Справа № 443/877/15-а
Суддя: Галій О. Й.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 443/877/15-а Провадження № 2-а/443/27/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року. Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Галій О.Й.

за участю секретаря Процака А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жидачеві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України у Львівській області та інспекторів УДПС ВДАІ з обслуговування Жидачівського району ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним протоколу про адмінправопорушення та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 223911 від 06.05.2015 р. про порушення ним п. 2.9 ПДР, складеним інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_2 та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 416302 від 06.05.2015 р. про накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У підтвердження заявлених вимог посилається на те, що 06.05.2015 року на автомобілі УАЗ-3741 д.н.з. 916-61ТС рухався польовою дорогою з с. Києвець Миколаївського району в с. Дем`янка Лісна Жидачівського району, при цьому на буксирі тягнув автомобіль УАЗ-3741. Так як, закінчилось пальне, автомобіль зупинив на обочині. В цей час до них під`їхала автомашина з працівниками міліції, йому запропонували надати документи. Він надав їм техпаспорт, і водійське посвідчення. Працівники ДАІ нічого не говорили про Поліс. Поліс (договір) обов»язкового страхування був в його автомобілі, і на передньому склі автомобіля був прикріплений спеціальний номерний знак до Полісу.

Відповідачі сказали, що він п»яний, а тому запропонували продути в трубку. Він заперечив і запропонував поїхати в лікарню для освідчення стану сп`яніння. Працівники ДАІ силоміць змусили його дути в трубку. Після чого сказали, що підтвердився факт сп»яніння, і склали протокол, який він відмовився підписувати.

14.0.2015 року поштою отримав два протоколи про адміністративне правопорушення та постанову у справі про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 327773 від 06.05.2015 р. про вчинення ним адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП на місці не складався, про нього дізнався тільки 14.05.2015 р.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4 позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі позов не визнали, просять відмовити за безпідставністю позовних вимог та пояснили, що 06.05.2015 р. приблизно в 11.50 год в с. Дем»янка Лісна, під час несення служби, побачили автомобіль, який рухаючись, різко звернув на польову дорогу. Наздогнавши його, зупинили автомобіль. Водію запропонували пред»явити документи на автомашину. Позивач шукав страховий поліс. Так як, поліс для огляду не надав, тому було складено протокол і винесена постанова про притягнення позивача до адмінвідповідльності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:

. Згідно ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується верховенством права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи, визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість в діяльності держави.

Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Як встановлено в ході розгляду справи, постановою інспектора позивача було притягнено до адмінвідповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП за те, що 06.05.2015 року о 11 год 50 хв, в с. Дем»янка Лісна Жидачівського району керував автомобілем НОМЕР_1, без страхового поліса, чим порушив п.2.1 Правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, на які посилаються відповідачі, як на підтвердження доказу вчинення ОСОБА_1 вміненого правопорушення, не підтверджується факт керування автомобілем без страхового поліса. Як зазначили свідки, що в їх присутності не було жодної розмови про страховий поліс.

Наведене також підтвердили свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Окрім того, із пояснень позивач вбачається, що факт наявності в нього 06.05.2015 р. поліса обов»язкового страхування підтверджується тим, що в салоні автомобіля, який забирав із штрафмайданчику, був поліс, і тільки через те, що працівники ДАІ не пропонували пред"явити, не надав його. А фактично всі дії відповідачів зводились до того, щоб обвинуватити його в тому, що керував автомобілем у нетверезому стані.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам статей 283, 284 КУпАП. В ній слід навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та вказати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи викладене, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем, які жодним чином не заперечені відповідачем. Тому, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позов у цій частині - задоволенню.

Разом з тим, вимоги позивача про визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 № 223911 від 06.05.2015 р. про порушення ним п. 2.9 ПДР, задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень. Оскільки суд при розгляді справи за адміністративним позовом не наділений повноваженнями закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення, в задоволенні позову в частині закриття провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КУпАП в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів та ін.

Відповідно до ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Вичерпний перелік осіб, які мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення, регламентується.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що спір виник у зв'язку зі складанням відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що вказаний позов не є адміністративним, оскільки відповідачем при складанні адміністративного протоколу здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні, які повинні бути розглянуті при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом по справі про адміністративне правопорушення. Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. Тобто питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що спір виник у зв'язку зі складанням відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що вказаний позов не є адміністративним, оскільки відповідачем при складанні адміністративного протоколу здійснювалися не владні повноваження, а процесуальні, які повинні бути розглянуті при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов'язків позивача, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення предметом оскарження бути не може, оскільки не підпадає під положення ст. 17 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Керуючись ст.ст. 8 - 11, 17, 86, 159, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Постанову Інспектора УДПС ВДАІ з обслуговування Жидачівського району від 06 травня 2015 року, серія ПС2 № 416302 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

У решті позову відмовити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів.

Головуюча- суддя