Справа № 804/2032/15
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 р. Справа № 804/2032/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представників позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, рішення про коригування митної вартості

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС у якому просить:

скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2014/20073 від 30.07.2014р.

визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів № 110010000/2014/600155/1 від 30.07.2014р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при наданні пакету документів з додатком необхідних документів на вимогу Дніпропетровської митниці заявлено повні відомості про митну вартість товару, претензії про недостовірність відомостей відповідач не висловлював.

На думку позивача, у відповідача не було жодних законних підстав визначати митну вартість за іншим методом, ніж за методом вартості операції, що був заявлений позивачем.

Тому, на думку позивача, рішення, що оскаржено є протиправними.

Представники позивача, що прибули у судове засідання, позов підтримали та надали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, зазначив, що рішення, що оскаржено є правомірними.

Відповідач надав до суду заперечення на адміністративний позов, відповідно до якого адміністративний позов не визнає на основі того, що якщо митна вартість не може бути визначена за основним медодом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України.

Заслухавши представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 30.07.2014 декларантом позивача до Дніпропетровської митниці Міндоходів (МП «Дніпродзержинськ») для здійснення митного оформлення в режимі «імпорт» подано додаткову електронну митну декларацію №110010000/2014/021278 на товар «вироби з мінеральних речовин, що містять магнезіт: «переклаузовуглецева невипалена цегла у формі трапеції чорного кольору марки PN-MT-10A-DMKD з вмістом MgO - 82,06%; С - 8,53%».

Даний товар надійшов на адресу ПАТ «ДМКД» на виконання зовнішньоекономічного контракту від 13.02.2014 № 14-0298-12, укладеного між позивачем та компанією "Puyang Refractories Group Co., Ltd", ОСОБА_2.

Відповідно до п. 5, 6 ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі - відомості про товари: найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); код товару згідно з УКТ ЗЕД; найменування країни походження товарів (за наявності); опис упаковки (кількість, вид); кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; відомості про уповноважені банки декларанта; статистична вартість товарів; відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплат.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Митна вартість товару була заявлена декларантом позивача відповідно до ст. 58 МКУ шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) і складала 1030 дол. США за тону.

На підтвердження визначеної митної вартості декларантом позивача надані документи, які перелічені у графі 44 МД.

При візуальному контролі документів до МД відповідно ст. 337 МКУ виявлено певні ознаки ризиковості операції.

З причин певного ступеню ризиковості операції та з метою здійснення вичерпного переліку форм та обсягів митного контролю для унеможливлення декларування недостовірної митної вартості та посадовою особою, що здійснює митний контроль та митне оформлення за товарами сформовані ризики: Захід 105-2 «Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів»

Відповідно до пункту 1 ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. На виконання вимог ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України під час проведення митного контролю і митного оформлення здійснено перевірку наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Виконання вимог, передбачених ч. 1 ст. 58 МКУ щодо наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) за наданими документами перевірити неможливо.

Відповідно до статті 17 та додатку III, параграфа 6 до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності. Згідно ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В результаті такого контролю встановлено наступне:

1. Відповідно до умов п.2.1 зовнішньоекономічного Контракту до вартості товару включено вартість пакування та маркування, але відомостей щодо відповідної складової митної вартості декларантом позивача не надано.

2. За умовами Контракту у разі переміщення товару залізничним транспортом ціна товару визначається на умовах DAP ст. Правда.

На підтвердження заявленої митної вартості товару надано комерційний інвойс від 20.05.2014 № PNCIS15404B. У відповідності до умов Контракту (п.3.5) та відомостей, вказаних у залізничній накладній від 29.05.2014 №L041407, цей інвойс прямував разом з вантажем.

Разом з тим, інвойс не містить відбитку штампу «Під митним контролем» митниці на кордоні, який повинен бути з урахуванням вимог ст. 335 МКУ та п. 3.4 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Мінфіну України від 09.10.2012 № 1066.

Зазначене унеможливлює перевірку числового значення заявленої митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена 'або підлягає сплаті за цей товар.

3. До митного оформлення надана експортна декларація від 01.06.2014 № 91454074, в якій зазначено, що товар за кодом НОМЕР_1 вартістю 39334,67 дол. США (1,030 дол. США/кг) по Контракту від 13.02.2014 № 14-0298-12 поставляється на умовах CIF.

У той же час відповідно до наданих до митного оформлення документів (Контракт, Специфікація № 7) спірний товар поставляється на умовах DAP ст. Правда за такими самими цінами.

В наданих документах вартість спірного товару визначена однаковою при різних умовах поставки.

Відповідно до наданих товаросупровідних документів (залізнична накладна від 29.05.2014 №L041407) поставка спірного товару в Україну з ОСОБА_2 здійснена залізничним транспортом.

