Справа № 2а-15993/10/0570
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2010-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ушенко В.Ф.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2010 року справа №2а-15993/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Яманко В. Г.

суддів: Міронової Г. М.

ОСОБА_2

при секретарі судового засідання Балакай І. Л.

за участю представників від:

позивача не зявилися, повідомлені належним чином,

відповідача ОСОБА_3 за дов. № 05-05/262 від 16.03.2010 року,

розглянувши у відкритому судовому Управління Держкомзему у м. Макіївка

засіданні апеляційну скаргу Донецької області

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 16 серпня 2010 року

по адміністративній справі № 2-а-15993/10/0570 (суддя Ушенко С. В.)

за позовом Управління Держкомзему у м. Макіївка

Донецької області

до Державної інспекції з контролю за цінами в

Донецькій області

про визнання недійсним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Управління Держкомзему у м. Макіївка Донецької області звернулося до суду першої інстанції з адміністративним позовом (арк. спр. 4-6) до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про визнання недійсним та скасування рішення № 227 від 11 червня 2010 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2010 року (арк. спр. 58-59) в задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

В обґрунтування відмови в задоволенні позовних вимог судом першої інстанції вказано:

- підготовка висновків та видача позивачем висновків щодо надання земельних ділянок у користування або власність та щодо умов відведення земельної ділянки за плату в порушення постанови КМ України від 1 листопада 2000 року № 1619 «Про затвердження Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів»,

- доведеність матеріалами справи факту правомірності дій відповідача при прийняті спірного рішення.

В апеляційній скарзі (арк. спр. 66-67) позивач просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив:

- суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що пунктом 5 Порядку виконання земельно кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою КМ України від 1 листопада 2000 року № 1619 визначений саме вичерпний перелік надання послуг на платній основі. На виконання вимог постанови КМ України від 1 листопада 2000 року № 1619 спільним наказом Держкомзему України, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України № 97/298/124 від 15 червня 2001 року були визначені розміри оплати земельно-кадастрових робіт та послуг, де було зазначено конкретний перелік послуг, які надаються на платній основі,

- висновок щодо умов відведення земельної ділянки не має статусу документа дозвільного характеру, оскільки зазначений документ не надає права провадження певних дій в межах здійснення господарської діяльності або не здійснення цих дій, як це визначено статтею 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», не передбачений Переліком документів дозвільного характеру у господарській діяльності, що видаються виключно через дозвільні центри, визначеного постановою КМ України № 526 від 21 травня 2009 року,

- суд першої інстанції не дослідив належним чином всі обставини, що мають значення для вирішення справи по суті, а саме при розрахунку відповідачем суми необґрунтовано отриманої позивачем виручки було безпідставно визначено завищення про суми виручки на 13630 грн. за рахунок висновків, які надавалися фізичним особам громадянам України та які не підпадають під дію Закону України «Про дозвільну систему в сфері господарської діяльності»,

- судом першої інстанції не враховано, що вимога відповідача, визначена в спірному рішенні, про вилучення економічних санкцій у Головного управління Держкомзему у Донецькій області є безпідставною, оскільки це управління є окремою юридичною особою.

Позивача про час, місце та дату судового розгляду був повідомлений належним чином, проте на судовий розгляд не зявився.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, встановила наступне.

На підставі плану роботи на 2 квартал 2010 року та посвідчення від 19 травня 2010 року № 326 (арк. спр. 17), в період з 25 травня 2010 року по 4 червня 2010 року посадовими особами Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області проведено планову перевірку Управління Держкомзему у м. Макіївки Донецької області з питань дотримання державної дисципліни цін при наданні та застосуванні тарифів (плати) на роботи із землеустрою та земельно кадастрові роботи та послуги, повязані з оформленням документів, в тому числі, які засвідчують право власності на земельні ділянки при передачі їх безоплатно у власність громадян України за період з 1 січня 2009 року по 4 червня 2010 року. За результатами проведеної перевірки складено акт № 326 від 4 червня 2010 року (арк. спр. 18-24), яким визначено про необґрунтоване стягнення Управлінням Держкомзему у м. Макіївки Донецької області плати за послуги, які не передбачені в Переліку земельно-кадастрових робіт та можуть надаватися на платній основі, а саме: підготовка висновків з надання земельної ділянки у користування для фізичних і юридичних осіб, видача висновків щодо умов надання земельної ділянки, внаслідок чого за період з 6 червня 2009 року по 1 червня 2010 року необґрунтовано отримано з замовників сума у розмірі 23550 грн. (арк. спр. 25). Вказаний акт був підписаний з запереченнями (акр. спр. 26).

