Справа № 2а-14015/10/0570
Суддя: Геращенко І.В.
Дата ухвалення: 2010-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 року справа №2а-14015/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Геращенка І.В.

суддів Бадаховій Т.П., Губської Л.В.

при секретарі судового засідання Літвіновій Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2

від відповідача ОСОБА_3 довір. від 15.03.2010 року № 8722/10/10-013-3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_4

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 05.08.2010 року

у справі № 2а-14015/10/0570

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_4

до відповідача Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька

про визнання незаконним рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_4 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька про визнання незаконним рішення від 28.12.2009 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 23268 грн. за порушення вимог Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05.08.2010 року у справі № 2а-14015/10/0570 (суддя Христофоров А.Б.) в задоволені позовної заяви відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята при неповному та невсебічному досліджені усіх матеріалів справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що рішення про застосування штрафних санкцій прийняті на підставі акту перевірки, яка здійснена з порушенням норм Закону України Про державну податкову службу в Україні, тому акт про результати такої перевірки не може бути належним доказом та підставою для застосування фінансових санкцій.

Вказує на помилковість висновку суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо проведення інвентаризації грошових коштів, оскільки, як вважає позивач, громадяни підприємці не вказані в переліку осіб визначених в Законі України Про державну податкову службу в Україні і тому працівники податкової служби не вправі вимагати від нього проведення інвентаризації, майно (товар) яке знаходилось в кіоску, є приватною власністю і не все призначається для продажу.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі.

ДПА у Донецькій області 26.11.2009 року здійснила перевірку за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарської одиниці павільйону, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Складська, 3а, що належить СПД фізичній особі ОСОБА_4, за результатами якої складений акт від 07.12.2009 року № 0622/05/63/23/НОМЕР_2.

Перевірка здійснена на підставі плану - графіку перевірок на листопад 2009 року, затвердженого наказом ДПА у Донецькій області, відповідно до якого на листопад 2009 року заплановано проведення планової перевірки субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4 з питань дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, направлень на перевірку від 23.11.2009 року № 267, № 270 про проведення планової перевірки субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4

За результатами перевірки СПД ОСОБА_4 інкримінувались порушення вимог:

- п. 1,2 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових касових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме непроведення розрахункових операцій через РРО та невидача відповідного розрахункового документу на суму 380 грн.

- п. 6 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових касових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме незберігання книги обліку розрахункових операцій.

- п. 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових касових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме неведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на суму 10514, 2 грн.

- п. 1, 2, 3 ст. 3, п. 1 ст. 7 Закону України Про патентування деяких видів підприємницької діяльності, а саме порушення порядку використання торгового патенту.

На підставі зазначеного акту прийняте, зокрема, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 23268 грн. від 28 грудня 2009 року № НОМЕР_1.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі вказується на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Повноваження органів державної податкової служби України визначені Законом України "Про державну податкову службу в Україні".

Згідно п. 4 ст. 10 цього Закону державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції здійснюють у межах своїх повноважень контроль за законністю валютних операцій, додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, що видають ці документи, за наявністю торгових патентів.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про державну податкову службу в Україні до системи органів державної податкової служби віднесено Державну податкову адміністрацію України, державні податкові адміністрації в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах (далі - органи державної податкової служби).

Згідно з пунктом 1 статті 8 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" на Державну податкову адміністрацію України покладено функцію безпосереднього виконання, а також організації роботи державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій, пов'язану з проведенням роботи по боротьбі з незаконним обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстрів імпортерів, експортерів, оптових та роздрібних торговців, місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; застосування у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво та обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; здійснення заходів щодо вилучення, знищення або передачі на промислову переробку алкогольних напоїв, знищення тютюнових виробів, що були незаконно вироблені чи знаходилися у незаконному обігу.

Таким чином, відповідач у справі орган владних повноважень, якому чинним законродавством надані владні управлінські функції у сфері контролю за здійсненням готівкових та безготівкових розрахунків та, здійснюючи перевірку фахівці податкового органу діяли в межах повноважень, наданих їм чинним законодавством.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, відповідачем проведена позапланова виїзна перевірка.

Згідно ст. 11-1 Закону України Про державну податкову службу встановлено, що плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Планова виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного разу на календарний рік.

Право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності обставин передбачених у цій статті

Позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках - за рішенням суду.

Позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Статтею 11-2 Закону України Про державну податкову службу в Україні передбачено, що посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: 1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби; 2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Як зазначалось раніше, перевірка здійснена на підставі плану графіку та посвідчень на перевірку, тобто, відповідачем дотримані вимоги зазначеної норми Закону.

Під час перевірки встановлені порушення позивачем вимог п. 1, 2, 6, 12 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, п. 1, 2 ,3 ст. 3, п. 1 ст. 7 Закону України Про патентування деяких видів підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідальність за порушення зазначених норм передбачена п. 1 ст. 17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, відповідно до якого за порушення вимог пунктів 1, 2 ст. 3 цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Таким чином відповідачем правомірно застосовані штрафної санкції за зазначене порушення в розмірі 1900 грн. (380 х 5).

Пунктом 6 ст. 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення.

Як зазначено в акті перевірки та не спростовано позивачем, остання використана книга обліку розрахункових операцій не надана.

Відповідальність за зазначене порушення передбачена п. 3 статті 17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, відповідно до якого за порушення вимог пункту 6 ст. 3 цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у вигляді двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі незберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок протягом встановленого терміну.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає правомірним застосування відповідачем штрафної санкції за вищезазначене порушення в розмірі 340 грн. (17 х 20).

Пунктом 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

В ході перевірки відповідачем складений перелік тютюнових виробів, що знаходяться на реалізації у СПД ОСОБА_4, які не обліковані у встановленому Законом порядку на суму 10514 грн. 20 коп. Від підпису зазначеного переліку позивач відмовився, про що складений акт відмови від підписання матеріалів перевірки від 26 листопада 2009 року.

Статтею 6 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

В матеріалах справи відсутні докази належного оприбуткування товарно матеріальних цінностей або доказів того, що позивач оподатковується за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідальність за порушення вимог п. 12 ст. 3 зазначеного Закону передбачена статтею 21 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових касових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, відповідно до якого до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, штрафні санкції в розмірі 21028 грн. 40 коп. (10514, 2 х 2) застосовані до позивача правомірно та на підставі норм Закону.

Колегія суддів не приймає до уваги довід заявника скарги щодо правомірності відмови в наданні дозволу на проведення інвентаризації майна, яке знаходиться у павільйоні та є приватною власністю, оскільки павільйон предназначений для ведення суб'єктом господарювання підприємницької діяльності, майно, що знаходиться у павільйоні за своєю суттю є товаром, предназначеним для реалізації, та право на проведення інвентаризації товарів, що знаходяться на реалізації у господарській одиниці, що перевірялась, надане відповідачу нормами Закону України Про державну податкову службу в Україні та Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових касових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та не потребує окремого узгодження з суб'єктом господарювання власником товару.

Крім того, торговий павільйон є місцем проведення розрахунків в розумінні норм Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових касових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та правилами торгівлі, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 року № 883, заборонено зберігати на місці проведення розрахунків особисте майно.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду прийнята при повному та всебічному досліджені усіх матеріалів справи, вірному застосуванні норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 1, ст. 8, ст. 11 Закону України Про державну податкову службу в Україні, Законом України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05.08.2010 року у справі № 2а-14015/10/0570 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05.08.2010 року у справі № 2а-14015/10/0570 за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька про визнання незаконним рішення від 28.12.2009 року № НОМЕР_1 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 23268 грн. залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

У судовому засіданні 12.10.2010 року проголошена вступна та резолютивна частина ухвали, повний текст ухвали виготовлений 14.10.2010 року.

Головуючий І.В.Геращенко

Судді Т.П.Бадахова

ОСОБА_5