Справа № 2а-3541/10/1270
Суддя: Блохін А.А.
Дата ухвалення: 2010-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2010 року справа №2а-3541/10/1270

приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Малашкевич С.А., Лях О.П., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Красний Луч Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 липня 2010 року у справі № 2а-3541/10/1270 за позовом Державної податкової інспекції в м. Красний Луч Луганської області до приватного підприємства Сатурн, фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів, отриманих внаслідок укладення нікчемного договору поставки у сумі 42838 грн. 30 коп,-

В С Т А Н О В И Л А:

06 травня 2010 року Державна податкова інспекція в м Красний Луч звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного підприємства Сатурн, фізичної особи підприємця ОСОБА_2, а 03.06.2010 року позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути кошти, отримані внаслідок укладення нікчемного договору поставки у сумі 42838 грн. 30 коп.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19 липня 2010 року у справі № 2а-3541/10/1270 у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Не погодившись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено наступне.

Приватне підприємство «Сатурн», зареєстровано відділом ліцензування, державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради 21 січня 1997 року, юридична адреса: м. Луганськ, вул. Совхозна, 2а, ідентифікаційний код за , знаходилось на податковому обліку платників податків в Ленінській міжрайонній державній податковій інспекції у м. Луганську з 07 квітня 1997 року. Зареєстроване як платник податку на додану вартість 08 серпня 2002 року, індивідуальний номер платника ПДВ 3 (а.с. 6 25).

Рішенням Краснодонського місцевого суду від 10 листопада 2003р. визнано недійсними установчі документи ПП «Сатурн», скасовано державну реєстрацію ПП «Сатурн», визнано недійсним свідоцтво про реєстрація платника ПДВ № 17308470 від 02 жовтня 2002р., серії НБ № 129240, виданого ДПА з 02 жовтня 2002р. (а.с. 5)

Відповідно до акту Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м.Луганську № 1586 від 04 лютого 2004р. свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ приватного підприємства «Сатурн» № 17308470, індивідуальний номер платника ПДВ 3, виданого 02 жовтня 2002 року анульовано з 02 жовтня 2002р. (а.с. 4).

ОСОБА_2 зареєстрована у якості фізичної особи підприємця виконавчим комітетом Краснолуцької міської ради 23 травня 2001 року за № 0004997 (а.с. 52), знаходиться на податковому обліку у Державній податковій інспекції в м. Красний Луч Луганської області з 23.05.2001р., є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ № 70120668 від 22.02.2002р.(а.с. 51).

Державною податковою інспекцією в м. Красний Луч Луганської області у лютому 2009 року проведено виїзну планову перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01 січня 2007р. по 31 березня 2008р., результати якої оформлено ОСОБА_1 № 17/00 від 17 лютого 2009р. (а.с. 26 29).

Під час перевірки встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_4 мала господарські взаємовідносини з ПП «Сатурн».

При цьому, згідно пояснень ОСОБА_2, у грудні 2006 року остання познайомилась з молодим чоловіком, який пояснив, що є представником ПП «Сатурн» та може здійснити ОСОБА_2 поставку продукції. Договір поставки при цьому не підписувався, домовленість була усною, однак, у подальшому від ПП «Сатурн» їй привозили різноманітні господарчі товари та надавали відповідні первинні документи (накладні та податкові накладні). ОСОБА_2 здійснювала оплату товару одразу в момент придбання готівкою (а.с. 83).

Під час перевірки встановлено, що ПП «Сатурн» поставлено ОСОБА_2 продукцію згідно податкових накладних № 0010 від 04.01.2007р. на суму 3830,40 грн., № 0018 від 09.01.2007р. на суму 2175,90 грн., № 0033 від 08.02.2007р. на суму 1589,12 грн., № 0044 від 02.03.2007р. на суму 2367,78 грн., № 0044 від 04.04.2007р. на суму 2155,70 грн., № 0068 від 07.05.2007р. на суму 2163,12 грн., № 0077 від 04.06.2007р. на суму 2405,90 грн., № 0093 від 05.07.2007р. на суму 1989,96 грн., № 0105 від 07.08.2007р. на суму 1307,40 грн., № 0112 від 06.09.2007р. на суму 2359,68 грн., № 0127 від 04.10.2007р. на суму 2301,03 грн., № 0133 від 07.11.2007р. на суму 2752,68 грн., № 0142 від 09.12.2007р. на суму 2096,40 грн., № 0014С від 11.01.2008р. на суму 2346,86 грн., № 0019С від 16.01.2008р. на суму 938,90 грн., № 028С від 14.02.2008р. на суму 1249,20 грн., № 0041С від 05.03.2008р. на суму 2378,31 грн., № 0056С від 01.04.2008 на суму 2423,34 грн., № 077С від 07.05.2008 на суму 2423,40 грн. та № 093С від 05.06.2008 на суму 1583,22 грн., а всього на суму 42838,30 грн. (а.с. 30 49).

