Справа № 804/9569/15
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2015 р. Справа № 804/9569/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення -
31.07.2015 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» (далі ТОВ «АТБ-маркет», позивач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС від 10.03.2015 р. № НОМЕР_1.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АТБ-маркет» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України по взаємовідносинам з постачальниками: ТОВ «Модум», ТОВ «БОСФОР-ТВ», ТОВ «ОЛВІ-ДОН», ТОВ «ФМ», ТОВ «ДАКАСА», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ», ТОВ «ДЕНВАЛ ФРУТ», ТОВ «ВЕЛЕСОПТТОРГ», ТОВ «ОПТІМУС АЛЬЯНС», ПП «УКРПТАХОСЕРВІС», ПП «ОЛІВ ЛАЙН», ТОВ «ВІАТРЕЙДІНГ», ТОВ «РІТЕЙЛ БУД» за період з 01.07.2014 р. по 31.07.2014 р., які відображені в акті перевірки від 04.03.2015 р. №110/28-01-39-03-30487219, щодо нереальності здійснення господарських відносин позивача із контрагентами ТОВ «Модум», ТОВ «БОСФОР-ТВ», ТОВ «ОЛВІ-ДОН», ТОВ «ФМ», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ», ПП «ОЛІВ ЛАЙН», ТОВ «РІТЕЙЛ БУД» є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах, зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, без надання належної оцінки документам, що були надані до перевірки, у зв'язку із чим податкове повідомлення-рішення від 10.03.2015 р. № НОМЕР_1, прийняте на підставі даного акту, є незаконним та підлягає скасуванню.
Відповідач подав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що висновки перевірки відповідають фактичним обставинам справи, акт перевірки складений правомірно, згідно із діючим законодавством, висновки акта перевірки щодо нереальності здійснення господарських відносин позивача є цілком обґрунтованими та доведеними, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та доводи підтримав.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів адміністративного позову, просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» 19.07.1999 р. зареєстроване Дніпропетровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та перебуває на податковому обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС (СДПІ у м. Дніпропетровську). Основними видами діяльності підприємства у періоді, що перевірявся, є: роздрібна торгівля напоями; оптова торгівля тютюновими виробами; неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту; роздрібна торгівля напоями в неспеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля тютюновими виробами. ТОВ «АТБ-маркет» є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва від 03.06.2011 р. №100338730.
У період з 05.02.2015 р. по 25.02.2015 р. на підставі наказу від 04.02.2015 р. №63 СДПІ у м. Дніпропетровську та направлень від 04.02.2015 р. №№ 59/28-01-39-01, 58/28-01-39-01, 57/28-01-39-01 співробітниками СДПІ у м. Дніпропетровську згідно п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АТБ-маркет» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України по взаємовідносинам з постачальниками: ТОВ «Модум», ТОВ «БОСФОР-ТВ», ТОВ «ОЛВІ-ДОН», ТОВ «ФМ», ТОВ «ДАКАСА», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ», ТОВ «ДЕНВАЛ ФРУТ», ТОВ «ВЕЛЕСОПТТОРГ», ТОВ «ОПТІМУС АЛЬЯНС», ПП «УКРПТАХОСЕРВІС», ПП «ОЛІВ ЛАЙН», ТОВ «ВІАТРЕЙДІНГ», ТОВ «РІТЕЙЛ БУД» за період з 01.07.2014 р. по 31.07.2014 р., за результатами якої складено акт від 04.03.2015 р. №110/28-01-39-03-30487219.
Згідно висновків акту перевірки від 04.03.2015 р. №110/28-01-39-03-30487219, документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення ТОВ «АТБ-маркет»: п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п. 198.1, п. 198.6 ст. 198, ст.201 Податкового кодексу України, у звязку з чим встановлено заниження податку на додану вартість на суму 2504619,14 грн. за липень 2014 року.
10.03.2015 р. на підставі акту перевірки від 04.03.2015 р. №110/28-01-39-03-30487219, СДПІ у м. Дніпропетровську прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання ТОВ «АТБ-маркет» за платежем: податок на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) на суму 3756928,71 грн., з яких за основним платежем сума грошового зобов'язання становить 2504619,14 грн. та 1252309,57 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).
На виконання умов вказаного договору складені специфікації на товар, видаткові накладні, згідно яких здійснено поставку товару (овочі, фрукти, зелень, ягоди в асортименті) на загальну суму ПДВ 2542405,66 грн.
За фактом постачання товару ТОВ «БОСФОР-ТВ» виписано на адресу позивача податкові накладні на товар. Податкові накладні, які мають бути обовязково зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не зареєстровані ТОВ «БОСФОР-ТВ», включено ТОВ «АТБ-маркет» до додатку 8 податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних».
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за липень 2014 року, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації податку на додану вартість даним декларації з ПДВ за липень 2014 року.
Розрахунки між ТОВ «АТБ-маркет» та ТОВ «БОСФОР-ТВ» за поставку товарів здійснено у безготівковій формі відповідно до банківської виписки ТОВ «АТБ-маркет».
Транспортування товару здійснювалось підприємством-перевізником ТОВ «КСВ Груп», про що свідчать складені за кожною партією товару товарно-транспортні накладні.
На виконання умов вказаного договору складені специфікації на товар, видаткові накладні, згідно яких здійснено поставку товару (овочі, фрукти, ягоди в асортименті).
За фактом постачання товару ТОВ «Рітейл Буд» виписано на адресу позивача податкові накладні на товар.
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за липень 2014 року, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації податку на додану вартість даним декларації з ПДВ за липень 2014 року.
Розрахунки між ТОВ «АТБ-маркет» та ТОВ «Рітейл Буд» за поставку товарів здійснено у безготівковій формі відповідно до банківської виписки ТОВ «АТБ-маркет».
Транспортування товару здійснювалось підприємством-перевізником ФОП Гнатюк, ФОП ОСОБА_5, ФОП Казачок, ФОП ОСОБА_6, ФОП Нагієв, ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8, ФОП Самойленко, ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_5, про що свідчать складені за кожною партією товару товарно-транспортні накладні.
На виконання умов вказаного договору складені додаткова угода від 01.01.2014 р., специфікації на товар, видаткові накладні, згідно яких здійснено поставку товару (маслини в асортименті), а також акт про надання торгівельної знижки (бонусу) від 31.07.2014 р.
За фактом постачання товару ПП «Олів Лайн» виписано на адресу позивача податкові накладні на товар.
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за липень 2014 року, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації податку на додану вартість даним декларації з ПДВ за липень 2014 року.
Розрахунки між ТОВ «АТБ-маркет» та ПП «Олів Лайн» за поставку товарів здійснено у безготівковій формі відповідно до банківської виписки ТОВ «АТБ-маркет».
Транспортування товару здійснювалось підприємствами-перевізниками ТОВ «Олів Лайн», ТОВ «Оскар Фудз», ПП «КІР-Трансгруп», ПП «Соната-Торг», ФОП Кірієнкова, про що свідчать складені за кожною партією товару товарно-транспортні накладні, які також були надані до перевірки у повному обсязі, про що зазначено в акті перевірки від 04.03.2015 р. №110/28-01-39-03-30487219 (том 1 а.с.129).
На виконання умов вказаного договору складені, специфікації на товар, видаткові накладні, згідно яких здійснено поставку товару (персик, лимон).
За фактом постачання товару ТОВ «Азов-Карібе» виписано на адресу позивача податкові накладні на товар.
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за липень 2014 року, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації податку на додану вартість даним декларації з ПДВ за липень 2014 року.
Розрахунки між ТОВ «АТБ-маркет» та ТОВ «Азов-Карібе» за поставку товарів здійснено у безготівковій формі відповідно до банківської виписки ТОВ «АТБ-маркет».
