Справа № 6310/10/1570
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2011-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6310/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2011 року. м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

при секретарі судового засідання Мануліковій О.О.,

за участю сторін:

від позивача, представник - ОСОБА_1, за довіреністю, ОСОБА_2, за довіреністю

від відповідача, представник - ОСОБА_3, за довіреністю

від третьої особи, представник - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Управління механізації та транспорту»Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд»до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_4 державної податкової інспекції по роботі з великими платниками в м. Одесі про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень рішень № /1 від 07.05.2010 року, № /1 від 07.05.2010 року, № /2 від 07.07.2010 року, № /2 від 07.07.2010 року, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулося з позовом Дочірнє підприємство «Управління механізації та транспорту»Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд»до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_4 державної податкової інспекції по роботі з великими платниками в м. Одесі про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень рішень № /1 від 07.05.2010 року, № /1 від 07.05.2010 року, № /2 від 07.07.2010 року, № /2 від 07.07.2010 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, фахівцями ОСОБА_4 державної податкової інспекції по роботі з великими платниками в м. Одесі була проведена планова виїзна перевірка Дочірнього підприємства «Управління механізації та транспорту»Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2008 року по 30.09.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 року по 30.09.2009 року, за результатами якої складений та підписаний акт перевірки від 25.12.2009 року № 859/16-3/04776080/58, яким зафіксовано допущення позивачем порушення вимог п. 5.9. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та п. 4.5. ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість». На підставі вказаного акту перевірки після адміністративного оскарження, Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси були прийняті податкові повідомлення рішення № /1 від 07.05.2010 року та № /2 від 07.07.2010 року про донарахування податку на прибуток в сумі 88 016, 75 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 603, 35 грн., податкові повідомлення рішення № /1 від 07.05.2010 року, та № /2 від 07.07.2010 року про донарахування податку на додану вартість в сумі 6508 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3 254 грн.

Позивач не згоден з прийнятими податковими повідомленнями рішеннями, зазначивши, що висновки перевіряючих є помилковими та передчасними, оскільки дебетове сальдо по залишкам палива та будівельним матеріалам були враховані при розрахунку кінцевому залишковому дебетовому сальдо по рахунку № 20 по періодам 2008 року, 1 квартал 2009 року, 2 квартал 2009 року, 3 квартал 2009 року, відповідно все було враховано під час заповнення строки 04.2. (убуток балансової вартості запасів) уточнюючих розрахунків податкових зобовязань у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації за 2008 рік, за півріччя 2009 року та 3 квартали 2009 року, які були подані до податкового органу 11.11.2009 року, до початку перевірки. Достовірність цього підтверджується деклараціями, уточнюючими розрахунками та обігово-сальдовими відомостями наданими перевіряючим до перевірки. Також позивач у своєму позові посилався на те, що в порушення приписів наказу Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 року № 327 «Про затвердження Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства»при проведенні перевірки податковими інспекторами була відсутня систематизація викладення фактів порушень податкового законодавства, не були враховані всі первинні документи. Щодо оскарження податкових повідомлень рішень про донарахування податку на додану вартість позивач зазначив у позову, що в акті перевірки зафіксовано, що позивачем допущено порушення п. 4.5. ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість»між тим, у податковому повідомленні рішенні зазначено порушення позивачем пп. 7.2.6. п. 7.2. , пп. 7.4.5., п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», тому з тексту оскаржуваного податкового повідомлення рішення не вбачається, в результаті яких порушень винесене вказане податкове повідомлення рішення, що є підставою для визнання його недійсним.

У судовому засіданні представники позивача підтримали свої позовні вимоги та просили задовольнити повністю з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи. У попередньому судовому засіданні представник третьої особи пояснив, що перевірка проводилося у відповідності до вимог чинного законодавства, податкові повідомлення рішення винесені законно та обґрунтовано.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача судом по справі встановлені наступні факти та обставини.

Дочірнє підприємство «Управління механізації та транспорту»Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд»зареєстроване як юридична особа і на момент проведення перевірки знаходилось на обліку як платник податків в ОСОБА_4 державній податковій інспекції по роботі з великими платниками в м. Одесі.

На час винесення оскаржуваних податкових повідомлень рішення до теперішнього часу знаходиться на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у Малиновському районі м. Одеси.

Судом встановлено, що фахівцями ОСОБА_4 державної податкової інспекції по роботі з великими платниками в м. Одесі була проведена планова виїзна перевірка Дочірнього підприємства «Управління механізації та транспорту»Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2008 року по 30.09.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 року по 30.09.2009 року, за результатами якої складений та підписаний акт перевірки від 25.12.2009 року № 859/16-3/04776080/58 (а.с. 12-51).

