Справа № 2а-4381/10/1270
Суддя: Блохін А.А.
Дата ухвалення: 2010-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Островська О.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2010 року справа №2а-4381/10/1270

приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Геращенко І.В., Радіоновій О.О., при секретарі Ольховій О.В., за участю представника позивача ОСОБА_2, розглянула апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилбудсервіс № 3» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 липня 2010 року у справі № 2а-4381/10/1270 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилбудсервіс № 3» до Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області про скасування проведеної планової перевірки, визнання недійсним та скасування акта перевірки, припису та рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

03 червня 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жилбудсервіс № 3» звернулось до Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області про скасування проведеної планової перевірки, визнання недійсним та скасування акта перевірки, припису та рішення.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12 липня 2010 року у справі № 2а-4381/10/1270 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким визнати недійсним рішення і заходи Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області.

Представник позивача, у судовому засіданні, доводи апеляційної скарги підтримав, просив останню задовольнити.

Відповідачем надано суду письмове заперечення, в якому відповідач вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Також надано клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено наступне.

Державною інспекцією з контролю за цінами в Луганській області було заплановано проведення перевірки позивача у період з 9 березня по 26 березня 2010 року на предмет дотримання державної дисципліни цін при формуванні, встановленні та застосуванні тарифів на житлово-комунальні послуги, відповідності їх розмірів, а також рівня відшкодуванням населенням вартості послуг за підсумками виробничої діяльності субєктів господарювання у 2009 році, про що у встановленому порядку повідомлено позивача, як субєкт перевірки. Така перевірка проводилася службовими особами відповідача на підставі відповідного посвідчення № 112 від 22 лютого 2010 року, за результатами перевірки було складено акт № 112 від 16 березня 2010 року, в якому відображено виявлені порушення.

Такими порушеннями відповідач визнав порушення порядку застосування тарифів, а саме: у період з 1 травня 2009 року по 6 травня 2009 року було застосовано тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений рішенням виконавчого комітету Стаханівської міської ради від 21 квітня 2009 року № 228, яке не набрало чинності, сума необґрунтовано отриманої виручки склала 1748,68 грн.; у період з 1 квітня 2009 року по 30 листопада 2009 року при нарахуванні плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій гр. ОСОБА_3, який мешкає за адресою м. Стаханов, вул. Одеська, 17/42, завищено вартість вказаних послуг за рахунок включення повної вартості послуги «обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання» при фактичному ненаданні цієї послуги у звязку з відключенням квартири від мереж централізованого опалення, сума необґрунтовано отриманої виручки склала 55,10 грн., у період з 1 квітня 2009 року по 31 грудня 2009 року при застосуванні тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених рішеннями виконкому Стаханівської міської ради № 7 від 20 січня 2009 року та № 228 від 21 квітня 2009 року завищено вартість вказаних послуг за рахунок включення повної вартості послуг « прибирання прибудинкової території» та «підготовка житлового фонду до експлуатації в осінньо-зимовий період» при фактичному ненаданні та/або наданні цих послуг не в повному обсязі, сума необґрунтовано отриманої виручки склала 10846,52 грн.