Експортна декларація містить відомості щодо вартості транспортування (10 500 дол. СІЛА) та страхування (70 дол. США).

Поряд з цим декларантом ПАТ «ДМКД» не надано документів на підтвердження вказаних складових митної вартості.

Враховуючи викладене, наявні підстави вважати, що до заявленої декларантом митної вартості товару на умовах поставки DAP ст. Правда транспортну складову включено не в повному обсязі.

4. Декларантом ПАТ «ДМКД» надано лист від 20.06.2014 № 062Д/857, яким повідомлено про неможливість підтвердження транспортних витрат територією України, на підставі чого ціна товару, визначена контрактом, заявлена декларантом як митна вартість.

Всупереч зазначеному гр. 56 залізничної накладної від 29.05.2014 № L041407 містить інформацію щодо провізної плати 1143,67 шв. фр. засвідчену штампом ст. Забайкальськ; (гр.59) - відомості про додатковий збір - 70,5 грн.

Частиною 10 ст.58 МКУ визначено, що складовими митної вартості товарів, є всі витрати, пов'язані з доставкою вантажу до визначеного умовами договору географічного пункту, в тому числі транспортні витрати, що включають в себе витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

У зв'язку з цим та з урахуванням умов постачання DAP ст. Правда вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.

Крім того, відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 p. N 65, собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов'язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення.

У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов'язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду).

Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, страхові витрати є частиною загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, частини четвертої, десятої статті 58 Митного кодексу України), Податкового кодексу України (пункту 190.1 статті 190) є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.

В даному випадку перевезення імпортованого вантажу здійснювалось залізничним транспортом (суцільнометалеві криті вагони, що є пересувним складом РФ) з ОСОБА_2 через територію Росії, (з перевантаженням з китайських вагонів у вагони РФ).

У виданні ДП Укрпромзовнішекспертиза «Дайджест цін товарів на світових ринках» (за період з 16.06.2014 по 30.06.2014) випуск № 12 міститься інформація стосовно вартості залізничних перевезень пересувним складом Росії у червні. Так, за відомостями таблиці № 14 вартість орендної ставки суцільнометалевого критого вагону об'ємом 120-122 м у червні складає 500,00-680,00 руб.РФ/добу, без ПДВ. Окрім того, зазначені у залізничній накладній відомості щодо провізної плати 1143,67 Шв.фр. можуть складати вартість транзитного перевезення територією РФ. Декларантом пояснень та/або документів із зазначеного не надано.

Таким чином, надані позивачем документи не містять відомостей, що однозначно свідчать про включення до ціни товару транспортної складової, яка б враховувала усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення (перевезення, навантажувально-перевантажувальні витрати, витрати з експедирування вантажу). Отже у відповідача були наявні підстави для сумніву у повноті врахування транспортної складової у заявленій декларантом митній вартості товару.

5. Водночас декларантом позивача не надано документів, що свідчили б про врахування зазначеної складової у митній вартості імпортованого товару.

Враховуючи вищезазначене та у відповідності до ч. 3 ст. 53 МКУ, якщо документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант, або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Частиною 6 ст. 53 МКУ передбачено, що декларант, або уповноважена ним особа, за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

За результатами опрацювання наданих до митного оформлення документів посадовою особою митниці було сформовано електронне повідомлення 1 від 29.07.2014 та засобами електронного зв'язку направлено декларанту позивача.

Листом від 30.07.2014 № 062Д/1133 позивач повідомив митницю про ознайомлення з надісланою інформацією, про неможливість надання додаткових документів та про наданні їх в установлений законом термін згідно ч.8 ст. 55 МКУ.

Оскільки надані декларантом ПАТ «ДМКД» документи не відповідають положенням МКУ частин 2, 8 ст.52; частини 10 ст.58 МКУ та не містять відомостей, що підтверджені документально, визначені кількісно і достовірні для підтвердження числових значень митної вартості товару, відповідно до ч.5 ст.55 МКУ під час проведення консультацій здійснено обмін наявною у митного органу та декларанта інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно із положеннями частини другої статті 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Також згідно ч. 3 ст. 337 МКУ посадовою особою митниці проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних стосовно імпортованого товару, які містяться в митній декларації та інших документах, поданих для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях інших митниці оформлень, зокрема - МД (ІМ 40) від 15.01.2014 № 110010000/2014/20013, від 03.02.2013 № 110010000/2014/0020110, за якими позивачем оформлений такий самий товар, ввезений за цим самим контрактом із рівнем заявленої декларантом митної вартості - 1,344 дол. США/кг.