Транспортування товару здійснювалось постачальником ТОВ «Азов-Карібе», про що свідчать складені за кожною партією товару товарно-транспортні накладні, які також були надані до перевірки у повному обсязі, про що зазначено в акті перевірки від 04.03.2015 р. №110/28-01-39-03-30487219 (том 1 а.с.139).
З матеріалів справи слідує, що між ТОВ «АТБ-маркет» (Покупець) та ТОВ «ФМ» (Постачальник) у перевіряємому періоді відбувались взаємовідносини з приводу придбання товару на суму ПДВ 9471,09 грн. Щодо відсутності первинних документів на підтвердження отримання товару від ТОВ «ФМ» слід зазначити, що документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «АТБ-маркет» з ТОВ «ФМ» знаходяться за адресою орендованого ТОВ «АТБ-маркет» нежитлового приміщення: Донецька область, смт. Верхнєторецьке, вул.Фабрична, 1Г. Вказане приміщення орендовано ТОВ «АТБ-маркет» на підставі договору оренди нерухомого майна №367-2014-Нт від 01.06.2014р., укладеного з ТОВ «АТБ-торгстрой». Слід вказати, що у звязку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції через настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) доступ до приміщення з метою його цільового використання, зокрема, доступ до документів, що знаходяться в приміщенні нежитлового орендованого майна, на момент проведення перевірки та розгляду справи з обєктивних причин є неможливим. Наведене підтверджено Сертифікатом про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили» №4013 від 15.04.2015р., наданого Дніпропетровською торгово-промисловою палатою ТПП України.
На виконання умов вказаного договору складені: додаткова специфікації на товар, видаткові накладні, згідно яких здійснено поставку товару (овочі, фрукти в асортименті, взуття, футболка жіноча).
За фактом постачання товару ТОВ «Модум» виписано на адресу позивача податкові накладні на товар.
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за липень 2014 року, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації податку на додану вартість даним декларації з ПДВ за липень 2014 року.
Розрахунки між ТОВ «АТБ-маркет» та ТОВ «Модум» за поставку товарів здійснено у безготівковій формі відповідно до банківської виписки ТОВ «АТБ-маркет».
Транспортування товару здійснювалось постачальником ТОВ «Модум», про що свідчать складені за кожною партією товару товарно-транспортні накладні.
На виконання умов вказаного договору складені специфікації на товар, видаткові накладні, згідно яких здійснено поставку товару (креветки в асортименті). Також при постачанні товару було надано сертифікат відповідності на товар «креветка варено-морожена глазурована неочищена та очищена, в тому числі тм «DeLuxe», «Кремлівська».
За фактом постачання товару ТОВ «Олві-Дон» виписано на адресу позивача податкові накладні на товар.
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту за липень 2014 року, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації податку на додану вартість даним декларації з ПДВ за липень 2014 року.
Розрахунки між ТОВ «АТБ-маркет» та ТОВ «Олві-Дон» за поставку товарів здійснено у безготівковій формі відповідно до банківської виписки ТОВ «АТБ-маркет».
Транспортування товару здійснювалось постачальником ТОВ «Олві-Дон», про що свідчать складені за кожною партією товару товарно-транспортні накладні.
Слід зауважити, що зазначені податкові накладні оформлені з дотриманням вимог ст. 201 Податкового кодексу України, що не заперечується відповідачем в акті перевірки.
Крім того, СДПІ у м. Дніпропетровську в акті перевірки від 04.03.2015 р. №110/28-01-39-03-30487219 зазначено, що перевіркою достовірності відображених показників у поданій декларації з податку на додану вартість за період липень 2014 року порушень не встановлено.
Щодо відсутності на момент перевірки частини первинних документів видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, представником ТОВ «АТБ-маркет» в ході судового розгляду справи було пояснено, що ненадання до перевірки частини первинних документів зумовлено відсутністю доступу до місця зберігання розподільчого центру №16, який розташований за адресою: Донецька область, смт.Верхнєторецьке, вул..Фабрична, 1Г, тобто на території України, переміщення на якій є ускладненим через проведення антитерористичної операції.
