Справа № 2а-1670/6044/11
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2011-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6044/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

при секретарі Курбалі А.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчуцька кондитерська фабрика" Рошен" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання протиправними та нечинними податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2011 року Публічне акціонерне товариство "Кременчуцька кондитерська фабрика" Рошен" (далі -позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області (далі- відповідач) про визнання протиправними та нечинними податкових повідомлень-рішень № /2180 від 04.07.2011 року, яким позивачу було нараховано грошове зобов'язання з ПДВ за основним платежем 96 981,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 48 490,50 грн., та № /111 від 04.07.2011 року, яким позивачу було зменшено суму від'ємного значення ПДВ за грудень 2010 року в розмірі 170 221,00 грн.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на незгоду з висновками позапланової виїзної перевірки з питань взаємовідносин з ТОВ "Енергоінвест", ПП "Фірма "Мега-Центр" за грудень 2010 року, що набрала форму акту від 17.06.2011 року № 4143/23-209/00382191, зазначали, що підприємством позивача не було допущено порушень пп.7.2.1 п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", а взаємовідносини з контрагентам в повному обсязі відображені у податковому та бухгалтерському обліку ПАТ "КрКФ" на підставі первинних бухгалтерських документів та носили реальний характер.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні. У запереченнях посилався на висновки акту, згідно яких позивачем неправомірно віднесено до складу податкового кредиту в грудні 2010 року суми ПДВ по податковим накладним, які отримані від ПП "Фірма "Мега -Центр" у зв'язку з постачанням природного газу, оскільки вказаний контрагент згідно інформації податкового органу перебуває у стані -"запит на встановлення місцезнаходження", у зв'язку з чим неможливо підтвердити здійснені операції та перевірити повноту та правильність відображену в податковому обліку сплату ПДВ до бюджету, видані ПП «Фірма «Мега Центр»оформлені з порушенням вимог, встановленими законом, а відтак не можуть слугувати належним підтвердженням здійснених господарських операцій та правильності формування податкового кредиту.

Суд заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен" (ідентифікаційний номер 00382191) зареєстроване Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області 20.04.1998 року (09.02.2011 р. замінено свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи у звязку із зміною найменування юридичної особи, а саме в назві було замінено Закрите акціонерне товариство (ЗАТ) на Публічне акціонерне товариство (ПАТ). Позивач перебуває на податковому обліку в Кременчуцькій ОДПІ та зареєстрований платником податку на додану вартість з 02.07.1997 року, індивідуальний податковий номер 32 (свідоцтво від 02.03.2011 р. № 100325946 серії НБ № 201761).

Згідно довідки АБ № 396798, виданої Управлінням статистики у м.Кременчуці 21.03.2011 року, позивач здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 15.84.0 - виробництво какао, шоколаду та цукристих кондитерських виробів; 51.36.0- оптова торгівля цукром, шоколадними та кондитерськими виробами; 51.90.0- інші види оптової торгівлі; 63.21.2- функціонування інфраструктури автомобільного та міського транспорту; 63.12.0- складське господарство; 70.20.0- здавання в оренду власного нерухомого майна.

В період з 03.06.2011 року по 09.06.2011 року на підставі направлення від 03.06.2011 року № 2441/002441 ОСОБА_3 згідно п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI та відповідно до Наказу Кременчуцької ОДПІ від 03.06.2011 року № 2905 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства Кременчуцької кондитерської фабрики "Рошен" (далі -ПАТ КРКФ "Рошен") з питань взаємовідносин з ТОВ "Енергоінвест", ПП "Фірма "Мега -Центр" за грудень 2010 року.

За результатами перевірки складено акт № 4143/23-209/00382191 від 17.06.2011 року, яким зафіксовано порушення пп.7.2.1 п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого завищено суму зарахування від'ємного значення до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2010 року на 170221 грн., а також занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет ПДВ за грудень 2010 року в сумі 96981 грн.

Так, перевіркою було встановлено, що між ЗАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен" та ПП "Фірма "Мега- Центр" був укладений договір на постачання природного газу від 01.01.2010 року № 10/317-ПГ. Договором встановлений порядок та умови постачання, приймання та обліку газу, а саме: кількість газу, що одержує споживач визначається на підставі показників контрольно -вимірювальних приладів, що встановлені у споживача. Приймання - постачання газу, що постачається у відповідному місяці, оформлюється щомісячними актами приймання - передачі газу. Додатковими угодами до зазначеного договору було визначено ціну 1000,00 куб.м. природного газу.

ПП "Фірма "Мега- Центр" на момент укладення договору та його виконання було зареєстровано платником податку на додану вартість (свідоцтво від 21.04.2006 р. № 23490345 серії НБ № 139933) та мало ліцензію Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕ) на постачання природного газу за нерегульованими тарифами від 11.08.2006 р. серії АВ № 078091 терміном дії з 03.08.2006 р. по 02.08.2011 р.

Умовами вищевказаного договору передбачено, що даний договір набуває юридичної сили за умов, якщо споживач укладе договори на транспортування газу з ДК "Укртрансгаз".