На підставі акту перевірки № 326 від 4 червня 2010 року відповідачем прийнято припис № 253-227 від 4 червня 2010 року (арк. спр. 29) з вимогами про усунення порушень порядку встановлення розмірів плати за надані послуги шляхом приведення їх у відповідність до вимог частини 3 статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 6 вересня 2005 року № 2806-IV, пункту 5 Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою КМ України від 1 листопада 2000 року № 1619.

11 червня 2010 року відповідачем було прийнято рішення № 227 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін на загальну суму 70650 грн., з якої сума безпідставно отриманої виручки в результаті порушення державної дисципліни цін в розмірі 23550 грн., штраф у двократному розмірі необґрунтовано отриманої виручки 47100 грн. (арк. спр. 27). 11 червня 2010 року відповідачем було складено та направлено претензію № 05-04/227-227 на суму 70650 грн. (арк. спр. 28, 30).

За частиною 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 листопада 2000 року № 1619 (далі по тексту Порядок № 1619) цей Порядок визначає основні вимоги щодо виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг державними органами земельних ресурсів, бюджетними установами та організаціями, які належать до сфери їх управління, на платній основі.

Згідно пункту 2 Порядку № 1619 виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг здійснюється на платній основі відповідно до поданих заяв та укладених договорів. Пунктом 5 Порядку встановлено, що державні органи земельних ресурсів можуть виконувати та надавати на платній основі такі види земельно-кадастрових робіт і послуг: розроблення нормативно-технічної та науково-методичної документації з питань землевпорядних, грунтових, геоботанічних, радіологічних, лісотипологічних, містобудівних та інших обстежень і розвідувань земельних угідь з метою отримання земельно-кадастрової інформації; виготовлення планово-картографічних матеріалів; проведення спеціальних обстежень і розвідувань, в тому числі збирання, обробка, аналіз, зберігання, надання та публікація земельно-кадастрової інформації; проведення землевпорядних та землеоціночних робіт, у тому числі грошова оцінка земель та експертна грошова оцінка земельних ділянок; проведення робіт з паспортизації земельних ділянок; внесення записів до державного реєстру земель; розроблення проектів оптимізації структури земельних угідь новостворених господарств; складання схем землеустрою, розроблення техніко-економічних обгрунтувань з використання й охорони земельних ресурсів, визначення меж земельних ділянок, а також виконання інших робіт щодо проведення землеустрою; проведення державної землевпорядної експертизи; надання консультацій з питань оформлення прав на земельні ділянки, державного земельного кадастру, кількісної та якісної характеристики земельних угідь, економічної та грошової оцінки земель, інших питань використання та охорони земель; підготовка дублікатів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, сертифікатів на право на земельну частку (пай); публікація матеріалів статистичних даних про стан та склад земельних угідь; розповсюдження статистичної та іншої інформації на паперових і електронних носіях; підготовка та видання довідників, збірників, бюлетенів, брошур, буклетів тощо; підготовка та надання аналітичних записок щодо стану земельних ресурсів України, земельно-кадастрової інформації на замовлення, відомостей з бази даних державного земельного кадастру; розроблення програмного забезпечення та технології автоматизованої обробки даних; запровадження та експлуатація програмно-технічних комплексів для збирання, обробки, систематизації, зберігання та аналізу земельно-кадастрової інформації; підготовка та підвищення кваліфікації спеціалістів-землевпорядників, супроводження процесу автоматизованого ведення державного земельного кадастру, інших спеціалістів у галузі використання, оцінки та охорони земель; надання витягів з державного земельного кадастру; надання витягів з Державного реєстру оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок.

Колегія суддів, погоджується з посиланням позивача, на те, що платність видачі висновків щодо умов відведення земельної ділянки прямо не визначена вищенаведеною статтею, проте згідно вимог Порядку № 1619 не визначено обмежень щодо проведення платних робіт саме з видачі висновків щодо умов відведення земельної ділянки.

В пункті 6 Порядку № 1619 передбачено, що виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг, вартість яких не встановлено, здійснюється за цінами, визначеними договорами. При цьому розмір оплати цих робіт і послуг не повинен перевищувати реальної вартості їх підготовки.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розмірів оплати земельно-кадастрових робіт та послуг, затверджених наказом Держкомзему, Мінфіну, Міністерства економіки України від 15 червня 2001 року № 97/298/124, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за N 579/5770, розміри оплати земельно-кадастрових робіт та послуг застосовуються державними органами земельних ресурсів та рекомендовані для застосування підприємствами, організаціями, проектними інститутами, вишукувальними експедиціями, госпрозрахунковими групами та іншими підприємницькими структурами незалежно від форм власності та відомчої належності на всій території України. Виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг, вартість яких не встановлено, здійснюється за цінами, визначеними договорами. Розміри оплати земельно-кадастрових робіт та послуг використовуються при визначенні вартості робіт з виготовлення проектної і вишукувальної продукції та надання послуг у відповідності до діючих в Україні нормативно-правових та технічних актів.

Згідно розділу 6 Розмірів оплати земельно-кадастрових робіт та послуг, затверджених наказом Держкомзему, Мінфіну, Міністерства економіки України від 15 червня 2001 року № 97/298/124, підготовка висновків з надання земельних ділянок у користування на замовлення юридичних осіб складає 30 грн. для фізичних осіб та 80 грн. для юридичних осіб. При цьому, вартість послуги включає вартість приймання та реєстрації заявки, вартість визначення обсягу роботи, підбір планово-картографічного матеріалу, складання довідки та її друкування (комп'ютерний або машинописний набір).

В матеріалах справи відсутні докази визнання недійсними або скасування вищенаведених нормативних актів. До того ж, реєстрація нормативного акту в Міністерстві юстиції України означає його попередню перевірку на предмет відповідності нормативним актам вищої юридичної сили.

Наказом Головного управління Держкомзему у Донецькій області № 141 від 30 жовтня 2008 року був затверджений Порядок надходження та використання коштів від виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі Головним управлінням Держкомзему у Донецькій області та його територіальними органами (далі по тексту Порядок № 141) (арк. спр. 97-104).

Згідно пунктів 1, 3, 4 розділу 2 Порядку № 141 виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг здійснюється на платній основі відповідно до поданих заяв та укладених договорів. Послуги надаються виключно при отриманні від замовника попередньої оплати на підставі рахунків-фактур (для бюджетних установ на підставі актів виконаних робіт) при наявності підтверджуючих документів на оплату зазначених послуг. Виписка рахунків-фактур проводиться на підставі укладених договорів. В рахунках-фактурах на оплату наданих послуг в обовязковому порядку визначаються коди територій та коди послуг, визначених у додатку 2 Порядку. Факт наданих послуг на платній основі підтверджується актом виконаних робіт, оформленого відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пункту 6.4 Додатку № 2 Порядку № 141 (арк. спр. 103) вартість послуги з підготовки висновків з надання земельних ділянок у користування на замовлення для юридичних осіб складає 80 грн., для фізичних осіб 30 грн.

В матеріалах справи відсутні докази скасування зазначеного наказу Головного управління Держкомзему у Донецькій області № 141 від 30 жовтня 2008 року.

Таким чином, затверджений Наказом Головного управління Держкомзему у Донецькій області № 141 від 30 жовтня 2008 року Порядок надходження та використання коштів від виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі Головним управлінням Держкомзему у Донецькій області та його територіальними органами відповідає вимогам наказу Держкомзему, Мінфіну, Міністерства економіки України від 15 червня 2001 року № 97/298/124.

Стосовно питання віднесення висновку позивача щодо умов відведення земельної ділянки до документів дозвільного характеру, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзаців 3, 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 6 вересня 2005 року № 2806-IV документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб'єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Місцеві дозвільні органи - міські ради міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення (їх виконавчі органи), районні та районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, територіальні (місцеві) органи центральних органів виконавчої влади, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону від свого імені проводити чи залучатися до проведення експертизи та обстеження об'єктів, на які видається документ дозвільного характеру, видавати документи дозвільного характеру у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними (місцевими) органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням за погодженням з територіальними (місцевими) органами центральних органів виконавчої влади, що здійснюють регулювання у відповідній сфері, та територіальними органами уповноваженого органу, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що розмір тарифів, у тому числі їх граничні розміри, на проведення дозвільними органами експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, які є підставою для видачі документів дозвільного характеру, затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо інше не встановлено законом. Розмір тарифів на проведення суб'єктами господарювання експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, які є підставою для видачі документів дозвільного характеру, не може перевищувати граничних розмірів тарифів, установлених для дозвільних органів.

Згідно пункту 1 постанови КМ України "Про заходи щодо упорядкування видачі документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" від 21 травня 2009 року № 526 затверджено перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, що видаються виключно через дозвільні центри, згідно з додатком 1.

Відповідно до наведеного додатку до постанови КМ України від 21 травня 2009 року № 526 до документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності відносяться погодження проекту відведення земельної ділянки, які уповноважені видавати комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою, які діють відповідно до статті 1861 Земельного кодексу України, дозволи на зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок - територіальні органи Держземінспекції.

За пунктом 10 Положення про комісію з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою, затвердженого постановою КМ України «Деякі питання реалізації статті 186-1 Земельного кодексу України» від 23 грудня 2009 року № 1420 погодження документації із землеустрою та надання відповідних висновків здійснюються комісією та її членами безоплатно.

Згідно Розмірів оплати земельно-кадастрових робіт та послуг І затверджених спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства фінансів України та Міністерства економіки України 15 червня 2001 року № 97/298/124, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 579/5770, територіальні органи Держкомзему надають на платній основі висновки щодо умов надання земельної ділянки, технічних та на рекультивацію земель.

