. (168055,04 - 108 390,32).

Доводи представника відповідача про те, що відповідачем було в повному обсязі виконано вказаний пункт вимоги, оскільки вжито вичерпних заходів по поверненню суми надмірно сплачених стахових внесків, а забезпечення повернення зайво перерахованих коштів в сумі 59 664,72 грн. не відбулося з незалежних від відповідача причин, суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Враховуючи, що КРУ в Полтавській області було встановлено і зафіксовано в акті ревізії порушення відповідача щодо надмірної сплати страхових внесків за 2009 рік - І квартал 2010 року, яке не заперечується і було визнано Управлінням Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві, крім того зараховано в рахунок майбутніх платежів суму надмірно сплачених внесків за інший період з вересня 2009 року по І квартал 2010 року, довід Управління про узгодження сум надмірно сплачених страхових внесків за період з 01.01.2009 року по 31.08.2009 року не заслуговує уваги, оскільки таке узгодження відбулося з порушенням Закону.

З огляду на викладене, відповідач не позбавлений права звернутися до вказаного Управління з вимогою про стягнення або зарахування в рахунок майбутніх платежів надмірно сплаченої суми страхових внесків у розмірі 59 664,72 грн. за період з 01.01.2009 року по 31.08.2009 року в судовому порядку.

Проте, як пояснив представник відповідача, про стягнення вказаної суми страхових внесків відповідач до суду не звертався, вважаючи, що направивши лист до УПФУ про зарахування надмірно сплаченої суми страхових внесків в рахунок майбутніх платежів, в повному обсязі виконав пункт 4 вимоги про усунення встановлених ревізією порушень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не було вжито усіх можливих заходів для забезпечення повернення зайво перерахованих коштів в сумі 59 664,72 грн., у зв'язку з чим пункт 4 вимоги про усунення виявлених ревізією порушень в цій частині залишився невиконаним, а тому вимога про його виконання є законною і обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються.

Пунктом 10 статті 10 Закону України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні органи ДКРС мають право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Отже, позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 8, 10, 15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 4, 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. N 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Контрольно-ревізійного управління в Полтавській області до Полтавської виправної колонії №64 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Полтавській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області про зобов"язання вчинити дії задовольнити.

Зобов'язати Полтавську виправну колонію №64 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Полтавській області виконати вимоги про усунення виявлених ревізією порушень від 23.07.2010 року № 16-08-3-14/5217:

- в частині п.п. 2.1 пункту 2, а саме: забезпечити повернення зайво виплачених працівникам установи коштів в сумі 67 469,10 грн., що виникли внаслідок порушення законодавства щодо підвищення розміру посадових окладів державних службовців; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у зайвих грошових виплатах, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю;

- в частині п.п. 2.2 пункту 2, а саме: забезпечити повернення зайво виплачених працівникам установи коштів в сумі 71 861,73 грн., що виникли внаслідок порушення законодавства щодо нарахування та виплати надбавок вільно найомним працівникам за безперервну роботу в установах кримінально-виконавчої системи; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у зайвих грошових виплатах, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю;

- в частині пункту 3, а саме: провести перерахунок та повернути зайво сплачені суми внесків до державних цільових фондів шляхом проведення взаємозвірок та здійснення коригування стану взаєморозрахунків з державними цільовими фондами на суму 46 874,24 грн.;

- в частині пункту 4, а саме: забезпечити повернення зайво перерахованих коштів до державних цільових фондів шляхом зарахування їх в рахунок майбутніх платежів або провести перерахунок і відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до Пенсійного фонду України та Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України та повернути зайво сплачені кошти протягом 2009 р. та січня-квітня 2010 р. страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 59 664,72 грн., які нараховано на індексацію грошового утриманння військовослужбовців.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 15 серпня 2011 року.

Суддя Л.О. Єресько