На підтвердження виконання цього пункту договору позивачем було надано суду копію договору № 09/4155/10 від 01.12.2009 року між ЗАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен" та ДК "Укртрансгаз" НАК «Нафтогаз України»в особі заступника директора з транспортування та обліку газу філії «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз», відповідно до якого виконавець зобов'язується транспортувати газ по магістральних газопроводах в загальному потоці до газорозподільної станції, та передати його газорозподільному підприємству в загальній кількості не вище сумарного добового ліміту для даної ГРС.

Також судом встановлено, що позивачем було укладено договір № 10-10-21-8/ТГ/2010 про надання послуг по транспортуванню природного газу від 31.12.2009 року з ВАТ "Кременчукгаз" (газорозподільне підприємство), згідно умов якого газорозподільне підприємство зобовязується здійснити транспортування природного газу, придбаного замовником у постачальників до вхідної засувної арматури на обєктах споживання природного газу замовника.

Перевіркою встановлено, що позивачем на виконання договору з ПП "Фірма "Мега -Центр" було отримано від контрагента наступні податкові накладні:

- № 1454 від 02.11.2010 року на суму 313480,52 грн., у т.ч. ПДВ -62696,10 грн. ( за природний газ за листопад 2010 року);

- № 1458 від 23.11.2010 року на суму 338492,50 грн., у т.ч. ПДВ -67698,50 грн. (за природний газ за грудень 2010 року);

- № 1520 від 02.12.2010 року на суму 266560,58 грн., у т.ч. ПДВ - 53312,12 грн. ( за природний газ за грудень 2010 року);

- № 1521 від 23.12.2010 року на суму 417474,08 грн., у т.ч. ПДВ -83494,82 грн. (за природний газ за грудень 2010 року).

Загальна сума податку на додану вартість за вказаними накладними склала 267201,54 грн.

Отримання вищевказаних обсягів природного газу позивач підтверджує актами прийому-передачі між позивачем та ПП "Фірма "Мега -Центр" від 30.11.2010 року відповідно до якого передано газу за листопад 2010 року в обсязі 298,124 т.куб.м. по ціні 2187,20 грн. без ПДВ на загальну суму з ПДВ 807 301,92 грн.; від 31.12.2010 року, відповідно до якого передано газу за грудень 2010 року в обсязі 301,862 т.куб.м. по ціні 2187,20 грн. без ПДВ на загальну суму з ПДВ 817 424,20 грн., оплата за поставку якого підтверджується платіжними дорученнями та банківськими виписками, наявними в матеріалах справи.

Як зазначав представник позивача в судовому засіданні, отримання газу відбувалося шляхом прийняття з газотранспортної системи "Кременчуцького УМГ" у господарську власність ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен", яка має належний технічний стан та умови для безпечного використання системи газопостачання. Крім того, позивачем надано план поверхневого газопровода, паспорт на газове господарство, докази на введення в експлуатацію газопостачальної системи, паспорт на газове господарство (реєстраційний № 2) ЗАТ «Кременчуцька кондитерська фабрика»від 19.07.2007 р., свідоцтво про повірку комплексу вимірювального автоматизованого обліку споживання природного газу на базі обчислювача "ОЕ- 22ДМ IZ" заводський номер 0164, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

На підтвердження транспортування природного газу позивачем було надано акти прийому - передачі фактично протранспортованих обсягів газу № 1664 від 30.12.2010 року в обсязі 301,862 тис.куб.м. та актом від 30.11.2010 року в обсязі 298,124 тис.куб.м. на виконання умов договору між ЗАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен" до ВАТ "Кременчукгаз". У вказаних актах зазначено, що в грудні 2010 року Газорозподільними мережами ВАТ "Кременчукгаз" було протранспортовано природний газ в обсязі 301,862 тис.куб.м. приведених до стандартних умов від оптового постачальника ПП "Фірма "Мега-Центр" через газотранспортну систему "Кременчуцьке УМГ".

На підставі вищевказаних актів приймання-передачі природного газу та отриманих податкових накладних позивачем було сформовано податковий кредит за грудень 2010 року, що відображено у поданій податковій декларації за грудень 2010 року від 17.01.2011 року № НОМЕР_1, в якій у р.17 "Усього податкового кредиту" задекларовано суму податкового кредиту в розмірі 1990653 грн., у тому числі по контрагенту ПП "Фірма "Мега -Центр" - в розмірі 267202 грн., у р.21 встановлено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 170221 грн.

Реальність проведених господарських операцій, фактичне переміщення транспортованого газу та їх обсяги не заперечуються Кременчуцькою ОДПІ.

Разом з тим, враховуючи, що зміни стану платника ПП "Фірма "Мега -Центр" з «0»-основний платник почалися з грудня 2010 р., а саме з грудня 2010 року стан платника -"23"- місце знаходження не встановлено; з січня 2011 року стан платника -"9" -направлено повідомлення за Ф. № 18- ОПП; з березня 2011 року стан платника -"8" -направлено повідомлення про відсутність за місцем знаходження, то перевіряючі ревізори дійшли висновку, що вказана ПП "Фірма "Мега -Центр" в податкових накладних, які видані в грудні 2011 р., адреса підприємства не відповідає дійсним обставинам справи, а відтак і видані ним податкові накладні оформлені з порушенням вимог закону, а тому позивач не мав права на формування податкового кредиту на підставі даних податкових накладних.