На момент складання податкових накладних контрагенти ТОВ «АТБ-маркет» - ТОВ «Модум», ТОВ «БОСФОР-ТВ», ТОВ «ОЛВІ-ДОН», ТОВ «ФМ», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ», ПП «ОЛІВ ЛАЙН», ТОВ «РІТЕЙЛ БУД» були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, отже мали право нарахувати податок на додану вартість та складати податкові накладні на кожну поставку товару, в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких ТОВ «АТБ-маркет» сформовано податковий кредит, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.
Транспортування товару на адресу ТОВ «АТБ-маркет», придбаного у контрагентів ТОВ «Модум», ТОВ «БОСФОР-ТВ», ТОВ «ОЛВІ-ДОН», ТОВ «ФМ», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ», ПП «ОЛІВ ЛАЙН», ТОВ «РІТЕЙЛ БУД», підтверджується товарно-транспортними накладними, які підтверджують перевезення товару автомобільним транспортом з місця навантаження, за адресою постачальника, де зберігається товар до обумовлених розподільних центів покупця за визначеними адресами для подальшої реалізації.
Щодо недоліків заповнення товарно-транспортних накладних, про які зазначає СДПІ у м. Дніпропетровську у акті перевірки від 04.03.2015 р. №110/28-01-39-03-30487219, слід вказати, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи.
Таким чином, оскільки, транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, чи наявності у таких документах недоліків, не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11 "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини.
1. Рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
2. Установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.
Зокрема, підлягає встановленню статус постачальника товарів (послуг), придбання яких є підставою для формування податкового кредиту та/або сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
В даному випадку в обов'язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку. Перевірці підлягають доводи податкового органу, що свідчать про відсутність ділової мети у діях платника податку, зокрема у разі подальшого продажу придбаного товару нижче за ціну придбання; придбання товарів (послуг) у посередників за наявності прямих контактів з їх виробниками; придбання послуг, використання яких не може мати позитивного впливу на результати господарської діяльності платника податку тощо. Слід ураховувати, що для підтвердження права платника податку на формування витрат та/або податкового кредиту з податку на додану вартість достатньо наявності мети використання товарів та послуг, що ним придбані, незалежно від фактичних результатів такого використання.
Акт перевірки СДПІ у м. Дніпропетровську від 04.03.2015 р. №110/28-01-39-03-30487219 свідчить, що висновки контролюючого органу щодо неправомірно сформованого податкового кредиту звітного періоду на підставі податкових накладних, ґрунтуються на акті ДПІ у м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області щодо перевірки контрагента ТОВ «Босфор-ТВ» та ТОВ «Модум» - ТОВ «Віста-2014», за результатами якої не підтверджені взаємовідносини з постачальниками та покупцями за період липень 2014 року.
Суд звертає увагу, що висновки податкового органу ґрунтуються на отриманій податковій інформації стосовно не підтвердження реальності здійснення господарських операцій ТОВ «Віста-2014», проте вказаною перевіркою не досліджувалась господарські взаємовідносини між ТОВ «АТБ-маркет» та контрагентами ТОВ «Босфор-ТВ» і ТОВ «Модум», а встановлювались обставини щодо дотримання вимог податкового, валютного ті іншого законодавства саме ТОВ «Віста-2014», який не є контрагентом ТОВ «АТБ-маркет».
Слід вказати, що правовідносини контрагента з контролюючими органами перебувають поза межами впливу такого платника. Чинне законодавство не надає покупцеві товару (робіт, послуг) необхідних повноважень по контролю за відображенням його контрагентами у податковій звітності операцій по реалізації товарів (виконанню робіт, послуг) та їх оплаті, а також за сплатою ними податку до бюджету і поданням до податкового органу будь-яких документів. А відтак самі по собі результати перевірок контрагентів не можуть впливати на податковий облік платника.
