Справа № 826/6558/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 серпня 2015 року № 826/6558/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Аблова Є.В., судді Федорчука А.Б., судді Шулежка В.П., розглянувши у письмовому провадженні матеріали адміністративної справи за позовом Державної казначейської служби України до Державної виконавчої служби України, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконною та скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна казначейська служба України до Державної виконавчої служби України, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконною та скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, мотивуючи позовні вимоги тим, що з огляду на повноваження, надані чинним законодавством казначейству України, останнє виконує у повному обсязі свої зобов'язання щодо відкриття асигнувань та їх спрямування Державній судовій адміністрації України як головному розпоряднику бюджетних коштів, зокрема, за бюджетною програмою «Виконання рішень судів на користь суддів», тому постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій з Казначейства України у розмірі 83,50 грн. підлягає скасуванню як протиправна.

У позовній заяві позивач просить скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 25.03.2015 р. ВП №38272700 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 83,50 грн.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог, просив розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами..

Враховуючи клопотання представників сторін, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебуває виконавче провадження ВП №38272700 з примусового виконання виконавчого листа №2а-11746/12/0170/18, виданого 23.04.2013 р. Окружним адміністративним судом АРК про зобов'язання Державної казначейської служби України провести видатки з Державного бюджету України, передбачені Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою «Виконання рішень судів на користь суддів» для виплати ОСОБА_1 20716,71 грн.

Постановою від 04.06.2013 р. відкрито виконавче провадження ВП №38272700, копію якої надіслано 10.06.2013 р. супровідним листом №Х-7216/5-8 на адресу позивача.

При цьому, постановою про відкриття виконавчого провадження вказано про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду у 7-денний строк з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до заяви №793/6 про зміну способу та порядку виконання рішення суду, боржником - Державною казначейською службою України судове рішення не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

25.03.2015 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України при примусовому виконанні виконавчого листа №2а-11746/12/0170/18, виданого 23.04.2013 р. Окружним адміністративним судом АРК про зобов'язання Державної казначейської служби України провести видатки з Державного бюджету України, передбачені Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою «Виконання рішень судів на користь суддів» для виплати ОСОБА_1 20716,71 грн., прийнято постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, оскільки відділом примусового виконання рішень понесені витрати, пов'язані з роздрукуванням та відправкою документів виконавчого провадження, внесенням даних до Реєстру виконавчих проваджень тощо.

Незгода позивача із зазначеною постановою зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV).

Відповідно до ст. 1 Закону №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 41 Закону №606-ХІV кошти виконавчого провадження складаються з: 1) коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 28 цього Закону; 2) авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 3) стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; 4) інших надходжень, що не суперечать законодавству.

Витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: 1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; 2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; 3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; 4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; 5) розміщення оголошення в засобах масової інформації; 6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; 7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, в межах примусового виконання виконавчого листа №2а-11746/12/0170/18, виданого 23.04.2013 р. Окружним адміністративним судом АРК про зобов'язання Державної казначейської служби України провести видатки з Державного бюджету України, передбачені Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою «Виконання рішень судів на користь суддів» для виплати ОСОБА_1 20716,71 грн., відділом примусового виконання рішень понесені витрати пов'язані з роздрукуванням та відправкою документів виконавчого провадження, внесенням даних до Реєстру виконавчих проваджень.

Згідно розрахунку, наведеного в даній постанові, стягненню з боржника підлягає сума у розмірі 83,50 грн.

При цьому, надіслання копій документів виконавчого провадження ВП №38272700 позивачу підтверджується матеріалами виконавчого провадження та не заперечується позивачем.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у попередніх роках Державній судовій адміністрації України відкрито асигнування за бюджетною програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» та проведено передбачені видатки у повному обсязі, однак позивачем не надано доказів своєчасності виконання вимог постанови про відкриття виконавчого провадження, в той час як відповідно до заяви №793/6 про зміну способу та порядку виконання рішення суду, боржником - Державною казначейською службою України судове рішення не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, позивачем не надано до суду доказів оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-11746/12/0170/18, виданого 23.04.2013 р. Окружним адміністративним судом АРК про зобов'язання Державної казначейської служби України провести видатки з Державного бюджету України, передбачені Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою «Виконання рішень судів на користь суддів» для виплати ОСОБА_1 20716,71 грн.

Крім того, позивачем не надано до суду судових рішень, якими вищезазначені дії відповідача були б визнані протиправними чи такими, що вчинені з перевищенням наданих чинним законодавством повноважень. Матеріали справи також не містять доказів скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №38272700, а відтак остання підлягала своєчасному виконанню.

Враховуючи, що постанова про відкриття виконавчого провадження не є предметом розгляду даної справи, водночас є чинною на момент розгляду та вирішення даної справи, зважаючи, що судом встановлено, матеріалами справи підтверджується та позивачем не заперечувалось отримання документів виконавчого провадження, внесення даних до Реєстру виконавчих проваджень, що відноситься до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, суд приходить до висновку про правомірність постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, а відтак - відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень доведено суду правомірність прийнятої оскаржуваної постанови.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог Державної казначейської служби України відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Федорчук А.Б.

Суддя Шулежко В.П.