Справа № 2а-355/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2012-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2012 р. Справа № 23301/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Олендера І.Я., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про зобовязання до вчинення дій повязаних з перерахунком щомісячного підвищення до пенсії дитині війни,-

В С Т А Н О В И В:

14.02.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, в якому просить відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та законних інтересів за період з 09.07.2007 року по 31.12.2008 року; визнати бездіяльність відповідача незаконною, зобовязати відповідача виплатити як дитині війни недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу з липня по грудень 2007 року та за 2008 рік.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16 лютого 2011 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. Розяснено позивачу його право на повторне звернення до адміністративного суду в загальному порядку після усунення підстав, з яких позовна заява була залишена без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач у період з 09.07.2007 року по 31.12.2008 року щомісячно отримуючи підвищення до пенсії як дитині війни був обізнаний про його розмір, та мав можливість у встановлений законом строк оскаржити дії відповідача з приводу виплати такого підвищення, однак звернувся до суду з пропуском строку, тому не можуть бути прийняті до уваги покликання позивача на те, що не був повідомлений про належні виплати відповідачем, дізнався про недоплату у 2011 році чи неконституційність положень, та визнані поважною причиною пропуску строку для звернення до суду.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, який просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції не дослідив належним чином чи повідомляв відповідач про виплати чи недоплати державної соціальної допомоги дітям війни, чи надає відповідач окремими сумами вищевказану допомогу і пенсію за віком та чи повідомляє його про такі виплати, оскільки на його адресу повідомлень про надання допомоги дітям війни, про її недоплату чи виплату повністю від відповідача не надходило.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Згідно матеріалів справи, предметом спору в даній адміністративній справі є визнання неправомірності дій та зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з липня по грудень 2007 року та за 2008 рік. Разом з тим, як вбачається із вхідного штампу канцелярії суду (а.с. 1), позовна заява подана ОСОБА_1 лише 14.02.2011 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Посилання позивача на його непоінформованість про існування зазначеного підвищення до пенсії колегія суддів не вважає достатньою підставою для поновлення строку на звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Жодних інших підстав для поновлення строку на звернення до суду колегія суддів не вбачає.

Відтак, зважаючи на те, що позовну заяву позивачем подано із пропуском встановленого КАС України шестимісячного строку, клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду не доводить належним чином поважності пропуску звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність залишення такої позовної заяви без розгляду, прийнявши законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм процесуального права. Апеляційна скарга висновків суду першої інстанції не спростовує, відтак задоволенню не підлягає.

Зважаючи на викладене та керуючись ст. ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16 лютого 2011 року у справі № 2а-355/11 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя І.Я. Олендер

суддя В.З. Улицький