Справа № 2-а-357/10
Суддя: Гордійчук В. М.
Дата ухвалення: 2010-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 жовтня 2010 року м. Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширський районний суд Волинської області ОСОБА_1 розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі про визнання дій відповідача неправомірними, про зобовязання його призначити, перерахувати та виплатити пенсію по інвалідності відповідно до вимог ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

в с т а н о в и в :

13 жовтня 2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що він є інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС та постраждалим 1 категорії від такої аварії.

Відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закону), йому повинна виплачуватись державна пенсія в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідач в таких розмірах пенсій йому не виплачував і не виплачує, зробити їх перерахунок в сторону збільшення та виплату відмовляється.

Просить суд постановити рішення, котрим визнати його дії неправомірними та зобовязати його призначити, здійснити нарахування та виплату державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону за період з жовтня 2009 року по даний час з урахуванням проведених виплат.

Відповідач подав до суду письмове заперечення на позовну заяву, в якому позов не визнав та зазначив, що він діяв в межах повноважень, наданих йому законами України, підзаконними нормативно-правовими актами та здійснював нарахування пенсій відповідно до Закону з врахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 та від 16 липня 2008 року № 654, якими починаючи з 01 липня 2008 року пенсії інвалідів третьої групи не повинні бути нижчими як 600 грн., а щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до вимог Закону, інвалідам вказаної групи у розмірі 15 % прожиткового мінімуму.

Крім того, положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовується при призначенні пенсії за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до згаданого Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зазначає, що Управління не може бути належним відповідачем у даній справі, оскільки не є власником або розпорядником коштів Державного бюджету України та не наділено правом приймати законодавчі акти загальнодержавного значення.

Наполягає на застосуванні шестимісячного строку звернення до суду за захистом порушеного права.

Просить у задоволенні позову відмовити.

Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується виданим йому посвідченням серії А №056348 (а.с. 4).

Як вбачається з пенсійного посвідчення серії АВ №023728 (а.с. 5), ОСОБА_2 з 01 квітня 2002 року довічно встановлена ІІІ група інвалідності, причиною якої визнано захворювання, що пов`язане з проживанням на території, забрудненій внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до ст.6 Закону України „Про пенсійне забезпечення особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обовязків військової служби, або внаслідок захворювання, повязаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обовязку.

Встановлено, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Управлінні та згідно листа відповідача від 08.10.10 №364/К-01 (а.с. 7) з 30 грудня 2003 року отримував пенсію по віку.

Зважаючи на отримання позивачем з 30 грудня 2003 року пенсії за віком, суд вважає, що в задоволенні його позову до Управління в частині зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії згідно ст.54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи слід відмовити.

Крім отримуваної основної пенсії позивач відповідно до ст.49 Закону має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Розмір додаткової пенсії особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІІ групи згідно ст. 50 Закону - у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Однак розміри як основної так і додаткової пенсій по інвалідності зазнали змін, що відбулись відповідно до п.п.12, п.п.15 п.28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності 01 січня 2008 року.

Згадані положення бюджетного Закону рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними і такими, що втратили чинність з дня ухвалення вказаного рішення, чим спростовується твердження відповідача про неприйняття Верховною Радою України рішення про відновлення дії Закону у редакції, чинній до внесення змін до нього.

Відповідач згідно поданого заперечення виплачує позивачу основну та додаткову пенсію в менших розмірах, керуючись при цьому постановами Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні позивачеві розміру пенсії застосуванню підлягають ст.ст.50, 54 Закону, а не вище названі постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року та від 16 липня 2008 року №654, оскільки останні істотно звужують обсяг раніше встановлених законом прав.

Суд, з огляду на відсутність іншого порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком, ніж передбачений ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з метою реалізації конституційної гарантії на отримання пенсії, приходить до висновку про необхідність застосування відповідачем згаданої правової норми при визначенні розміру мінімальної пенсії за віком, що є базовою величиною для розрахунку основної і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи, та дорівнює розміру визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року) саме на управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах покладено обовязок призначення і виплати пенсії, допомоги на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства, тому суд вважає за необхідне зобовязати провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме УПФУ в Камінь-Каширському районі.

Не мають правового значення і твердження відповідача про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом розмірів пенсій як на причину невиконання державою взятих на себе зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідач, всупереч ст.71 КАС України, заперечуючи проти позову, правомірності своїх дій в частині виплати ОСОБА_2 додаткової пенсії у меншому, ніж встановлений Законом, розмірі, не довів.

Ухвалою суду від 14 жовтня 2010 року згаданий адміністративний позов в частині позовних вимог про зобовязання перерахувати та виплатити пенсію за період з жовтня 2009 року по 12 квітня 2010 року залишено без розгляду.

Таким чином, захисту підлягає право позивача шляхом зобовязання Управління перерахувати і виплатити в межах визначеного ч.2. ст.99 КАС України шестимісячного строку позовної давності лише додаткову пенсію у передбаченому ст.50 Закону розмірі за період з 13 квітня 2010 року по 13 жовтня 2010 року.

Безпідставною є вимога позивача про призначення йому пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону, оскільки така пенсія йому вже призначена на підставі цього ж Закону.

Суд не стягує з Управління судового збору, оскільки від його сплати на підставі п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від 31 січня 1993 року відповідач звільнений.

Керуючись ст.ст.11, 17, 99, 183-2, 186 КАС України, ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити, провести перерахунок і виплату пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області щодо невиплати ОСОБА_2, як особі, віднесеній до категорії І, інваліду ІІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком за період з 13 квітня 2010 року по 13 жовтня 2010 року згідно ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2, як особі, віднесеній до категорії І, інваліду ІІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50 (пятдесяти) відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст.50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період 13 квітня 2010 року по 13 жовтня 2010 року з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання її копії апеляційних скарг.

Суддя-підпис

Оригіналу відповідає

Суддя Камінь-Каширського

районного суду ОСОБА_1