На підставі вказаного акту відповідачем видано позивачеві припис №103 від 23 березня 2010 року, яким від позивача вимагалося: в місячний термін усунути порушення дотримання порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій шляхом приведення тарифів у відповідність до вимог ч.2, ч.3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 5.3.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.30, п.31 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №529 від 20 травня 2009 року; в місячний термін усунути порушення дотримання порядку встановлення і застосування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій шляхом приведення тарифів у відповідність до вимог ст. 57 Конституції України, п. 5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 12 Закону України « Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», п.5 ч.1 ст.20, п.6 ч.2 ст.21 Закону України « Про житлово-комунальні послуги», п.2 Загальної частини Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року за № 560, та шляхом повернення необґрунтовано нарахованих сум населенню перерахунками вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; в місячний строк з моменту отримання припису повідомити відповідача про вжиті заходи. Також рішенням № 92 від 23 березня 2010 року «Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін» відповідною посадовою особою вирішено від позивача вилучити до Державного бюджету 12 650, 30 грн. та до позивача застосовано штраф у сумі 25300,60 грн. Вказані обставини підтверджуються актом № 112 від 16 березня 2010 року, приписом №103 від 23 березня 2010 року, рішенням № 92 від 23 березня 2010 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2009 року № 502 «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року», тимчасово припинено перевірки субєктів господарювання, крім тих, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику. Відповідно до статті 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності" Кабінет Міністрів України постановою від 11.05.2008 року № 483 «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності і визначається періодичність проведення планових заходів, пов'язаних з державним наглядом (контролем) за додержанням порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів)», затвердив Критерії,за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності і визначається періодичність проведення планових заходів, пов'язаних з державним наглядом (контролем) за додержанням порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів). Керуючись пунктом 3 Критеріїв вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України, до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику можуть бути віднесені ті, що: займають монопольне (домінуюче) становище на ринку; є суб'єктами природних монополій; реалізують продукцію, товари і послуги в обсязі, що перевищує 500 тис. гривень на рік; провадять діяльність з реалізації продукції, товарів і послуг, коливання цін (тарифів) на які протягом місяця перевищує 10 відсотків; порушують державну дисципліну цін. Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач відноситься до зазначених категорій субєктів господарювання, проти чого ним не надано заперечень та відповідних доказів, то слід вважати, що на нього положення вказаної Постанови Кабінету Міністрів України щодо зупинення проведення перевірки, не поширюються. Не заслуговує на увагу посилання позивача про те, що під час проведення перевірки, відповідач вийшов за межі періоду, за який проводилася перевірка, оскільки у повідомленні про проведення перевірки зазначено період перевірки 2009 рік, а в акті складеному за результатами перевірки, період перевірки зазначено з листопада 2008 року по лютий 2010 року. Суд апеляційної інстанції відзначає, що незважаючи на те, що у акті за результатами перевірки дійсно вказано період перевірки зазначено з листопаду 2008 року по лютий 2010 року, однак у ньому зафіксовано порушення, які виявлено саме за період 2009 року, тому ця обставина не є порушенням, яке тягне за собою визнання рішень відповідача, прийнятими за результатами проведення перевірки, недійсними. Не заслуговує на увагу твердження позивача про те, що ним не було допущено порушень при нарахуванні плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій гр. ОСОБА_3, який мешкає за адресою м. Стаханов, вул. Одеська, 17/42, оскільки вартість вказаних послуг була визначена відповідно до рішень Стахановського Виконкому, не приймається, оскільки при фактичному ненаданні цієї послуги у звязку з відключенням квартири від мереж централізованого опалення, позивач відповідно до вимог ст. 20 ч.1 п 5, ст. 21 ч.2 п.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі. Також колегія суддів не приймає посилання позивача про те, що відповідачем порушено порядок застосування санкції, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 502 від 21 травня 2009 року, якою передбачено видавати субєктові господарювання припис про усунення протягом 30 діб виявлених порушень, підготовлений на підставі акту про проведення перевірки, якщо іншій строк не передбачено законом, та приймати рішення про застосування до субєктів господарювання фінансових та адміністративних санкцій лише у разі невиконання ними протягом 30 діб від дня отримання припису про усунення виявлених порушень, не застосовувати санкції за порушення, які усунуті на виконання припису, оскільки відповідачем на підставі припису надано йому претензії і до спливу строку на виконання вже заявлено адміністративний позов про стягнення економічних санкцій, застосованих згідно рішенню відповідача № 92 від 23 березня 2010 року «Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін» з наступних підстав. Положеннями Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки з питань європейської інтеграції України та Міністерства фінансів України від 03.12.2001 року №298/519 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.12.2001року за №1047/6238 (далі - Інструкція), прийняття рішень про застосування економічних або фінансових (штрафних) санкцій за фактами порушення державної дисципліни цін покладено на Державну інспекцію з контролю за цінами та відповідні державні інспекції з контролю за цінами Автономної Республіки Крим, областях, містах Києві та Севастополі. У п. 1.4 Інструкції визначено, що підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання суб'єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства, а саме включення у вартість продукції та послуг, ціни (тарифи) на які регулюються, фактично не виконаних або виконаних не в повному обсязі послуг (робіт). Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що Державною інспекцією з контролю за цінами в Луганській області правильно застосовуються положення постанови Кабінету Міністрів України № 502 від 21.05.2009 року виключно в межах, що не суперечать нормам Законів України Про ціни і ціноутворення та Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, які безпосередньо регулюють діяльність відповідача. Таким чином колегія суддів, приходить до висновку, що відповідач при проведенні перевірки позивача діяв у межах наданих йому повноважень, порядок проведення перевірки ним дотримано. Державна інспекція з контролю за цінами в Луганській області не перевищила свої повноваження, провівши вказану перевірку всупереч Постанові Кабінету Міністрів України від 21.05.2009 року №502 «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року». Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування постанови не має, у звязку з чим апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Ухвала складена в повному обсязі 13.09.2010 року.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилбудсервіс № 3» залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 липня 2010 року у справі № 2а-4381/10/1270 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жилбудсервіс № 3» до Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області про скасування проведеної планової перевірки, визнання недійсним та скасування акта перевірки, припису та рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення у повному обсязі.

Головуючий А.А. Блохін

Судді : І.В. Геращенко

ОСОБА_4