Окрім того, у митного органу наявна інформація стосовно митного оформлення аналогічного товару за МД (ІМ 40) 702020001/2014/5005 від 10.06.2014 з рівнем заявленої декларантом митної вартості: - цегла марки PN-МТ-12А - 1,3861 дол. США/кг; цегла марки РN-МТ-16А - 1,3650 дол. США/кг.

Таким чином, рівень заявленої декларантом митної вартості «периклазовуглецевої цегли марки PN-МТ-10А-DMKD» 1,030 дол. США/кг нижчий, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за МД.

Відповідно до ст. 33 Митного кодексу України органи доходів і зборів використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.

За результатами співставлення заявленого рівня митної вартості товарів з розрахованою за відомостями наданих декларантом до митного оформлення документів та з наявною у органу доходів та зборів інформацією про рівень цін на такі товари, проведеного відповідно до положень ст. 337 МКУ та з урахуванням частини другої Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів та зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМСУ від 13.07.2012 № 362, встановлено, що у органу доходів та зборів наявна інформація щодо митного оформлення товару того ж виробника, співставного за хімічним складом та фізичними властивостями, за ціною вищою, ніж заявлена за МД.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, якщо декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару; неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МКУ; відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У зв'язку з наведеним митна вартість зазначеного імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), відповідно, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 МКУ та п. 2.6 розділу II Наказу Мінфіну України від 24.05.2012 № 599 прийняте рішення про коригування митної вартості.

Згідно ч. 3 ст. 58 МКУ у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ.

Відповідно ч. 3 ст. 57 МКУ кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МКУ.

Консультацію щодо застосування методів визначення митної декларантом проведено.

Для проведення коригування митної вартості товару у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів (ст. 59 МКУ), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Враховуючи положення ч. 2 ст. 61 МКУ, наявна інформація щодо вартості аналогічних (подібних) товарів (ст. 60 МКУ), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не може бути застосована, оскільки товари виготовлені виробником оцінюваних товарів, не є співставними за призначенням.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст. 62, ст.63 МКУ) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.

У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.

Отже, застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-г - резервний метод (ст.64 МКУ).

Визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості, що визначена за 3 методом - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів за попереднім контрактом ПАТ «ДМКД» з урахуванням застережень п.п.2, 3 ч. 6 ст.64 МКУ такого самого товару (враховуючи хімічний склад, марку, виробника, час ввезення, розмір партії ) із рівнем митної вартості - 1,344 дол. США/кг (МД (ІМ 40 ) від 15.01.2014 № 110010000/2014/20013, від 03.02.2014 № 110010000/2014/0020110/.

Вказана інформація була доведена до відома декларанта позивача електронним повідомленням 2 від 30.07.2014. Листом від 30.07.2014 № 062Д/1134 декларант ПАТ «ДМКД» повідомив митницю про ознайомлення з даною інформацією.

Відповідно до положень ч.7 ст. 55 МКУ, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених ч.б ст.307 МКУ.

Позивач скористався наданим правом і згідно МД від 01.08.2014 № 110010000/2014/021301 товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до положень частини сьомої статті 55 МКУ.

В подальшому на виконання приписів частини 8 статті 55 МКУ позивач листом від 08.09.2014 № 062Д/1477 звернувся до Дніпропетровської митниці Міндоходів з проханням розглянути питання щодо відкликання спірного Рішення про коригування митної вартості від 30.07.2014 № 110010000/2014/600155/1 у зв'язку з наданням додаткових документів, а саме:

- експертного висновку Дніпропетровської ТПП від 26.08.2014 № ГО-3708;

- калькуляції № 14-05-066 від 06.08.2014;

- листа № 14-05-072 від 27.08.2014.

Інші документи за сформованим переліком до митниці не надходили.

Відповідно до положень частини дев'ятої статті 55 МКУ митницею, з урахуванням положень законодавства, розглянуто документи спірного митного оформлення та вище вказані додаткові документи, надані ПАТ «ДМКД» на підтвердження заявленої митної вартості.

Враховуючи, що фактична поставка товару здійснюється залізничним транспортом безпосередньо з ОСОБА_2 в Україну, надані пояснення застосування умов поставки не можуть бути враховані при здійсненні перевірки.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Жоден із зазначених у висновку Дніпропетровської ТПП від 26.08.2014 № ГО-3708 Інтернет-ресурсів не містить переконливої інформації, яка б відповідала концепціям порівняльного підходу, що використовується експертом для маркетингового аналізу та результатів розрахунків щодо можливих коригувань відносно основних елементів, які використані експертом для порівняння.

Згідно умов специфікації № 7 до зовнішньоекономічного Контракту станом на дату звернення позивача до митниці листом від 08.09.2014 № 062Д/1477 у ПАТ «ДМКД» оплата за постановлений товар вже повинна бути здійснена.

