Справа № 415/3642/15-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернобривко Л.Б.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року справа №415/3642/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Ханової Р.Ф., Васильєвої І.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 13 липня 2015 року у справі № 415/3642/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10 червня 2015 року звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області та просив визнати дії неправомірними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити перерахунок пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2013 рік з 01.12.2014 року, відповідно до Закону України «Про престижність шахтарської праці» та переказати гроші на особистий рахунок: ПАТ «Сбербанк Россії» МФО 320627, рахунок НОМЕР_1. ЄДРПОУ: .

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 13 липня 2015 року у справі № 415/3642/15-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судове рішення є незаконним, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 1, 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці», та зазначає, що, маючи відповідний стаж, він отримує пенсію, встановлену відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», вказана стаття суперечить Закону України «Про престижність шахтарської праці», оскільки взагалі не передбачає визначення поняття середня заробітна плата та середня заробітна плата шахтаря. Це порушує його права, як шахтаря, на отримання пенсії в розмірі 80 % середньої заробітної плати шахтаря, а не заробітної плати, яка розраховується згідно з вимогами ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Сторони у судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та надану відповідачем на вимогу суду пенсійну справу позивача, і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_2, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області з 2002 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 5 зворотній бік, 7).

Після призначення пенсії ОСОБА_2 працює на шахті «Привільнянська» ПАТ «Лисичанськвугілля» з 12.08.2008 року по теперішній час в якості прохідника (а.с. 8).

На підставі особистої заяви ОСОБА_2 від 01.12.2014 року пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії з доданням стажу та заробітку. Після перерахунку загальний стаж роботи склав 29 років 03 місяці 25 днів. Коефіцієнт страхового стажу - 0,57250, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,77288, середньомісячний заробіток - 5951,63 грн. х 80% = 4761,30 грн. Розмір пенсії з 01.12.2014 року складає 4985,83 грн., а саме: основний розмір пенсії за віком - 4599,90 грн., доплата за понаднормативний стаж 18 років - 168,08 грн., доплата шахтарям до мін. розміру 80 % - 158,53 грн., підвищення по ст. 42 з 01.03.2012 року - 117,85 грн. (а.с. 13).

Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області із зверненням щодо розрахунку пенсії.

Листом від 03.07.2015 року пенсійний орган повідомив позивача про те, що здійснити перерахунок пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії (2013 рік), немає законних підстав (а.с. 15).

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні адміністративного позову з огляду на наступне.

Спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача щодо незастосування при перерахунку пенсії показника заробітної плати за попередній рік, що передує року звернення позивачем до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у контексті Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв (ч.1).

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058 одним із показників, який враховується в формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії є середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення не за перерахунком, а за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при перерахунку пенсії застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 Закону № 1058 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Отже, враховуючи вище викладене, колегія суддів зазначає, що, оскільки при первинному призначенні пенсії ОСОБА_2 застосовувався показник середньої заробітної плати за 2009 рік, то у відповідача були відсутні підстави для застосування при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати за 2013 рік.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 26.02.2013 року, 30.09.2014 року, 14.10.2014 року, де у справах за аналогічними позовами вирішено, що перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.

Колегія суддів враховує висновки, викладені в постановах Верховного Суду України при розгляді даної справи на підставі абзацу 2 ч. 1 ст. 244-2 КАС України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції було правомірно застосовано норми матеріального права, визначені ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, колегія суддів вважає за потрібне звернути увагу на наступне.

Як вбачається, з позовної заяви позивач просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 грудня - 1330 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: зокрема, осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 грудня - 1074 гривні.

Колегія суддів вважає, що позивач вибрав неналежний захист порушеного права, оскільки він міг здійснити перехід на пенсію за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за наявності певних умов, а не змішувати призначення пенсії, перехід з одного виду пенсії на інший з перерахунком пенсії за різними підставами такого перерахунку.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 167, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 13 липня 2015 року у справі № 415/3642/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, постановлена у порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Р.Ф. Ханова

І.А. Васильєва