Оплата товару здійснена готівковими коштами в момент передачі товару та підтверджено касовими квитанціями.

При цьому, у податкових накладних у якості підстави для поставки продукції зазначено договір поставки без номеру та дати укладення. Згідно пояснень ОСОБА_2 договір поставки з ПП «Сатурн» у письмовому вигляді не укладався, існувала лише усна домовленість на поставку товару, кількість, якість та асортимент товару окремо не обговорювався.

Тобто, фактично між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та ПП «Сатурн» існував не усний договір поставки, а щоразу укладались договори купівлі-продажу товару, кількість, якість, ціна та асортимент товару у якому визначався у податкових накладних.

Таким чином, угоди, на виконання яких видано вищевказані податкові накладні виконані сторонами повність одразу після укладання.

Як вбачається з податкових накладних з податку на додану вартість, поданих фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в м. Красний Луч Луганської області за період з січня 2007 року по червень 2008 року включно ОСОБА_2 до складу податкового кредиту включено вартість товару, отриманого від ПП «Сатурн» на підставі вищенаведених податкових накладних (а.с. 53 80).

Згідно пункту 1 частини 1 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, зокрема мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, повязаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обовязкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обовязкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус субєктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обовязок утримувати та/або сплачувати податки і збори.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» однією з функцій Державних податкових інспекцій в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції є подання до судів позовів до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Частиною 1 ст. 208 Господарського кодексу України передбачено, що якщо господарське зобовязання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін у разі виконання зобовязання обома сторонами в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобовязанням, а у разі виконання зобовязання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Зазначену норму слід застосовувати з урахуванням того, що відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України правочин, вчинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що порушує публічний порядок, а отже нікчемним. У частині 2 ст. 215 Цивільного кодексу України зазначено, що визнання такого правочину недійсним не вимагається.

За вчинення правочину з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства застосовуються санкції, але за змістом частини 1 статті 208 Господарського кодексу України застосування передбачених нею санкцій можливе судом лише в разі виконання правочину хоча б однією стороною.

Оскільки зазначені санкції є конфіскаційними, стягуються за рішенням суду в доход держави за порушення правил здійснення господарської діяльності, то вони належать не до цивільно-правових, а до адміністративно-господарських як такі, що відповідають визначенню, передбаченому в частині 1 ст. 208 ГК України.

У звязку з цим такі санкції можуть застосовуватися лише протягом строків, встановлених відповідно до ст. 250 ГК України.

Відповідно ст. 250 ГК України визначено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до субєкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим субєктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Державна податкова інспекція в м. Красний Луч вимагає стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 в доход держави грошові кошти у сумі 42838,30 грн., що є вартістю отриманої продукції від ПП «Сатурн», та зобовязати ПП «Сатурн» повернути фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 все одержане за вказаними угодами, у звязку з тим, що зазначені угоди завідомо суперечить інтересам держави і суспільства та у звязку з їх нікчемністю.

Угоди, на які посилається позивач між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та ПП «Сатурн» мали місце у період з січня 2007 року по червень 2008 року та повністю виконані.

Про наявність правовідносин між фізичною особою підприємцемМатковською Л. А. та ПП «Сатурн» Державна податкова інспекція в м. Красний Луч Луганської області дізналась під час перевірки, результати якої оформлено ОСОБА_1 № 17/00 від 17 лютого 2009р., а до суду з даним позовом позивач звернувся лише 06 травня 2010, тобто після спливу строків, у які можливо застосування адміністративно-господарських санкцій, визначених ст. 250 ГК України.

Відповідно до наведеного вище, позивачем пропущено строк звернення з позовом до адміністративного суду, а тому його позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для скасування постанови не має, у звязку з чим апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Красний Луч Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 липня 2010 року у справі № 2а-3541/10/1270 за позовом Державної податкової інспекції в м. Красний Луч Луганської області до приватного підприємства Сатурн, фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів, отриманих внаслідок укладення нікчемного договору поставки у сумі 42838 грн. 30 коп. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів :