Справа № 800/126/13
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року м. Київ Н/800/39/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е.
Бухтіярової І. О.
Олендера І. Я.
Приходько І. В.
Федорова М. О.
секретаря судового засідання Мартиненко Г. В.

представники позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7

представник відповідача Ліходій О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_9 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2013 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_9 до Вищої Ради юстиції про визнання рішення незаконним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року ОСОБА_9 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом в якому просив визнати незаконним рішення Вищої ради юстиції від 29 січня 2013 року № 39/0/15-13 щодо внесення подання Президенту України про звільнення його з посади судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за порушення присяги.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2013 року у справі № П/800/126/13 позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог.

29 січня 2014 року Вищий адміністративний суд України своєю ухвалою відмовив ОСОБА_9 у перегляді постанови Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2013 року за нововиявленими обставинами.

У березні 2014 року позивач повторно звернувся до суду із заявою про перегляд названої постанови за нововиявленими обставинами, в якій просив її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов.

22 січня 2015 року провадження за заявою ОСОБА_9 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2013 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_9 до Вищої Ради юстиції про визнання рішення незаконним зупинено до вирішення питання Вищою радою юстиції щодо надання відповідних повноважень представникам для участі у розгляді справи.

У червні 2015 року від позивача та відповідача надійшли клопотання про поновлення провадження у справі.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справі поновлюється за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або за ініціативою суду, якщо відпадуть обставини, які були підставою для зупинення провадження.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з відсутністю обставин, які зумовили зупинення провадження у справі №Н/800/39/14, судова колегія дійшла висновку про те, що провадження у справі підлягає поновленню.

Обґрунтовуючи заяву зазначив, що оскаржувана постанова суду прийнята без врахування істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі на час розгляду справи. Такою обставиною було те, що під час розгляду наведеної справи колегія суддів знаходилась під тиском Вищої ради юстиції, так як нею стосовно суддів проводилась перевірка щодо порушення присяги судді. На думку позивача, судді були зобов'язані заявити самовідвід, оскільки наведене викликає сумнів у їх неупередженості.

Також в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час розгляду пропозиції про його звільнення допущено порушення процедури розгляду справи, оскільки один і той же член Ради - заступник Генерального прокурора України Гаврилюк М.І., який вніс дану пропозицію, був доповідачем та приймав участь у голосуванні при прийнятті рішення. При прийнятті рішення Вищої ради юстиції вдалась до оцінки прийнятого ним рішення, не дивлячись на те, що останнє не було скасованим або зміненим в процесуальному порядку судами апеляційної чи касаційної інстанції. Послався на висновок Венеціанської комісії та Дирекції з співпраці Генерального Директорату з прав людини та правових питань Ради Європи, який підтверджує, на його думку, незаконність оскаржуваного рішення Вищої ради юстиції. Зазначив про узагальнення судової практики проведене Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яке підтверджує правильність прийнятого ним рішення і про яке не було йому відоме на час розгляду адміністративного позову.

Представник відповідача у запереченні зазначив, що доводи викладені у заяві позивача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2013 року не можуть вважатися істотними для справи обставинами, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

За своїм змістом нововиявленими обставинами є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Предметом судового розгляду у справі №П/800/126/13 було визнання незаконним рішення Ради від 29 січня 2013 року №39/0/15-13 щодо внесення подання Президенту України про звільнення ОСОБА_9 з посади судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за порушення присяги.

Вирішуючи спір, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що приймаючи оскаржуване рішення від 29 січня 2013 року №39/0/15-13, Рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, рішення прийняте з урахуванням усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а тому відсутні підстави для визнання його незаконним.

Із змісту поданої позивачем заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2013 року встановлено, що підставою для такого перегляду заявник вважає істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі на час розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу, що частина друга статті 245 КАС України містить вичерпний перелік підстав перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

У той же час, серед зазначених у заяві позивача підстав для перегляду постанови Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2013 року немає жодної, яка б відповідала положенням статті 245 КАС України.

Наведені у заяві про перегляд судового рішення доводи не є нововиявленими обставинами в розумінні адміністративного процесуального законодавства, оскільки вже переглядались судом і їм надавалась правова оцінка у постанові Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2013 року.

Стосовно посилань позивача на проведення Вищої ради юстиції перевірки та можливий тиск на суддів, то судом не може оцінюватись ця обставина як істотною для справи враховуючи, що жодним нормативно-правовим актом не передбачені обмеження суддів у вчиненні правосуддя під час проведення щодо них перевірок відповідачем.

Посилання позивача на висновок Венеціанської комісії та Дирекції з співпраці Генерального Директорату з прав людини та правових питань Ради Європи, також не береться судом до уваги, з огляду на те, що даний висновок ухвалений Венеціанською комісією у 2010 році та міг бути відомим позивачу під час розгляду справи.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_9 про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2013 року за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № П/800/126/13 за його позовом до Вищої ради юстиції про визнання рішення незаконним.

Керуючись статтями 160, 167, 171-1, 245-253 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Поновити провадження у справі №Н/800/39/14.

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_9 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вищого адміністративного суду України від 05 червня 2013 року у справі за його позовом до Вищої ради юстиції про визнання рішення незаконним.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному діючим Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді: С. Е. Острович

І. О. Бухтіярова

І. Я. Олендер

І. В. Приходько

М. О. Федоров