Враховуючи дату фактичної поставки імпортованої партії товару, випущеного у вільний обіг за МД від 01.08.14 №110010000/2014/021301 (19.06.2014 - згідно календарного штемпеля ст. Правда на залізничній накладній), та положень контракту, на момент подання листа від 08.09.14 №№ 062Д/1477, у ПАТ «ДМКД» вже повинні бути банківські платіжні документи, які б підтверджували фактичну суму, сплачену позивачем за товар.

Однак, ПАТ «ДМКД» банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, до митниці не були надані ані під час митного оформлення, ані під час дії гарантійних зобов'язань.

Відповідно до положень частини другої статті 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Керуючись положеннями частини шостої статті 54 МКУ орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи результати перевірки, невідповідності відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та за результатами розгляду додатково наданих документів, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з сформованим митницею переліком, керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, у митниці були відсутні правові підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування Рішення про коригування митної вартості від 30.07.2014 №110010000/2014/600155/1.

Таким чином, оскаржуване Рішення про коригування митної вартості від 30.07.2014 №110010000/2014/600155/1 залишено чинним.

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом митниці від 12.09.2014 №5826/04-50-52.

Відповідно до частини 1 статті 260 МКУ якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Частиною 1 статті 261 МКУ визначено, що у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Спірний товар був поданий до оформлення за тимчасовою митною декларацією від 20.06.2014 № 110010000/2014/020893, під час здійснення митного контролю та митного оформлення були відібрані проби (зразки) товару та направлені на дослідження до експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи.

Після проведення відповідного експертного дослідження та надання висновку за його результатами декларантом позивача на спірний товар була подана спірна митна декларація від 29.07.2014 № 110010000/2014/021278 яка є додатковою декларацією (ДТ) до тимчасової митної декларації від 20.06.2014 № 110010000/2014/020893.

Згідно частини 3 статті 260 МКУ для випуску товарів відповідно до заявленого митного режиму за тимчасовою митною декларацією застосовуються курси валют, визначені відповідно до статті 3 і цього Кодексу, заходи тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на дату прийняття органом доходів і зборів тимчасової митної декларації для оформлення.

Тобто, при оформленні додаткової МД на спірний товар використовуються відомості, інформація, курси валют тощо, чинні на день подання тимчасової МД на цей товар.

Таким чином, під час оформлення спірної додаткової МД використовувалась інформація станом на 20.06.2014 (дата оформлення тимчасової МД) і, відповідно неможливо було використовувати інформацію, яка міститься в Рішення про коригування митної вартості від 14.07.2014 № 110010000/2014/600130/1.

Крім того, спірний товар та товар, митна вартість якого була скоригована у Рішенні про коригування митної вартості від 14.07.2014 № 110010000/2014/600130/1, не співпадають за хімічними та фізичними характеристиками. Товар різниться за формою, маркою та відсотковим вмістом магнезиту MgO, що є визначальним для цих виробів.

При проведенні митного контролю у митного органу була наявна інформація стосовно митного оформлення аналогічного товару за МД (ІМ 40) 702020001/2014/5005 від 10.06.2014 з рівнем заявленої декларантом митної вартості: - цегла марки РІЧГ-МТ-12А -1,3861 дол. США/кг; цегла марки РМ-МТ-16А -1,3650 дол. США/кг.

Разом з тим, з урахуванням саме вимог частин 2, 3 статті 64 МКУ митницею вартість спірного товару була скоригована до вартості товару по МД (ІМ 40) від 15.01.2014 № 110010000/2014/20013, від 03.02.2014 № 110010000/2014/0020110, за якими позивачем оформлений такий самий товар, ввезений за цим самим контрактом із рівнем заявленої декларантом митної вартості - 1,344 дол. США/кг.

При цьому спірний товар та товар, оформлений за МД від 15.01.2014 № 110010000/2014/20013, від 03.02.2014 № 110010000/2014/0020110, вироблені одним виробником та збігаються за хімічними та фізичними характеристиками.

Крім того, в цих МД декларантом позивача самостійно заявлені другорядний 26 (3) та другорядний 2г (6) методи визначення митної вартості (МД№ 110010000/2014/20013 та№ 110010000/2014/0020110 відповідно).

При цьому до документів митного оформлення в якості підстави для визначення цих методів митної вартості в графі 44 МД вказано Рішення про коригування митної вартості від 22.03.2013 № 110010000/2013/600167/1 (код документа - 1501). Дане рішення позивачем не оскаржувалось і є чинним на даний час.

З огляду на викладене, рішення, що оскаржено є правомірними. Тому, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2015 року

Суддя ОСОБА_1