Таким чином, з огляду на наведені норми висновок щодо умов відведення земельної ділянки, який видається позивачем не віднесено до дозвільних документів, видача яких здійснюється в обовязковому порядку через дозвільні центри, затверджені додатком 1 постанови КМ України від 21 травня 2009 року № 526.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з посиланням позивача на те, що висновок щодо умов відведення земельної ділянки не має статусу документа дозвільного характеру, та не передбачений Переліком документів дозвільного характеру у господарській діяльності, що видаються виключно через дозвільні центри.

Стосовно посилання позивача на не дослідження судом першої інстанції факту безпідставного завищення відповідачем суми виручки на 13630 грн. за рахунок висновків, які надавалися фізичним особам громадянам України, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з розрахунку відповідача (арк. спр. 25) необгрунтовано отримана сума з замовників за видачу висновків позивачем за період з 4 червня 2009 року по 1 червня 2010 року, склала 23550 грн., з якої підготовка висновків з надання земельної ділянки у користування для фізичних осіб 2580 грн., для юридичних осіб 9920 грн., видача висновків щодо умов надання земельної ділянки 10780 грн.

Зважаючи на вимоги частини 2 статті 71 КАС України, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідачем не доведено підстав включення до розрахунку необґрунтовано отриманої сума з замовників за видачу висновків позивачем за період з 4 червня 2009 року по 1 червня 2010 року суми грошових коштів, отриманих позивачем внаслідок підготовки висновків з надання земельної ділянки у користування для фізичних осіб в розмірі 2580 грн.

Щодо посилання позивача на не врахування судом першої інстанції того, що вимога відповідача, визначена в спірному рішенні, про вилучення економічних санкцій у Головного управління Держкомзему у Донецькій області є безпідставною, оскільки Головне управління Держкомзему у Донецькій області є окремою юридичною особою, колегія суддів зазначає наступне.

Управління Держкомзему у м. Макіївка Донецької області є юридичною особою та територіальним органом Держкомзему, підзвітним та підконтрольним Держкомзему та відповідно головному управлінню Держкомзему у Донецькій області, що підтверджено Положенням (арк. спр. 7-16).

В спірному рішенні відповідача від 11 червня 2010 року № 227 про застосування економічних санкцій вказано про вилучення у Головного управління Держкомзему у Донецькій області в доход Державного бюджету України суми економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін на загальну суму 70650 грн., з якої сума безпідставно отриманої виручки в результаті порушення державної дисципліни цін в розмірі 23550 грн., штраф у двократному розмірі необґрунтовано отриманої виручки 47100 грн. (арк. спр. 27).

За статтею 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно пункту 1.3. Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерством фінансів України від 3 грудня 2001 року № 298/519 визначено, що відповідно до Закону України "Про ціни і ціноутворення" необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню і зараховується в дохід відповідного бюджету із застосуванням штрафу у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки за належністю.

Пунктом 1.6 вищевказаної Інструкції встановлено, що необґрунтовано одержані суб'єктами господарювання, унаслідок порушень порядку встановлення і застосування цін, суми виручки та штрафи підлягають вилученню згідно із законодавством на підставі рішень, прийнятих органами державного контролю за цінами. Зазначені в рішеннях суми перераховуються суб'єктами підприємницької діяльності - порушниками за належністю самостійно, а в разі неподання установам банків платіжних документів зазначені суми стягуються відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що відповідачем в спірному рішенні невірно визначено державний орган, який зобовязується відповідачем здійснити дій щодо усунення встановленого порушення та сплати економічних санкцій. Зазначена обставина в порушення норм матеріального та процесуального права не була досліджена судом першої інстанції.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для скасування спірного рішення відповідача № 227 від 11 червня 2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін на загальну суму 70650 грн., з якої сума безпідставно отриманої виручки в результаті порушення державної дисципліни цін в розмірі 23550 грн., штраф у двократному розмірі необґрунтовано отриманої виручки 47100 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи по суті та обумовлює скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 24, 69, 71, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Держкомзему у м. Макіївка Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2010 року по адміністративній справі № 2а-15993/10/0570 задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2010 року по адміністративній справі № 2а-15993/10/0570 скасувати.

Позовні вимоги Управління Держкомзему у м. Макіївка Донецької області до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про визнання недійсним та скасування рішення № 227 від 11 червня 2010 року задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області № 227 від 11 червня 2010 року про застосування економічних санкцій.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України відкласти з дня закінчення судового розгляду справи на строк пять днів складання судового рішення у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини постанови складені, підписані колегією суддів у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 5 жовтня 2010 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення в повному обсязі.

Постанова складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 6 жовтня 2010 року.

Головуючий: В.Г.Яманко

Судді: Г.М.Міронова

ОСОБА_2