Вказаним актом перевірки зафіксовано, що в порушення вимог п. 5.9. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п. 9 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 року № 246, позивачем не було враховано дебетове сальдо по субрахункам № 203 «Паливо»та № 205 «Будівельні матеріали», так як валові витрати суми по вищезазначеним рахункам включалися у валові витрати підприємства по мірі списання палива та будівельних матеріалів, що стало наслідком того, що при розрахунку суми убутку балансової вартості запасів за 3 квартали 2009 року було враховано дебетове сальдо на кінець періоду у сумі 4379438 грн. по рахунку № 20 «Виробничі запаси», хоча повинно було врахувати дебетове сальдо на кінець періоду у сумі 4731505 грн. по рахунку «Виробничі запаси». Це привело до невірного визначення суми убутку балансової вартості запасів за 3 квартали 2009 року та завищенню підприємством позивача суми валових витрат по рядку 04.2 «Убуток балансової вартості запасів»на суму 352067 грн. Допущення вказаного порушення привело до заниження податку на прибуток.

Також актом перевірки зафіксовано порушення підприємством позивача п. 4.5. ст. 4, пп. 7.4.1., 7.4.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме: перевіркою відображення у рядку 16.2. Декларації з податку на додану вартість «Коригування податкового кредиту згідно з п. 4.5. ст. 4 Закону»показників за період з 01.10.2008 року по 30.09.2009 року у загальній сумі «978 000 грн.», встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операції із повернення товарів продавцям та грошових коштів у звязку з перерахунку вартості товарно-матеріальних цінностей. Розрахунки коригування сум ПДВ надані до податкового органу за формою, затвердженою наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 166 до основних декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2008 року, грудень 2008 року, квітень 2009 року та серпень 2009 року. Проведеною перевіркою відображення показників встановлено, що підприємством позивача завищено податковий кредит в серпні 2009 року на суму 6508 грн., у звязку з коригуванням податкового кредиту без отримання від постачальників товарів (робіт, послуг) розрахунку коригування кількісних і вартісних показників. Позивачем не було надано до перевірки інших розрахунків коригування кількісних і вартісних показників, отриманих підприємством в серпні 2009 року. В результаті чого підприємством завищено податковий кредит по рядку 16.2 Декларації з податку на додану вартість за серпень 2009 року на суму 6 508 грн.

Судом встановлено, що вказаний акт був підписаний начальником ДП «УМіТ»ВАТ «Одестрансбуд»без зауважень, також начальником підприємства позивача своїм підписом було підтверджено, що первинні, бухгалтерські та інші документи, використані при проведенні перевірки, достовірні, надані в повному обсязі, а додаткові (інші) документи, що свідчать про діяльність субєкта господарювання (спростовують викладені в акті перевірки факти) за період, що перевірявся, відсутні.

Судом встановлено, що на підставі вказаного акту перевірки після адміністративного оскарження, Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси були прийняті податкові повідомлення рішення № /1 від 07.05.2010 року (а.с. 53) та № /2 від 07.07.2010 року (а.с. 124) про донарахування податку на прибуток в сумі 88 016, 75 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 603, 35 грн., податкові повідомлення рішення № /1 від 07.05.2010 року (а.с. 52), та № /2 від 07.07.2010 року (а.с. 125) про донарахування податку на додану вартість в сумі 6508 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3 254 грн.

Судом досліджені декларація з податку на прибуток підприємства за рік 2008 (а.с. 5457), уточнюючий розрахунок податкових зобовязань у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок від 11.11.2009 року (а.с. 58-59), декларація з податку на прибуток підприємства за 3 квартали 2009 року (а.с. 60-63), уточнюючий розрахунок податкових зобовязань у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за 3 квартал 2009 року від 11.11.2009 року (64-65), податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2009 року (а.с. 66-75) та податкові накладні (а.с. 76-82).

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 № 509-XII, державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції є органами виконавчої влади.

Згідно зі ст. 2 вказаного Закону одним із завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Відповідно до ст. 11 пункту 1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»податкові органи мають право здійснювати планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків і зборів, додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами.

Судом встановлено, що фахівцями ОСОБА_4 державної податкової інспекції по роботі з великими платниками в м. Одесі була проведена планова виїзна перевірка Дочірнього підприємства «Управління механізації та транспорту»Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2008 року по 30.09.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 року по 30.09.2009 року, за результатами якої складений та підписаний акт перевірки від 25.12.2009 року № 859/16-3/04776080/58, яким зафіксовано допущення позивачем порушення вимог п. 5.9. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та п. 4.5. ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість», та на підставі якого після адміністративного оскарження, Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси були прийняті податкові повідомлення рішення № /1 від 07.05.2010 року та № /2 від 07.07.2010 року про донарахування податку на прибуток в сумі 88 016, 75 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 603, 35 грн., податкові повідомлення рішення № /1 від 07.05.2010 року, та № НОМЕР_1/2 від 07.07.2010 року про донарахування податку на додану вартість в сумі 6508 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3 254 грн.

