Справа № 2а-7877/10/1470
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2010-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

16:55

26.11.2010 р. Справа № 2а-7877/10/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мельника О.М.

при секретарі судового засідання Меленчук М.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва, вул. Миколаївська, 17, м.Миколаїв,54018

доПідрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області Міністерства юстиції України, вул. Декабристів, 41/23, оф 800, м.Миколаїв,54020

провизнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,
В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій головного державного виконавця щодо визнання дій головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про стягнення з управління виконавчого збору при примусовому виконанні виконавчого листа №2-а-193 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, неправомірними; скасування постанови головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 від 28.10.2010 року про стягнення з управління виконавчого збору при примусовому виконанні виконавчого листа №2-а-193 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва; визнання дій головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про стягнення з управління витрат на проведення виконавчих дій при примусовому виконанні виконавчого листа №2-а-193 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, неправомірними та скасування постанови головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 від 28.10.2010 про стягнення з управління витрат на проведення виконавчих дій при примусовому виконанні виконавчого листа №2-а-193 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач вчинив неправомірні дії при винесенні постанови від 28.10.2010 року про стягнення з управління виконавчого збору при примусовому виконанні виконавчого листа №2-а-193 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, та постанови від 28.10.2010 про стягнення з управління витрат на проведення виконавчих дій при примусовому виконанні виконавчого листа №2-а-193 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, оскільки позивачем було повністю добровільно виконано рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва по справі №2-а-193.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених в письмових запереченнях, вважає що державний виконавець діяв в межах наданих повноважень, тому постанови є правомірними.

Суд заслухав думку представників сторін, встановив фактичні обставини справи на підставі всебічного, повного та обєктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів в їх сукупності та дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову з огляду на таке.

09.09.2009 на адресу до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції надійшла заява громадянки ОСОБА_2 про прийняття на примусове виконання виконавчого листа по справі № 2-а-193 виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про: зобов'язання Управління ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії з 26.12.2007р. та виплатити заборгованість по виплаті пенсії до ст. 54 ЗУ «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - рішення суду по справі №2-а-193).

15.09.2009 державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Пунктом даної постанови було встановлено 7-денний строк з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження для добровільного виконання боржником рішення суду.

УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва направила лист № 14436/06 від 22.09.2009 року, яким повідомило, що повністю та належним чином виконало вимоги державного виконавця від 16.09.2009 року №27741 про виконання рішення суду по справі №22-а-6497/08.

28.09.2009 державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, керуючись п.8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Оригінал виконавчого листа з відміткою про виконання направлено до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

23.02.2010 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції надійшла копія рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва №2-а-781/2010 від 22.01.2010, яким визнано дії державного виконавця неправомірними, скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.09.2009 та відновлено виконавче провадження по виконавчому листу №2-а-193.

24.02.2010 року на виконання рішення суду державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-а-193.

На виконання постанови в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області від 31.08.2010 про передачу матеріалів виконавчого провадження, винесеної відповідно до Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого, затвердженого Наказом Міністерства юстиції від 17.05.2004 за № 38/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 17.05.2004 за № 625/9224, матеріали виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по справі №2-а-193, передано з Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний акт та винесено постанову від 03.09.2010 року про прийняття до виконання виконавчого провадження.

30.09.2010 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області боржнику - Управлінню ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва за вих.№ 16/15295 направлено вимогу, якою зобов'язано боржника вчинити дії щодо виконання рішення суду в 7-денний строк з моменту отримання зазначеної вимоги. Позивачем отримано вимогу 01.10.2010 року.

06.10.2010 року на адресу підрозділу надійшов лист Управління ПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва, в якому повідомлено про фактичне виконання рішення суду в строк, встановлений для добровільного виконання.

Однак фактично строк для добровільного виконання вже не встановлювався. Вимогою державного виконавця від 30.09.2010 роз'яснено вимоги ст. 87 закону та попереджено про наслідки невиконання рішення суду у строк встановлений державним виконавцем.

28.10.2010 року державним виконавцем підрозділу керуючись вимогами п.8 ст.37 Закону винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копію якої направлено на адресу сторін виконавчого провадження та органу, що видав виконавчий документ.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.46 Закону у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувану за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.45 Закону витрати органів державної виконавчої служби на організацію та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень є витрати виконавчого провадження. До витрат на організацію та проведення виконавчих дій належать кошти, витрачені для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби. Згідно до п.4.15.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 за № 74/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 за № 865/1458 (зі змінами) до таких витрат належать витрати на матеріально-технічне забезпечення діяльності органу державної виконавчої служби, у тому числі: придбання канцелярських та господарських товарів, поштові витрати та витрати на послуги зв'язку та інші витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій.

Постанову про відкриття виконавчого провадження отримано боржником 17.09.2009 року, а рішення суду у повному обсязі виконано боржником лише 05.10.2010 року.

Таким чином, державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області правомірно 28.10.2010 року винесено постанову від 28.10.2010 року про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 850,00 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність дій та спірних рішень.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.М. Мельник