Справа № 826/13383/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

за позовом

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішлен Україна ЛТД"

про

стягнення 2 169 563, 16 грн.

Суддя: Кротюк О.В.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Державна податкова інспекція у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мішлен Україна ЛТД» про стягнення податкового боргу у розмірі 2 619 563,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем заборгованості по податку на додану вартість.

Відповідач заперечення проти позову не надав, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, клопотань щодо розгляду справи не подавав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, докази чого наявні в матеріалах справи. У зв’язку із наведеним в судовому засіданні 17.08.2015 р. на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України ухвалено розглядати справу за відсутності представника відповідача.

В порядку частини 6 ст.128 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Справа вирішується на підставі наявних в ній доказів та матеріалів.

Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено відповідачем в судовому порядку.

У зв’язку із наведеним та на підставі п.п. 129.1.2 ст. 129 ПК України відповідачу було нараховано також пеню у сумі 305 061,57 грн.

Окрім того, ДПІ проведено також невиїзну позапланову документальну перевірку ТОВ Мішлен Україна ЛТД» за результатами якої складено акт перевірки від 16.01.2014 року № 25/26-55-22-07/37403491.

Вказане податкове повідомлення-рішення було направлено відповідачу, не було вручено відповідачу та повернуто до ДПІ з незалежних від неї причин (за закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення), у зв’язку з чим, враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається врученим відповідачу. Докази наведеного наявні в матеріалах справи.

На підставі п.п. 129.1.2 ст. 129 ПК України відповідачу було нараховано пеню у розмірі 17 782,46 грн.

У зв’язку з несплатою узгоджених грошових зобов’язань позивачем виставлено податкову вимогу № 1-25 від 05.01.2015 року. Вказана податкова вимога була направлена відповідачу, не була вручена відповідачу та повернута 28.02.2015 року до ДПІ з незалежних від неї причин (за закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення), у зв’язку з чим, враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкова вимога вважається врученою відповідачу. Докази наведеного наявні в матеріалах справи.

Загалом, як вбачається з наявної в матеріалах справи картки особового рахунку платника податків та розрахунку заборгованості, станом на момент звернення до суду за відповідачем обліковується заборгованість зі сплати податку на додану вартість у розмірі 2 619 563,16 грн.

Аналізуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі –ПКУ) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПКУ та законами з питань митної справи.

Відповідно до п/п. 14.1.39. ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п/п. 14.1.157. ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно з п/п. 14.1.175. ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 59.1. ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.153. ПК України передбачено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Враховуючи наведене, положення ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 255 КАС України (щодо обов’язковості судових рішення, які набрали законної сили), а також положення Податкового кодексу України, а саме: п. 58.1., п. 58.3 (щодо умов направлення та порядку вручення податкових повідомлень), п. 56.18. (при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили), п. 59.3. (щодо строку направлення податкових вимог), п/п. 14.1.137. (щодо визначення органів стягнення), п/п. 20.1.34. (щодо права ДПІ на звернення до суду з приводу стягнення податкового боргу), п. 41.5. (щодо органу стягнення), п. 95.1. (щодо права податкових органів звертатися до суду про стягнення податкового боргу), п. 95.2. (щодо стягнення коштів та продаж майна платника податків не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги), п. 95.3. (щодо стягнення податкового боргу за рішенням суду), суд зазначає наступне.

В даному випадку, як встановлено вище судом, станом на момент звернення ДПІ із даним позовом до суду та станом на момент розгляду даної справи, спірні грошові зобов’язання вважаються узгодженими.

У той же час, зазначені грошові зобов’язання не сплачені у встановлений строк, що підтверджується обліковими даними, та, відповідно, набули статусу податкового боргу, який не сплачений станом на час звернення до суду та розгляду справи.

Слід зазначити, що ДПІ у відповідності з вимогами 95.2. ПК України виставлено відповідачу податкову вимогу. Доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та визначеної у ній суми податкового боргу відповідачем не надано.

З наведеного у сукупності вбачається дотримання позивачем вимог п. 95.2. ПК України, а відтак і про дотримання встановленої ПК України процедури, яка передує зверненню до суду із позовом про стягнення податкового боргу.

Відтак, враховуючи вищенаведене у сукупності та те, що зазначене рішення позивача не виконано відповідачем у добровільному порядку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на положеннях згаданих вище правових актів та є обґрунтованими, з урахуванням чого надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для прийняття рішення у справі про задоволення адміністративного позову.

У той же час, відповідачем не спростовано наведеного та не доведено зворотного.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк