Справа № 325/1619/15-а
Суддя: Діденко Є. В.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/325/124/2015 325/1619/15-а
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2015 року 11 год. 05 хв.

Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Олексюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Приазовське Запорізької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову № 35 (2015) у справі про адміністративне правопорушення, винесену 07.07.2015 року військовим комісаром Приазовського районного військового комісаріату Запорізької області підполковником ОСОБА_2 , якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 350 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Позов обґрунтований тим, що 20 серпня 2015 року позивач у відділі ДВС Приазовського районного управління юстиції отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.08.2015 року і дізнався, що на нього постановою військового комісара було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 350 грн. Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки йому не було вручено протокол про адміністративне правопорушення, справа про адміністративне правопорушення була розглянута у його відсутність і він не був повідомлений про час і місце розгляду справи. Крім того, на думку позивача, його відмова від отримання повістки про явку до військового комісаріату для проходження медичного огляду не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, оскільки статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема, є обов`язок з`являтися за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час. Проте, такого обов`язку громадян, як отримання повістки про явку до військового комісаріату для проходження медичного огляду, вказаною нормою не передбачено. Тому позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 210-1 КУпАП.

Представник позивача Муліка О.О. в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що 02.07.2015 року, ним, у присутності інших працівників військового комісаріату, за місцем проживання ОСОБА_1 було повідомлено позивачу про необхідність з`явитися 04.07.2015 року до військового комісаріату для проходження медичного огляду. ОСОБА_1 одразу відмовився, у зв`язку з чим працівники військового комісаріату повідомили його, що зараз буде складено протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 зайшов в будинок і зачинився там. На місці, ОСОБА_3 , як особою яка згідно з відповідним наказом військового комісара має право на складення протоколів про адміністративне правопорушення, був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 210-1 КУпАП. Оскільки позивач сховався в будинку і не бажав виходити для підпису проколу, в присутності двох свідків в протоколі було зазначено про відмову ОСОБА_1 від підпису протоколу і надання пояснень. Копію протоколу про адміністративне правопорушення намагались вручити для передання дружині ОСОБА_1 , яка перебувала у дворі, але вона відмовилась його отримати, а також відмовилась покликати ОСОБА_1 з будинку. У зв`язку з цим примірник протоколу про адміністративне правопорушення, в якому було зазначено дату, час і місце розгляду справи, було залишено на склоочиснику автомобіля, який стояв у дворі будинку за місцем проживання позивача. 07.07.2015 року справа про адміністративне правопорушення була розглянута військовим комісаром і накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 350 грн. 17.07.2015 року позивача було надіслано рекомендованим листом копію постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, але поштове відправлення було повернуто поштою з відміткою про відмову адресата від одержання. У зв`язку з цим, 10.08.2015 року постанову було направлено для примусового виконання до відділу ДВС. Представник відповідача вважає, що оскільки позивач відмовився від отримання оскаржуваної ним постанови, то пропустив встановлений законом 10-денний строк на її оскарження без поважних причин, судом було передчасно поновлено позивачу строк оскарження, а тому позов належить залишити без розгляду.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

