Справа № 2-а-1221/11
Суддя: Волошин І. А.
Дата ухвалення: 2011-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тростянецький районний суд Вінницької області
Справа № 2-а-1221/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2011 Тростянецький районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

при секретарі Чудак Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІДПС роти ДПС м. Вінниці ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора ДПС роти ДПС м. Вінниці ОСОБА_2 серії АВ1№ 040022 від 09.12.2010 року про накладення на нього штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 15.9 ПДР України, а саме: 09.12.2010 р. о 9 год. 40 хв. в м. Вінниця по вул. Привокзальній керуючи автомобілем «ВАЗ-2101», н.з. 53357КБ здійснив зупинку автомобіля на зупинці громадського транспорту, чим допустив порушення п. 15.9 Правил дорожнього руху, зазначивши, що 09.12.2010 р. він, керуючи власним автомобілем ПДР України не порушував, зазначеного у постанові правопорушення не вчиняв, його вину не доведено.

Позивач надав до суду заяву в якій просить позовні вимоги задовільнити повністю, справу розглянути у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, тому суд на підставі ч.4 ст. 128 КАС України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

З урахуванням матеріалів справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 09.12.2010 року відносно ОСОБА_1, інспектором ІДПС роти ДПС м. Вінниці ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч.1 КУпАП, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 09.12.2010 р. о 9 год. 40 хв. в м. Вінниця по вул. Привокзальній керуючи автомобілем «ВАЗ-2101», н.з. 53357КБ , здійснив зупинку автомобіля на зупинці громадського транспорту, чим допустив порушення п. 15.9 Правил дорожнього руху.

На підставі вказаного протоколу відповідачем винесена постанова від 09.12.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Ст. 122 ч. 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

В силу 15.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

При винесенні постанови інспектором ДАІ не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

У постанові не зазначено, який конкретно підпункт п. 15.9 Правил позивачем порушено. Зазначено лише, що він здійснив зупинку транспортного засобу на зупинці громадського транспорту, а на якій саме зупинці в постанові не вказано, що дає підстави вважати, що даний посадковий майданчик не діє як зупинка громадського транспорту.

З викладеного вище вбачається, що у даному випадку на позивача п.15.9 Правил дорожнього руху не поширюється і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Враховуючи зясовані обставини та аналізуючи норми закону, є підстави вважати, що оскаржуване рішення відповідача прийняте без належної перевірки та поспішно і ґрунтується на припущеннях. Проте рішення органу державної влади не може і не повинно ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому суд бере до уваги положення ч.2 ст.71 КАС України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів обґрунтованості та правомірності оскаржуваної постанови.

Позовні вимоги про закриття провадження по адміністративній справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в звязку з відсутністю в діях складу адміністративного порушення, не підлягають задоволенню з тих підстав, що згідно до пунктів 1 та 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

При цьому, даний спір згідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії), та не є справою про адміністративне правопорушення.

Отже, виключний перелік підстав для закриття провадження по справі встановлений ст. 157 КАС України, тоді як ні з матеріалів справи, ні з доводів позивача не вбачається жодної із зазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 111, 112, 121, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора ДПС роти ДПС м. Вінниці ОСОБА_2 серії АВ1№ 040022 від 09.12.2010 року від 09.12.2010 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст.122 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: