Справа № 2а-0870/1822/11
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року м. Київ К/800/45274/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Сіроша М.В.

секретар судового засідання Бовкун В.В.

за участю представників згідно журналу судового засіданні від 20.08.2015 (в матеріалах справи)

розглянувши касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2012 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2013

у справі № 2а-0870/1822/11

за позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з

великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної

податкової служби

до Відкритого акціонерного товариства „Запорізький виробничий

алюмінієвий комбінат"

третя особа: Міністерство фінансів України,

Управління Державної казначейської служби України у

м. Запоріжжі Державної казначейської служби України

за участю: Прокуратури Запорізької області

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі Державної податкової служби (правонаступник - Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" (правонаступник - Публічне акціонерне товариство „Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат") про стягнення з відповідача суму простроченої заборгованості перед державою за кредитом, наданим під гарантії уряду України у розмірі , 61 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; у разі недостатності коштів на рахунках відповідач надати СДПІ дозвіл на погашення усієї суми заборгованості за рахунок майна платника податків.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2012 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2013 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2012 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції та ухвалою суду апеляційної інстанції позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в який просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судом першої та апеляційної інстанцій при вирішенні спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, Міністерство фінансів України листом №11-26/296-2890 від 23.02.2011 було зобов'язано Державне казначейство України у Запорізькій області направити подання про заборгованість підприємства по зовнішньоекономічному контракту на адресу податкового органу для ведення претензійно-позовної роботи щодо стягнення з коштів в рахунок погашення простроченої заборгованості.

Управління Державного казначейства у м. Запоріжжі сформовано на надіслано на адресу позивача подання № 7 від 01.03.2011, згідно якого відповідач має прострочену заборгованість по іноземному кредиту, наданому під гарантії Уряду України у розмірі 622033733, 93 грн. та подання № 8 від 01.03.2011 про наявність пені, нарахованої на прострочену заборгованість, у розмірі 571023947, 14 грн.

Також, від Управління Державної казначейської служби у м. Запоріжжі Запорізької області надіслані нові подання для здійснення заходів щодо стягнення заборгованості по іноземному кредиту, наданому під гарантії Уряду України, а саме, №5 від 24.02.2012 на суму простроченої заборгованості у розмірі 625927360, 65 грн. та №6 від 24.02.2012 на суму пені у розмірі 577046325, 96 грн.

У зв'язку із отриманням указаних подань позивач звернувся та суду з позовом про стягнення з відповідача суму простроченої заборгованості перед державою за кредитом, наданим під гарантії уряду України у розмірі , 61 грн.

Суди попередніх інстанцій відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходили з того, що позивачем не доведений факт наявність у відповідача заборгованості перед Державою за кредитом, наданим під гарантії уряду України у розмірі , 61 грн.

Згідно з пп. 20.1.18, пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до п.59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податкові вимоги, у яких визначена сума заборгованості відповідача за кредитом, наданим під гарантії уряду України, скасовані у судовому порядку.

Нові податкові вимоги позивачем відносно відповідача не приймались.

Джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів (п. 87.1 ст. 87 ПК України).

Згідно з п. 95.3 ст. 95 зазначеного Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.

Також, судами встановлено, що кредитна угода №14/02-145 від 28.05.1997 розірвана рішенням господарського суду м. Києва від 30.06.2006.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої та апеляційної інстанції стосовно того, що позивачем не доведено наявність у відповідача простроченої заборгованості перед Державою за кредитом, залученим під державну гарантію.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків судів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2012 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2013 у справі № 2а-0870/1822/11 залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05.04.2012 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2013 у справі № 2а-0870/1822/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді С.Е. Острович
М.В. Сірош