На підставі ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі статтею 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Судом встановлено, що 02.07.2015 року службовцем ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , а саме вказано, що 02.07.2015 року ОСОБА_1 категорично відмовився отримати повістку військового комісара про необхідність прибути 03.07.2015 року до Приазовського РВК для проходження медичної комісії, чим порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію». В протоколі вказано, що розгляд справи відбудеться 07.07.2015 року о 10:00 год. в приміщенні військового комісаріату. Також, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу і отримання його копії в присутності двох свідків.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він у липні 2015 року разом з іншими працівниками військового комісаріату здійснював оповіщення осіб, про необхідність з`явлення до військового комісаріату в рамках проведення в Україні часткової мобілізації. В селі Богданівка Приазовського району вони прибули до подвір`я будинку ОСОБА_1 і побачили, що той знаходить у своєму дворі. ОСОБА_4 раніше знайомий з ОСОБА_1 , знає його в обличчя. Вони зайшли у двір і повідомили ОСОБА_1 про те, що йому необхідно з`явитись до військового комісаріату для проходження медичної комісії, на що ОСОБА_1 одразу відмовився. Вони попередили його, що у зв`язку з такою відмовою зараз буде складено протокол про адміністративне правопорушення, після чого ОСОБА_1 одразу сховався в будинку і зачинив двері. На місці був складений протокол про адміністративне правопорушення, де ОСОБА_4 розписався як свідок того, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу і отримання його копії. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 зачинився в будинку, вони пропонували дружині ОСОБА_1 , яка тоді знаходилась на дворі, отримати протокол про адміністративне правопорушення або хоча б покликати ОСОБА_1 з будинку, але вона відмовилась. У зв`язку з цим, примірник протоколу про адміністративне правопорушення, було залишено на склоочиснику автомобіля, який знаходився у дворі будинку.

Виходячи із зазначених обставин, які в позовній заяві фактично не оспорюються, на переконання суду, відповідальною особою військового комісаріату було правильно розцінено поведінку позивача як таку, що свідчила про його відмову від підпису протоколу про адміністративне правопорушення і ознайомлення з його змістом, про що на виконання вимог ч. 3 ст. 256 КУпАП обґрунтовано зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення № 35 (2015) від 07.07.2015 року військовим комісаром ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 350 грн. 00 коп.

З огляду на відмову позивача та членів його сім`ї від отримання протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає необґрунтованими доводи позовної заяви про неповідомлення ОСОБА_1 про дату та місце розгляду справи, оскільки позивач своєю недобросовісною поведінкою умисно уникнув сповіщення його про дату та місце розгляду справи, а тому на переконання суду такі обставини не свідчать про незаконність накладення на позивача адміністративного стягнення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення від 07.07.2015 року була направлена на адресу позивача поштою рекомендованим листом, але була повернута підприємством поштового зв`язку з відміткою про відмову адресата від одержання поштового відправлення.

Таким чином, суд вважає, що посилання позивача на необґрунтоване покладення на нього сплати штрафу у подвійному розмірі, є безпідставним, оскільки як свідчить поштовий конверт, позивач сам відмовився від отримання копії оскаржуваної постанови.

Крім того, суд не погоджується з доводами позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», військовий облік військовозобов`язаних відноситься до складової змісту мобілізаційної підготовки.
Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів (військовозобов`язані Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.
Відповідно до пункту 1.3 Положення «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі положення), затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року,основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Положення, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів. Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення. Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей. Повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, які можуть бути вилікувані, а також військовозобов`язаних плавскладу ВМС Збройних Сил України проводиться один раз у 5 років ВЛК військових комісаріатів, а льотного складу - ЛЛК військових комісаріатів.
Оцінюючи наведені правові акти, суд вважає, що законодавець визначає проходження медичного огляду як передумову для подальшого визначення призначення на воєнний час згідно законодавства про мобілізацію. Тому очевидним є факт, що відмова позивача від виконання обов`язку з`явитись за викликом військового комісару, а так само відмова від отримання повістки про такий виклик, є порушенням ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що створює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 210-1 КУпАП.

Доводи представника відповідача про необхідність залишення позову без розгляду суд вважає безпідставними, оскільки строк звернення до суду, виходячи з принципу верховенства права і права особи на доступ до правосуддя, обґрунтовано поновлено позивачу ухвалою суду від 25.08.2015 року.

Таким чином, на переконання суду, доводи позовної заяви є необґрунтованими, досліджені судом докази свідчать про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, водночас відповідачем було доведено законність притягнення позивача до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 69-72, 86, 158-163, 171-2 КАС України,

п о с т а н о в и в:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Приазовський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Повний текст судового рішення виготовлено 04 вересня 2015 року.

Суддя Є.В. Діденко