Справа № 2а-2229/10/1270
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2010-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковальова Т.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

( в порядку письмового провадження)

06 серпня 2010 року справа №2а-2229/10/1270

зала судових засідань № 1 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Жаботинської С.В., розглянувши апеляційну скаргу Луганської митниці на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 31 травня 2010 року у адміністративній справі № 2а-2229/10/1270 за позовом ОСОБА_2 до головного інспектора Луганської митниці Державної митної служби України ОСОБА_3, Луганської митниці про визнання рішення незаконним, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2010 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати незаконним рішення інспектора митної служби ОСОБА_3 про відмову в прийнятті митної декларації, митного оформлення та пропуску належного йому транспортного засобу через митний кордон України. 3обов'язати Луганську митницю прийняти у позивача декларацію та дозволити пропуск належного йому автомобіля ВАЗ 210930 колір - сірий, хетчбек, 2002 року випуску, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2 - транзитний номер ВВ 03 8283, на територію України для подальшої його реєстрації та користування ним на правах власника, без оподаткування. Зобов'язати Луганську митницю на час розгляду справи забезпечити зберігання належного позивачеві автомобілю безоплатно. Звільнити його від оплати послуг за паркування, та зберігання належного йому автомобілю на митниці за весь час його знаходження на митниці. Стягнути з відповідача мої витрати пов'язані з розглядом цієї справи.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 31 травня 2010 року позов було задоволено частково. Зобов'язано Луганську митницю здійснити митне оформлення зі звільненням від оподаткування та дозволити пропуск належного ОСОБА_2 для вільного використання автомобіля ВАЗ 210930 колір-сірий, хетчбек, 2002 року випуску, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, транзитний номер ВВ 03 8283, на територію України. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив постанову Луганського окружного адміністративного суду від 21 травня 2010 року скасувати і прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважаючи, що дане судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не прибули, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку. Згідно приписам ч. 4 статті 196 КАС України їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію 03 РМ № 879641 власником автомобілю ВАЗ 210930, колір-сірий, хетчбек, 2002 року випуску, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, транзитний номер ВВ 03 8283 є ОСОБА_2, який зареєстрований за ним, та поставлений на відповідний облік 06.10.2007 року.

29 вересня 2009 року позивач звернувся до начальника Луганської митниці з проханням дозволити йому в'їзд до терміналу автомобіля ВАЗ - 21093, номер кузова Х7Д6638, 2002 року випуску на територію України для проходження сертифікації строком до 05 жовтня 2009 року.

26 вересня 2009 року позивачем подано відповідачу вантажну митну декларацію та проведено митний огляд транспортного засобу, про що складено акт № 16/2009/702140419. 13 жовтня 2009 року позивачу відмовлено у митному оформлені зі звільненням від оподаткування з підстав невідповідності вимогам ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України».

Після відмови позивачу в прийнятті митної декларації, митного оформлення та пропуску належного позивачу транспортного засобу 26 жовтня 2009 року ОСОБА_2 звернувся до начальника Луганської митниці дати йому розгорнуту відповідь щодо того, що саме в митній декларації не відповідає вимогам ст. 8 вищевказаного Закону.

06 листопада 2009 року Луганська митниця повідомила позивача, що йому було відмовлено у митному оформленні та звільнені від оподаткування та запропоновано сплатити всі необхідні платежі або вивезти цей транспортний засіб в країну попередньої реєстрації з підстав порушення приписів ст. 8 цього ж Закону.

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, реалізуючи митну політику України, згідно статті 11 Митного кодексу України, виконує, зокрема, такі основні завдання як виконання та контроль за додержанням законодавства України з питань митної справи, захист економічних інтересів України тощо.

Пунктом 1.12 статті 1 Закону України від 21.12.00 р. № 2181-ІІІ "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (надалі Закон 2181) визначено поняття контролюючого органу: контролюючий орган - державний орган, який у межах своєї компетенції, визначеної законодавством, здійснює контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) та погашенням податкових зобов'язань чи податкового боргу.

Відповідно до ст. 80 Митного кодексу України у разі відмови у митному оформленні та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів митний орган зобов'язаний видавати заінтересованим особам письмове повідомлення із зазначенням причин відмови та вичерпним роз'ясненням вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення та пропуску цих товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Таким письмовим повідомленням, у розумінні пункту 1 Порядку заповнення й використання Картки відмови у пропуску на митну територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів, затвердженого наказом Державної митної служби України від 24.04.99 N 239 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.05.99 за N 300/3593, є Картка відмови у пропуску на митну територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів з відривним талоном відмови у пропуску на митну територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів, яка заповнюється в усіх випадках відмови у пропуску на митну територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів пред'явлених до митного контролю митному органу України підприємством або перевізником, що самостійно декларує товари, чи особою, уповноваженою на декларування. Порядком заповнення й використання Картки відмови у пропуску на митну територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів, затвердженого наказом Держмитслужби від 24.04.1999 р. № 239, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.05.1999 р. за № 300/3593, передбачено, що картка відмови у пропуску на митну територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів з відривним талоном відмови у пропуску на митну територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів заповнюється в усіх випадках відмови у пропуску на митну територію України чи митному оформленні товарів та інших предметів, пред'явлених до митного контролю митному органу України підприємством або перевізником, що самостійно декларує товари, чи особою, уповноваженою на декларування. Картка й Талон заповнюються посадовою особою митного органу, яка прийняла рішення про неможливість пропуску на митну територію України чи митного оформлення задекларованого митному органу вантажу, спричинену наявними обставинами (забороною до переміщення через митний кордон, заявленим режимом, поданими документами, несплатою належних митних та інших платежів тощо).

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував приписи ст. 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України», проте не зовсім вірно їх розтлумачив.

Відповідно до абзацу 5 п. 13 ст. 8 даного Закону, дозволяється ввезення у разі переселення на постійне місце проживання на кожного повнолітнього громадянина одного механічного транспортного засобу за кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за умови, що він є власником такого транспортного засобу не менше року та за умови перебування такого транспортного засобу на обліку в країні постійного місця попереднього проживання не менше року.

Як вбачається з матеріалів справи, (а.с.21), автомобіль ВАЗ 210930 колір-сірий, хетчбек, 2002 року випуску, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, транзитний номер ВВ 03 8283 був поставлений на відповідний облік 06.10.2007 року, а знято його було 05.06.2008 року, тобто перебував цей транспортний засіб на обліку в країні постійного місця попереднього проживання менше року.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Отже, системний аналіз вищенаведених нормативно-правових актів свідчить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що у даній нормі закону закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Таким чином, відповідач діяв на підставі Закону та в межах повноважень, наданих йому чинним законодавством України.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи але судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст.. 211, ст.. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Луганської митниці задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 31 травня 2010 року у справі № 2а-2229/10/1270 скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: Г.М.Міронова

Судді: Т.Г.Арабей

ОСОБА_4