Справа № 607/17602/14-а
Суддя: Стельмащук П. Я.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2015 Справа №607/17602/14-а

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., в порядку ч.6 ст.128 КАС України, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Почапинського сільського голови ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Почапинського сільського голови ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями та діями органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень. Просить визнати дії та бездіяльність сільського голови с. Почапинці Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_2 щодо розгляду його заяв та запитів, незаконними, стягнути з відповідача на його користь 1000 гривень моральної шкоди та 1000 гривень понесених витрат на правову допомогу.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що в липні 2011 року він - ОСОБА_1, звернувся із письмовою заявою, на ім'я сільського голови с.Почапинці ОСОБА_2, про прийняття сесією Почапинської сільської ради рішення про продаж йому квартири №2 за адресою вул. Шевченка,11 с. Забойки. Відповідач ОСОБА_2 заяву прийняла, однак півтора року не виносила на засідання сесії дане питання. Заява пролежала невідомо де. А тому в листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся повторно із змістом цієї заяви, але вже рекомендованим листом. Рішенням сесії Почапинської сільської ради за №326 від 24 грудня 2012 року йому відмовлено в задоволенні заяви по причині - в зв'язку з реєстрацією в ньому іншої сім'ї. Крім того, 17 грудня 2012р., 12 березня 2012р., 30 серпня 2012 р., 20 серпня 2013 р., 12 березня 2013 р. ОСОБА_1 звертався до депутатів Почапинської сільської ради від села Забойки - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про обстеження житлових умов і фактичне проживання сусідів за адресою вул. Шевченка 11/кв.2 с. Забойки. По вул. Шевченка,11/2 с. Забойки Тернопільського району Тернопільської області зареєстровані мешканці ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які не проживають там вже близько 7-ми років. Враховуючи те, що у зв'язку із їхньою відсутністю та не користуванням житлом (протікає дах на їхній частині дому - побитий шифер, у двох кімнатах згнила дерев'яна підлога, через протікання води впала стеля, на спільній стіні облітає штукатурка - через сирість утворився грибок; спільну стіну 2 рази в рік підґрунтовує антикорозійними сумішами). Акти не проживання сусідів, обстеження житлових умов та акти завданих збитків сільський голова с. Почапинці ОСОБА_2 не затвердила зіславшись на проживаючих мешканців, та відсутність коштів у сільської ради на такі цілі. Також, його син - ОСОБА_4, як депутат Почапинської сільської ради звернувся до відповідача із депутатським запитом від 18 грудня 2013 року відповідно до ст. 34 Конституції України, ст.ст. 5, 14, 19, 20, 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», але даної інформації відповідач так і не надала, оскільки відповідач більше року вводила їх в оману відносно квартири №2 будинку №11 із-за ненадання інформації про приватизацію. В подальшому ОСОБА_4 звернувся в прокуратуру району із скаргою на відповідача з приводу ненадання інформації на запит від 23 січня 2014 року, однак конкретної відповіді знову вона не надала. 25 лютого 2014 року ОСОБА_4 знову звернувся до прокурора району із зверненням з приводу неналежного розгляду скарги. За поданням прокуратури №64-622 вих.14 від 14.02.2014 р. сесія сільської ради вирішила притягнути сільського голову ОСОБА_2 за неналежне виконання своїх посадових обов'язків до дисциплінарної відповідальності (оголосити догану). 25 березня 2014 року ОСОБА_4 знову направив нову скаргу прокурору Тернопільського району, яку він відповідно до вимог п. 2 ст. 21 Закону України «Про прокуратуру», та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» направив за належністю начальнику Тернопільського РВ УМВС України в Тернопільській області. Оскільки голова сільської ради с. Почапинці неналежним чином розглянула заяву, вважає, що вона заподіяла йому моральну шкоду, яку він оцінює в 1 000грн., яка полягає у душевних стражданнях. Для захисту своїх прав та інтересів він був змушений витрачати час та кошти для звернення до суду, у зв'язку із чим змінився його спосіб життя і він змушений був докладати зусиль для організації свого життя, отримав негативні емоції, переживання, які вплинули на спокій і стан його здоров'я, призвели до нервово-психологічного перевантаження.

Представник позивача ОСОБА_8 в судове засідання не з»явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім того, просить стягнути витрати сторони позивача, що повязані з явкою до суду та витрати на правову допомогу.

Відповідач в судове засідання не з»явилась, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Будь-яких письмових пояснень по суті позову не надала.

Відповідно до ч. 6 статті 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадження у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

26.11.2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Почапинської сільської ради народних депутатів із заявою про надання дозволу на купівлю частини житлового будинку по вул. Шевченка, 11 в с. Забойки, в якому ніхто не проживає більше 5 років.

Рішенням Почапинської сільської ради Тернопільського району №326 від 24.12.2012р. відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на продаж другої половини житлового будинку по вул. Шевченка, 11, у звязку з реєстрацією в ньому іншої сім»ї.

Усі інші письмові звернення, зокрема і запит депутата Почапинської сільської ради ОСОБА_4 до відповідача від 18.12.2013р. про надання інформації щодо квартири АДРЕСА_1, написані та підписані не позивачем та не від його імені.

Позивачем у даній адміністративній справі є лише ОСОБА_1. Щодо його звернень, судом встановлено лише наявність звернення до Почапинської сільської ради від 26.11.2012р. про надання дозволу на купівлю частини житлового будинку, яке у місячний строк було розглянуто, а саме 24.12.2012р. сесією Почапинської сільської ради прийнято рішення №326.

Усі інші надані стороною позивача письмові докази (запит від 18.12.2013р., скарга в прокуратуру від 23.01.2014р., звернення в прокуратуру від 25.02.2014р., лист прокуратури Тернопільського району від 03.03.2014р., лист прокуратури Тернопільського району від 13.03.2014р., рішення Почапинської сільської ради від 14.03.2014р., скарга в прокуратуру від 25.03.2014р., лист прокуратури Тернопільського району від 28.03.2014р., лист УМВСУ в Тернопільській області від 18.04.2014р.) стосуються порушення прав ОСОБА_4 на своєчасне отримання правдивої та обєктивної інформації від відповідача.

Відповідно до п. 8 ч. 1 статті 3 КАС України, позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Однак, ОСОБА_4 не є позивачем.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про необґрунтованість позовних вимог, не підтвердження їх матеріалами справи та необхідність відмовити у задоволенні позову, так як порушення відповідачем прав позивача, яким є лише ОСОБА_1, яке виявилось у протиправних діях чи бездіяльності при розгляді даної справи не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Так як вимога про стягнення моральної шкоди є похідною від вимоги про визнання дій та бездіяльності незаконними (необхідним є причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діяннями та шкодою), а протиправних діянь відповідача щодо позивача ОСОБА_1 судом не встановлено, у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди також слід відмовити.

У звязку із тим, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 11, 17, 18, 71, 72, 86, 94, 128, 159-163, 186, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Почапинського сільського голови ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий П.Я.Стельмащук