Справа № 807/1259/14
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

29 квітня 2014 рокум. Ужгород№ 807/1259/14

Закарпатський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Скраль Т.В. ,

при секретарі судового засідання Химинець В.В.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2 - в судове засідання не з'явився,

відповідача: Державної фінансової інспекції в Закарпатській області - представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовною заявою представника позивача ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Закарпатській області про визнання вимоги нечинною, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України 29 квітня 2014 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 05 травня 2014 року.

Представник позивача ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної фінансової інспекції в Закарпатській області про визнання вимоги нечинною.

Одночасно з позовною заявою представником позивача ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 подано до Закарпатського окружного адміністративного суду клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії вимоги відповідача за вихідним номером 07-04-6-14/1722 від 24.03.2014 року в частині зобов'язання позивача (головного бухгалтера) забезпечити: постійний контроль за достовірністю рішень органу вищого рівня щодо правильності та повноти нарахування та виплати премій працівникам установи (п. 2 вимоги у відповідній частині); постійний контроль за достовірністю рішень органу вищого рівня щодо правильності та повноти нарахування та виплати доплат в розмірі 50% посадового окладу за складність, напруженість у роботі працівникам установи (п. 3 вимоги у відповідній частині); постійний контроль за достовірністю, рішень органу вищого рівня щодо правильності та повноти нарахування матеріальної допомоги працівникам установи (п. 4 вимоги у відповідній частині); постійний контроль за достовірністю даних внесених в табелі обліку робочого часу та інших документів, які слугують підставою для нарахування заробітної плати як за основним місцем роботи так і по сумісництву, з метою недопущення випадків виплати заробітної плати за фактично відпрацьований час (п. 5 вимоги у відповідній частині); постійний контроль за достовірністю даних внесених в табелі обліку робочого часу та інших документів, які слугують підставою для нарахування заробітної плати за основним місцем роботи, з метою недопущення випадків виплати заробітної плати за фактично невідпрацьований час (п. 6 вимоги у відповідній частині); постійний контроль за достовірністю даних внесених в табелі обліку робочого часу та інших документів, які слугують підставою для нарахування заробітної плати за основним місцем роботи, з метою недопущення випадків виплати заробітної плати за фактично невідпрацьований час (п. 7 вимоги у відповідній частині).

Позивач в судовому засіданні просила суд задовольнити клопотання про забезпечення адміністративного позову з мотивів наведених в ньому. В своїх обґрунтуваннях відповідно до клопотання про забезпечення адміністративного позову зазначила, що позивач оскаржує вимогу з підстав очевидної невідповідності вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" від 16.07.1999 року № 996- XIV. Позивач звернув увагу, що зважаючи на те, що у разі не зупинення дії в частині вимоги, спрямованої до неї, остання буде змушена вчиняти дії які суперечать суті і змісту бухгалтерського обліку відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України".

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення клопотання про забезпечення адміністративного позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю.

Суд заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З аналізу наведеної норми закону слідує, що обов'язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову, яке допускається на протязі всього терміну розгляду справи, є обґрунтоване клопотання сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваної дії, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Слід зазначити, що у випадку звернення сторони із клопотанням про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Суд у кожному з випадків, виходячи з конкретних доказів, повинен встановити, чи є хоча б одна з названих обставин і оцінити, чи не може застосовуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більше шкоди, ніж та якій можна запобігти.

Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Проте, позивач, звернувшись із клопотанням про забезпечення позову, не навів обставин, які б свідчили про наявність передбачених статтею 117 КАС України підстав для забезпечення позову та не надав жодних доказів щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також доказів очевидних ознак протиправності дій суб'єкта владних повноважень.

Крім того, суд вважає, що вказані висновки заявника є передчасними, оскільки вимога відповідача є предметом оскарження у даній справі, а тому її оцінка з точки зору законності буде надаватися при розгляді справи по суті, а не при вирішенні клопотання про забезпечення позову.

В разі забезпечення позову, судом фактично буде вирішено спір по суті, що суперечить інституту забезпечення позову.

Розглянувши подане позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи та виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленій позовній вимозі і відповідності виду забезпечення позову позовній вимозі, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, за необґрунтованістю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративний справі за позовною заявою представника позивача ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Закарпатській області про визнання вимоги нечинною - відмовити.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_4