Пунктом 5.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначено, що платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів (крім тих, що підлягають амортизації, та цінних паперів), сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів (далі - запасів) на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат згідно з цим Законом (за винятком тих, що отримані безкоштовно). У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду перевищує їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових доходів платника податку у такому звітному періоді. У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду є меншою за їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових витрат платника податку у такому звітному періоді.

Вартість запасів оплачених, але не отриманих (не оприбуткованих), платником податку і покупцем до приросту запасів не включається. Вартість запасів оплачених, але не відвантажених (не знятих з обліку) платником податку продавцем, до убутку запасів не включається.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 вказаного Закону України валові витрати виробництва та обігу це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм приріст (убуток) балансової вартості запасів впливає на визначення валових витрат або валових доходів.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 29.03.2003 року № 143, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 8 квітня 2003 р. за N 271/7592, затвердженні форми декларації з податку на прибуток підприємства та Порядку її складання. Згідно з п. 3.1 Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, декларація складається із заголовної та двох основних частин і десяти додатків, з яких сім (К1 - К7) подаються щокварталу, у тому числі за рік, а три (Р1 - Р3) подаються виключно за рік. Додаток К1 складається з двох частин - К1/1 та К1/2. У разі заповнення рядка 01.2 (приріст балансової вартості запасів) складається таблиця 1 додатка К1/1. Показник із знаком "-" рядка А графи 6 зазначеної таблиці переноситься у рядок 01.2 декларації без знаку. (п.5.9. Закону України). У разі заповнення рядка 04.2 (убуток балансової вартості запасів) складається таблиця 1 додатка К1/1. Показник із знаком "+" рядка А графи 6 зазначеної таблиці переноситься у рядок 04.2 декларації без знака.

Зазначеним наказом ДПА України затверджений також додаток К1/1. Відповідно до таблиці 1 цього додатку «Розрахунок приросту (убутку) балансової вартості запасів»балансова вартість запасів розраховується по формулі: Приріст "-" Убуток "+" (3 «На початок звітного року» - 4 «Запаси, використані не в господарській діяльності» - 5 «На кінець звітного періоду»).

Відповідно до п. 2.1. вказаного Порядку, якщо платником самостійно виявлено помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, то відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами2181 (з урахуванням строків давності) такий платник має право надати уточнюючий розрахунок. Платник податку має право не подавати такий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були виявлені. Згідно з 2.3. цього Порядку, платник податку, який до початку його перевірки податковим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф, нарахований відповідно до пункту 17.2 статті

17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Уточнюючий розрахунок, який відображає виправлені показники, складається за формою, що додається до цього Порядку; б) або відобразити суму такої недоплати у складі декларації, що подається за наступний податковий період, збільшену на суму штрафу, нарахованого відповідно до пункту 17.2 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», з відповідним збільшенням загальної суми податкового зобов'язання з податку. При цьому виправлення помилок здійснюється шляхом відображення сум раніше занижених (завищених) показників декларацій (валових доходів, витрат та амортизаційних відрахувань) у складі валового доходу (рядок 02.2) та валових витрат (рядок 05.2) того податкового періоду, за який подається звітна декларація.

З декларації з податку на прибуток підприємства за 3 квартали 2009 року вбачається, що рядок 01.2. «Приріст балансової вартості запасів»не заповнений, рядок 04.2 - убуток балансової вартості запасів 861 152 грн., у додатку К1/1 до рядків 01.2., 01.5, 04.2, 04.10, 04.12 та 07 декларації у графі 3 «на початок звітного року»- 5592657 грн., у графі 5 «на кінець звітного періоду «визначена балансова вартість запасів»- в сумі 4731505 грн., убуток - в сумі 861 152 грн.

Судом встановлено, що 11 листопада 2009 року позивачем поданий уточнюючий розрахунок податкових зобовязань у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за 3 квартали 2009 року, в якому виправлені помилки у рядку 04.2 та визначена сума 352067 грн.

Відповідно до п. 1.6. Порядку, дані, наведені в декларації, повинні підтверджуватись

первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності). Достовірність даних підтверджується підписами керівника і головного бухгалтера та засвідчується печаткою підприємства.

Між тим матеріалами перевірки, на підставі таких документів, як головна книга, журнали ордери та оборотно-сальдові відомості, прибуткові накладні, акти списання товарно-матеріальних цінностей та інші первинні документи підтверджено, що за 3 квартали 2009 року позивачем враховано дебетове сальдо на кінець періоду 4379438 грн., замість 4731505 грн.

