Справа № 2а-4474/10/1270
Суддя: Малашкевич С.А.
Дата ухвалення: 2010-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернявська Т.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2010 року справа №2а-4474/10/1270

зал судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого Малашкевича С. А., суддів: Карпушової О.В., Блохіна А. А.

при секретарі судового засідання Заверюсі Т.С.

за участю представників сторін:

від позивача не прибули

від відповідача ОСОБА_2 дов. від 6 серпня 2010 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2010 року по адміністративній справі № 2а-4474/10/1270 за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до відкритого акціонерного товариства «Антрацитівське АТП 10918» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання у 2009 році нормативу робочих для працевлаштування інвалідів у розмірі 4574,47 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 49,32 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2010 року у задоволені адміністративного позову Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до відкритого акціонерного товариства «Антрацитівське АТП 10918» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання у 2009 році нормативу робочих для працевлаштування інвалідів у розмірі 4574,47 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 49,32 грн. відмовлено повністю.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою вимоги позивача задовольнити у повному обсязі, посилаючись при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач про день, час та місце судового засідання був повідомлен належним чином, проте до суду не прибув.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до нової редакції статуту, затвердженої загальними зборами акціонерів, відкрите акціонерне товариство «Антрацитівське автотранспортне підприємство № 10918» згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 12.04.2010 року перейменовано у публічне акціонерне товариство «Антрацитівське автотранспортне підприємство № 10918». Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи публічне акціонерне товариство «Антрацитівське автотранспортне підприємство № 10918» серії А01 № 677036 отримано 11.05.2010 року.

У відповідності до ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991, № 875-XII (надалі Закон України № 875) забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

11 лютого 2010 року позивачем був наданий Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік (арк. справи 12), відповідно до якого облікова кількість штатних працівників відповідача складає 94 особи, сума середньорічної заробітної плати штатного працівника складає 4574 грн. кількість штатних працівників відповідача, яким встановлено інвалідність становить 3, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» 4 особи.

Впродовж 2009 року підприємство надавало звіт про наявність вакансій (форма № 3-ПН), відповідно до яких на підприємстві існували вільні робочі місця для працевлаштування інвалідів (арк. справи 6, 7, 8, 9, 10)

Таким чином, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції стосовно того, що відповідачем приймалися заходи щодо працевлаштування інвалідів на вакантні посаді у підприємстві.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів (затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 1434 від 26 вересня 2002 року), Фонд соціального захисту інвалідів як урядовий орган державного управління (та його територіальні відділення) відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за своєчасним перерахуванням сум штрафних санкцій, що надходять від підприємств, установ і організацій за недодержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

За змістом статті 20 Закону України № 875 саме Фонду соціального страхування захисту інвалідів надано право на стягнення санкцій за недодержання встановленого законодавством нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Стаття 19 зазначеного Закону встановлює для підприємств (обєднань), установ і організацій (далі підприємства) нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до статті 20 Закону України № 875, підприємства, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Аналіз зазначених положень Закону України № 875 дає підстави для висновку про те, що обовязок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обовязком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця.

Заявлені до стягнення суми за своєю правовою природою є адміністративно господарськими санкціями, відтак на них розповсюджуються загальні засади відповідальності учасників господарських відносин визначені у статтях 216-218, 238, 241 Господарського кодексу України, системний аналіз яких посвідчує підставу їх сплати за наявності складу правопорушення, склад якого у межах спірних правовідносин позивачем не доведений.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2010 року по адміністративній справі № 2а-4474/10/1270 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2010 року по адміністративній справі № 2а-4474/10/1270 залишити без змін.

В судовому засіданні 05.10.2010 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Виготовлення ухвали у повному обсязі відкладено до 11.10.2010 року, про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини ухвали в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий С. А. Малашкевич

Судді О.В. Карпушова

ОСОБА_3