Справа № 809/3036/15
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2015 р. Справа № 809/3036/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі: Гринчишин Х.І.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представник відповідача - не з'явися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом:

Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі

до відповідача:Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛІЯ"

про стягнення заборгованості в розмірі 1101,69 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі звернулося до суду з адміністративним позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛІЯ" про стягнення заборгованості в розмірі 1101,69 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що в порушення вимог чинного законодавства відповідачем не відшкодовано понесених Управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених та виплачених на пільгових умовах, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1101,69 грн., яку позивач просить стягнути.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовні заяві, позов просила задоволити повністю та стягнути заявлену суму заборгованості.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи. Причини неявки відповідач суду не повідомив, правом на подання заперечення не скористався. На підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів - судом продовжено розгляд справи за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "ВІЛІЯ" відповідно до витягу з Єдиного державного юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, зареєстроване, як юридична особа та є платником збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, колишньому працівнику відповідача ОСОБА_2 який отримав право на пільгову пенсію, призначено пенсію на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пунктів "б"- "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Виключно Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" визначаються принципи та структура системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, коло осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обовязки, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно ст. 2 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" визначено, що обєктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року, яким виключено з переліку загальнодержавних податків фіксований сільськогосподарський податок.

Таким чином, з 01.01.2015 платники фіксованого сільськогосподарського податку сплачують витрати на виплату та доставку пільгових пенсій на загальних засадах.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1, встановлює обовязок підприємств здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

У відповідності до пункту 6.4 вказаної Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пункт 6.7 Інструкції встановлює, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, обовязок визначення сум відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій покладено на позивача - Управління ПФУ в Тисменицькому районі, а відповідач зобовязаний здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах визначених позивачем. Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі на адресу відповідача надсилався розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, відповідно до п. "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Однак, зобовязань по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, відповідачем у передбачені строки не виконано, сума зазначених витрат Управлінню Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі не відшкодована.

Відповідно до вказаного розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, сума понесених Управлінням ПФУ в Тисменицькому районі та невідшкодованих відповідачем витрат на виплату та доставку пенсій за липень 2015 року становить 1101,69 грн.

Наявність вказаної заборгованості відповідача по невідшкодованих пільгових пенсіях підтверджується дослідженими у судовому засіданні розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, довідкою - розрахунком встановлення заборгованості, витягу з картки особового рахунку платника та іншими матеріалами справи.

Враховуючи наведене, а також те, що вищевказана заборгованість відповідачем на момент розгляду справи не сплачена, відповідних доказів, які б спростовували наявність заборгованості чи доводи позивача, - відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю " ВІЛІЯ" заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 1101, 69 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛІЯ", код 30769719 , на користь управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі, код 20550926, заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 1101 (одна тисяча сто одна ) грн. 69 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 04.09.2015 року.