Докази на спростування цьому позивачем суду не надані.

Крім того, начальником підприємства позивача своїм підписом було підтверджено, що первинні, бухгалтерські та інші документи, використані при проведенні перевірки, достовірні, надані в повному обсязі, а додаткові (інші) документи, що свідчать про діяльність субєкта господарювання (спростовують викладені в акті перевірки факти) за період, що перевірявся, відсутні.

Посилання представника позивача, що перевіряючими не були враховані дані уточнюючого розрахунку є хибними, оскільки з матеріалів перевірки вбачається, що вказаний уточнюючий розрахунок був врахований податковим органом. Посилання представника позивача, що перевіряючими не були враховані всі первинні документи, також не приймається судом до уваги, оскільки не надано докази які саме первинні документи не були враховані перевіряючими.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що податковим органом правомірно донараховано позивачу податок на прибуток в сумі 88 016, 75 грн.

Наказом Державної податкової адміністрації України № 253 від 21.06.2001 року затверджений Порядок направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до п. 2.6. цього Наказу податкове повідомлення рішення це рішення керівника податкового органу щодо виявленого перевищення (заниження) бюджетного відшкодування або відмови у наданні бюджетного відшкодування, а також обовязку платника податків сплатити нараховану або донараховану суму податкового зобовязання та застосованих штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до п. 3.1. абз. «б»вказаного Наказу податковий орган здійснює розрахунок суми податкового зобовязання, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження суми його податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях.

Відповідно до пп.17.1.3. п. 17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобовязання платника податків за підставами, викладеними у пп. «б»пп. 4.2.2. п. 4.2. ст. 4 цього Закону, такий платник податків зобовязаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобовязання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що податкові повідомлення рішення № /1 від 07.05.2010 року та № /2 від 07.07.2010 року про донарахування податку на прибуток в сумі 88 016, 75 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17 603, 35 грн. винесені відповідачем правомірно.

Також суд вважає, що податковим органом правомірно винесені податкові повідомлення рішення № /1 від 07.05.2010 року, та № /2 від 07.07.2010 року про донарахування податку на додану вартість в сумі 6508 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3 254 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 7.3.1. п. 7.3. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Відповідно до п. 1.7. ст. 1 податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно з п. 4.5. ст. 4 вказаного Закону, якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню. Відповідно до пп. 4.5.1. цього пункту Закону, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається

зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок відкоригованого значення податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за наслідками такого податкового періоду у разі, якщо він є зареєстрованим як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів (послуг).

Норма пп. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачає, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними розрахунковими документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Матеріалами перевірки зафіксовано, що на момент проведення перевірки позивачем не було надано до перевірки інших розрахунків коригування кількісних і вартісних показників, отриманих підприємством в серпні 2009 року, тому перевіряючими зроблений вірний висновок щодо завищення податкового кредиту у серпні 2009 року на суму 6508 грн., у звязку з коригування кількісних і вартісних показників.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення рішення № /1 від 07.05.2010 року, та № /2 від 07.07.2010 року про донарахування податку на додану вартість в сумі 6508 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3 254 грн. винесені податковим органом правомірно.

Посилання представника позивача на те, що у цих податкових повідомленнях - рішеннях відсутнє посилання на порушення позивачем п. 4.5. ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість»та на те, що у податкових повідомленнях-рішеннях невірно зазначені реквізити акту перевірки не приймаються судом як докази в обґрунтування позовних вимог, оскільки вказані недоліки та очевидні помилки фактично не впливають на зміст акту перевірки, наявність або відсутність допущених позивачем порушень податкового законодавства та відповідно не звільняє платника податків від передбаченої чинним законодавством відповідальності за допущені ним порушення вимог податкового та іншого законодавства.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення рішення винесені податковим органом правомірно та відповідно позов позивача не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та обєктивно, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи відсутність документально підтверджених судових витрат відповідача, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, керуючись ст. 94 КАС України, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

На підставі викладеного, відповідно до положень Законів України «Про державну податкову службу в України», «Про податок на додану вартість», «Про оподаткування прибутку підприємств», керуючись ст.ст. 2,4,71, 158-163, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову Дочірнього підприємства «Управління механізації та транспорту»Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд»до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_4 державної податкової інспекції по роботі з великими платниками в м. Одесі про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень рішень № /1 від 07.05.2010 року, № /1 від 07.05.2010 року, № /2 від 07.07.2010 року, № /2 від 07.07.2010 року відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в Одеський апеляційний адміністративний суд через суд першої інстанції в порядку та строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 02 лютого 2011 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

/