З урахуванням наведеного, перевіряючими встановлено, що позивачем в грудні 2010 р. було допущено порушення пп.7.2.1 п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" (в редакції, що діяв станом на момент виникнення правовідносин).

На підставі акту перевірки винесено податкові повідомленя-рішення № /2180 від 04.07.2011 року, яким позивачу було нараховано грошове зобов'язання з ПДВ за основним платежем 96 981,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 48 490,50 грн., та № /111 від 04.07.2011 року, яким позивачу було зменшено суму від'ємного значення ПДВ за грудень 2010 року в розмірі 170 221,00 грн.

Із винесеними рішеннями позивач не погодився та оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку оскаржуваним рішенням, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок обчислення і сплати податку на додану вартість на момент формування позивачем податкового кредиту за грудень 2010 р. регламентувався Законом України Про податок на додану вартість (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин, надалі ЗУ Про ПДВ).

Відповідно до п.п 7.4.1. п. 7.4 ст. 7 Закону України Про ПДВ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підпунктом 7.4.4 пункту 7.4 ст. 7 цього Закону встановлено, що якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Згідно із пп. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пп. 7.2.6.).

Податкова накладна відповідно до пп. 7.2.6. п. 7.2. ст. 7 Закону видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Пп. 7.2.4. п. 7.2. ст. 7 Закону передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

За змістом підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 цього Закону, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

При цьому для отримання права сформувати податковий кредит із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати, зокрема, податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання в господарській діяльності.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з підпунктом 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону податкова накладна має містити зазначені окремими рядками: порядковий номер, дату виписування, назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, податковий номер платника податку (продавця та покупця), опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг).

Судом встановлено, що під час укладення договору та виконання його умов позивач та його контрагент ПП "Фірма "Мега-Центр" були зареєстровані платниками податку на додану вартість, а тому ПП "Фірма "Мега-Центр" мали право видавати податкові накладні, а позивач на їх підставі формувати податковий кредит.

Щодо висновків в акті перевірки про неналежне заповнення податкової накладної, оскільки місцезнаходження ПП "Фірма "Мега-Центр", яке зазначено в цих накладних, не відповідає дійсним обставинам, справи суд зазначає наступне.

Відомості про місцезнаходження ПП "Фірма "Мега-Центр" за адресою АДРЕСА_1 були наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, оскільки як зазначено відповідачем в акті перевірки повідомлення про відсутність за місцем знаходженням реєстратору Кременчуцькою ОДПІ було направлено в березні 2011 року, а запис до ЄДР було внесено пізніше після проведення останнім відповідної перевірки. Таким чином, в грудні 2010 року позивач міг посилатися на відомості, які містилися в ЄДР, як достовірні і вважати податкові накладні належним чином складеними. Обовязку субєктів господарювання перевіряти достовірність інформації внесеної до податкових накладних чи відповідність її фактичним даним чинним законодавством не передбачено.

Виходячи із аналізу вищевказаних норм та встановлених обставин суд дійшов висновку, що первинні документи (акти приймання передачі природного газу, податкові накладні та інш.) по господарським операціям між зазначеними контрагентами у перевіряємому періоді містили всі обовязкові реквізити, встановлені вищезазначеними нормами, а відтак містять повну та достовірну інформацію про здійснені господарські операції. Таким чином дані операції підтверджені первинними документами, які мають юридичну та доказову силу в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Як було зазначено вище, реальність проведених господарських операцій, фактичне переміщення транспортованого газу та їх обсяги, а також використання позивачем цього газу в технологічному процесі виготовлення продукції не заперечуються Кременчуцькою ОДПІ та відповідні висновки не містяться в акті перевірки.

Якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на бюджетне відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення рішення були винесені відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для їх прийняття, тобто необгрунтовано, та є неправомірними, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Кременчуцька кондитерська фабрика" Рошен" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання протиправними та нечинними податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № /2180 від 04.07.2011 року, яким позивачу було нараховано грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем 96 981,00 грн. (дев'яносто шість тисяч дев'ятьсот вісімдесят одна гривня), за штрафними (фінансовими) санкціями 48 490,50 грн. (сорок вісім тисяч чотириста дев'яносто гривень п'ятдесят копійок)

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № /111 від 04.07.2011 року, яким позивачу було зменшено суму від'ємного значення податку на додану вартість за грудень 2010 року в розмірі 170 221,00 грн. (сто сімдесят тисяч двісті двадцять одна гривня).

Стягнути з Державного бюджету на користь Публічного акціонерного товариства "Кременчуцька кондитерська фабрика" Рошен" витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 15 серпня 2011 року.

Суддя Л.О. Єресько