Справа № 598/1046/15-а
Суддя: Олещук Б. Т.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/1046/15-а
провадження № 2-а/598/28/2015
ПОСТАНОВА

іменем України

"31" серпня 2015 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді Олещука Б.Т.

при секретарі Демчук О.М.

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АА2 №536377 від 09.07.2015р.,-

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії АА2 №536377 від 09.07.2015р..

Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно вказаної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень за те, що він не ліквідував ямковість глибиною 10-12 см. на 4-5 км. а/д «Вишнівець-Ланівці» та на мості, чим порушив вимоги ст.9.12 Закону України «Про державний рух», п.11 ПКМУ від 30.03.1994р. №198, п.п.3.1.1 та 3.1.2 ДСТУ 3587-97.

Позивач вважає, що зазначена постанова підлягає скасуванню як протиправна, оскільки філія «Збаразький райавтодор» є підрозділом ДП «Тернопільський облавтодор» та Службою автомобільних доріг у Тернопільській області, по розпорядженню власника автодороги служби автомобільних доріг у Тернопільській області. Завдання на виконання робіт Службою автомобільних доріг видається щомісячно з переліком назв доріг, на яких плануються проводитися роботи, та види робіт. В червні 2015 року завданням Служби автомобільних доріг по ліквідації ямковості на дорозі Т-20-09 Вишнівець-Ланівці, яку обслуговує філія «Збаразький райавтодор», не було передбачено, відповідно кошти не виділялися та дані недоліки не були ліквідовані.

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і просив позов задовольнити посилаючись на ті ж обставини.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином і не повідомив про причину неявки.

За таких обставин, приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №536377 від 09.07.2015р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.. Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови ОСОБА_1 не ліквідував ямковість глибиною 10-12 см. на 4-5 км. а/д «Вишнівець-Ланівці» та на мості, чим порушив вимоги ст.9.12 Закону України «Про державний рух», п.11 ПКМУ від 30.03.1994р. №198, п.п.3.1.1 та 3.1.2 ДСТУ 3587-97 (а.с.4).

У постанові серії АА2 №536377 від 09.07.2015р. не зазначено докази, на підставі яких винесено вказану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпроАП, а також не зазначено коли саме було вчинено правопорушення.

Філія «Збаразький райавтодор» Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», є підрядною організацією і не є юридичною особою, що підтверджується матеріалами справи (5-31).

Диспозиція ч.1 ст.140 КУпроАП передбачає відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до вимог ст.254 КУпроАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Стаття 278 КУпроАП зобовязує орган, який розглядає справу, зясувати ряд обставин, які мають значення для правильного її вирішення.

Статтею 251 КУпроАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Незважаючи на вимоги КУпроАП, відповідачем не наведено доказів на підтвердження викладених інспектором ДПС у постанові обставин та спростування заперечень у позові ОСОБА_1 проти цього.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, яких притягають до адміністративної відповідальності, потерпілих, їх законних представників та захисників. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст.283, 284 КУпроАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З оскаржуваної постанови вбачається, що інспектор ДАІ зазначені вимоги закону не виконав. При винесенні постанови не врахував докази, які передбачені ст.251 КУпроАП та обставин визначених у ст.280 КУпроАП. У постанові зазначена лише фабула адміністративного проступку без посилання на докази. У ній не дано оцінку доказам, в порядку ст.252 КУпроАП, тобто вона не має жодного мотивування. Крім цього, у постанові не зазначено обставин передбачених статтями 33-35 КУпроАП, які необхідно враховувати при накладенні стягнення. Отже, оскаржувана постанова за змістом не відповідає вимогам ст.283 КУпроАП.

Відповідачем доказів правомірності постанови та заперечень на позов не подано.

Враховуючи те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати відповідно до вимог ст.71 КАС України на підставі наявних доказів.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку, що оскільки при винесенні зазначеної постанови порушено порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували твердження позивача про те, що даного правопорушення він не вчиняв, а тому суд вбачає, що в діях позивача відсутній склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.140 КУпроАП, у звязку з чим слід скасувати постанову серії АА2 №536377 від 09 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпроАП та накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.254, 256, 258, 287-289 КУпроАП, ст.ст.2, 6, 11, 14, 69, 71, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №536377 від 09 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень.

Дана постанова суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Олещук