Таким чином, висновки СДПІ у м. Дніпропетровську щодо неправомірно сформованого податкового кредиту звітного періоду ТОВ «АТБ-маркет», які ґрунтуються на акті ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області, судом до уваги не приймаються.
Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п. 1.2 п. 1, п.п. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Водночас, ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Згідно ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Згідно п.п. 198.1., 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операція у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).
Отже, від належності первинних бухгалтерських та розрахункових документів залежить як податковий облік платника податків, так і реальність вчинення господарської діяльності такого платника взагалі.
Згідно ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 р. № 1936/11/13-11: документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку дослідженню підлягає реальність господарських операцій та добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.
Так, у кожному конкретному випадку для перевірки фактичного виконання господарської операції з огляду на її вид та зміст суд повинен з'ясувати, які саме первинні документи у сукупності підтверджують власне існування активу, його рух на шляху до платника податків-набувача (транспортування, зберігання товару, його приймання, у тому числі і шляхом встановлення посадових осіб постачальника та покупця, задіяних у такому процесі), подальше використання товару тощо.
З наданих ТОВ «АТБ-маркет» доказів вбачається, що укладені ТОВ «АТБ-маркет» правочини мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними.
Поряд з цим, позивачем, у свою чергу, не наведено обґрунтованих доводів та не подано належних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у зазначених документах, є недостовірними, неповними або суперечливими.
Крім того, представником ТОВ «АТБ-маркет» в ході розгляду справи надано постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.06.2015р. у справі № 203/2781/15-ц (провадження 3/0203/782/2015) за розглядом матеріалів, що надійшли від Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_10, що працює головним бухгалтером ТОВ «АТБ-маркет» за ст.163-1 ч.1 КУпроАП, якою провадження по адміністративному матеріалу закрито.
Суд погоджується з думкою податкового органу щодо можливої сумнівності реальності здійснених платником податків операцій, проте відповідно ст.62 Конституції України судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
А також суд звертає увагу, що на підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем до суду були надані первинні документи, які містять всю необхідну інформацію щодо кількості, вартості отриманих товарів, робіт та послуг.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 61 Конституції України щодо індивідуального характеру юридичної відповідальності особи. Діюче законодавство України, так само як Податковий кодекс України не передбачає відповідальності у виді донарахування податкових зобов'язань, застосування штрафних санкцій або не підтвердження права на податковий кредит на господарюючого суб'єкта за можливі неправомірні дії свого контрагента; окрім того не передбачає обов'язку або права одного платника податку контролювати показники податкової звітності з податку на додану вартість іншого платника податку, або на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.
Згідно ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Висновки податкової не узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява N 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.
Таким чином, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.
Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.
Суд звертає увагу, що згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління..
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи недоведення Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС неможливість реального здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» операцій по ланцюгу з ТОВ «Модум», ТОВ «БОСФОР-ТВ», ТОВ «ОЛВІ-ДОН», ТОВ «ФМ», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ», ПП «ОЛІВ ЛАЙН», ТОВ «РІТЕЙЛ БУД», оскільки, викладені в акті перевірки від 04.03.2015 р. №110/28-01-39-03-30487219, висновки ґрунтуються на припущеннях і не містять достатніх фактичних даних на підтвердження таких висновків, а також враховуючи рішення Європейського суду з прав людини щодо відповідальності платників податків за дії контрагентів, суд вважає твердження податкової про заниження податку на додану вартість на суму 2504619,14 грн. за липень 2014 року безпідставними, у зв'язку з чим визнає протиправним та скасовує податкове повідомлення-рішення від 10.03.2015 р. № НОМЕР_1.
Керуючись ст. ст. 8, 11, 14, 69, 70, 71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС від 10.03.2015 р. № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання ТОВ «АТБ-маркет» за платежем: податок на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) на суму 3756928,71 грн., з яких за основним платежем сума грошового зобов'язання становить 2504619,14 грн. та 1252309,57 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 01 вересня 2015 року

Суддя ОСОБА_1