Справа № 2а-14551/10/0570
Суддя: Блохін А.А.
Дата ухвалення: 2010-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Абдукадирова К.Е.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2010 року справа №2а-14551/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: суддів: Малашкевича С.А., Карпушової О.В., при секретарі Барбаш Л.О., за участю представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Східної митниці ОСОБА_3, розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Східної митниці на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2010 року у справі № 2а-14551/10/0570 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Арсенал до Східної митниці, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві, Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області про визнання неправомірною відмову Східної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, що виражені в Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №700030001/0/000004 від 10 лютого 2010 року та визнання нечинною Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №700030001/0/000004 від 10 лютого 2010 року; визнання нечинним рішення Східної митниці про визнання митної вартості товару від 8 лютого 2010року до ВМД №700030001/2010/000216 за резервним методом методом №6; стягнення з Державного бюджету України суму надмірно сплачених ТОВ «Арсенал» коштів у розмірі 45573, 01 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А:

06 червня 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2010 року у справі № 2а-14551/10/0570 позов задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з таким судовим рішенням Східна митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача, у судовому засіданні, доводи апеляційної скарги підтримав, просив останню задовольнити, проти чого заперечував представник позивача, який вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал» зареєстроване в якості юридичної особи на підставі свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, державна реєстрація проведена 30 вересня 1999 року, включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за ідентифікаційним кодом юридичної особи № 30544344, здійснює господарську діяльність на підставі Статуту.

25 січня 2008 року між ТОВ Арсенал (Покупець) та Компанією Baramist Limited, Великобританія (Продавець) було укладено Контракт № 808(арк. справи 13,14). Відповідно до п.1 Контракту Продавець зобов'язався поставити, а Покупець прийняти та сплатити на умовах DAF (згідно ІНКОТЕРМС) російсько-український кордон, цинк металевий марки ЦО, ЦОА або ЦВ в чушках. У п.п.2.2 вищезазначеного Контракту визначені умови оплати товару оплата товару здійснюється впродовж 30 календарних днів з моменту поставки товару. Кількість та ціна вказуються в Додатках до Контракту.

18 січня 2010 року Покупцем і Продавцем на виконання умов Контракту № 808 було підписано Додаток № 64 (арк. справи 16), відповідно до якого у лютому 2010 року Продавець зобов'язався продати, а Покупець прийняти у власність та сплатити за Цинк металевий в чушках марки ЦВ, ЦВО, ЦОА (ГОСТ 3640-94) загальною кількістю 256 тонн (+/- толеранс 5%). Згідно п.6 даного Додатку, ціна за товар формується згідно з LME офіційна ціна на цинк на Лондонській біржі металів, яка є основним індикатором для визначення ціни на метал на європейському та світовому ринку, на котирувальну дату, зазначену в заявці Покупця + премія (105дол.США) та відображається у рахунках, виставлених Продавцем на адресу Покупця.

На підставі Заявки № 04/0095 від 2 лютого 2010 року (арк. справи 18) наданої Покупцем на адресу Продавця, на виконання умов Контракту № 808 від 25 січня 2008року, п.6 Додатку № 64 встановлений котирувальний день для поставки даної партії товару 5 лютого 2010 року.

Згідно даних офіційних цін на кольорові метали на Лондонській біржі металів станом на 5 лютого 2010року ціна на цинк за 1 тонну склала 1981.00 дол. США (арк. справи 17). На виконання умов Контракту № 808 від 25 січня 2008 року, п.6 Додатку № 64, на підставі даних офіційних цін на кольорові метали на Лондонській біржі металів станом на 5 лютого 2010 року. Продавець 8 лютого 2010 року виставив рахунок-фактуру (інвойс) № 5, в якому: кількість/нетто/ склала - 61.010 тонн, ціна за 1 т. 2086,0 дол. США, загальна вартість 127266,86 дол. США.

На виконання умов Контракту № 808 від 25 січня 2008 року Продавець передав у власність ТОВ Арсенал Цинк металевий в чушках марки ЦВ (ГОСТ 3640-94) в кількості 61,010 тонн, вартістю за 1 тонну 2086,00 дол. США, загальною вартістю 127266,86 дол. США, в національній валюті 1018185,79 грн., який було надано 8 лютого 2010 року на адресу Східної Митниці для митного оформлення за вантажною митною декларацією № 700030001/2010/000216, при цьому митна вартість зазначеного товару була визначена Позивачем за першим методом, зазначеним статтею 266 Митного кодексу України «за ціною договору щодо товарів, які імпортуються». Крім того, позивачем на підставі п.7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою КМУ від 20 грудня 2006 року № 1766, для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів надав митному органу, разом з ВМД № 700030001/2010/000216 від 8 лютого 2010 року наступні документи, що підтверджується переліком, зазначеним у Графі 44 вищевказаної ВМД, а саме: 1.Облікова картка № 70003/2/08/00320 від 5 січня 2010 року; 2.Внутрішній транзитний документ (ВТД) № 702090302/0/100152 від 6 лютого 2010 року; 3.З/д накладну № Ж 0172981 від 22 січня 2010 року; 4.Товаро-супроводжувальний документ № 115 від 21 січня 2010 року (пакувальний лист та сертифікат якості на Товар); 5.Рахунок-фактура (інвойс) №5 від 8 лютого 2010 року; 6.Контракт № 808 від 25 січня 2008 року; 7.Додаток № 62 від 21 грудня 2009 року; 8.Додаток № 64 від 18 січня 2010 року; 9.Довідка ОДПІ м. Костянтинівка від 26 жовтня 2009 року; 10.Експортна декларація країни походження товару № 51416/22010/0000033 від 22 січня 2010року; 11. Заявка № 04/0095 від 2 лютого 2010року.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу України, митна вартість товарів, які переміщуються через кордон України є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. У відповідності до вимог частини 4 статті 260 цього Кодексу методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та умови їх застосування встановлюються цим Кодексом. На підставі статті 262 Кодексу митна вартість товару та метод її визначення заявляються митному органу декларантом шляхом подання митної декларації.

Контроль за правильністю визначення митної вартості товарів здійснюється митим органом під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення відповідно до вимог ст.ст. 41, 265 Митного кодексу України (далі МК України), зокрема, шляхом перевірки документів поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, згідно з Порядком, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів.

Відповідно до ст. 88 МК України декларант зобов'язаний надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур.

Відповідно до ч.2 ст. 265 МК України митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

В рамках положень п. 11 «Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження», затвердженого Постановою КМУ від 20.12.06 № 1766 (далі Порядок), для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи, перелік яких визначено даним пунктом.

Перелік документів, які подаються для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, не є вичерпним, а отже митниця має право вимагати, а імпортер має право надати і інші докази, які підтверджують митну вартість товару

Підставою для надання додаткових документів є факт встановлення значної різниці між заявленою митною вартістю та вартістю, що міститься в ціновій базі даних ЄАІС ДМСУ, яку відповідач надавав в судове засідання, і яку суд першої інстанції не прийняв до уваги в якості доказу.

Під час контролю правильності визначення митної вартості товарів було встановлено, що митна вартість вантажу «цинк нелегований, металевий марки І в чушках» (код УКТЗЕД НОМЕР_1), який надійшов на виконання контракту від 25.01.08 № 808, укладеного між Компанією «Baramist Limited» Великобританія та ТОВ «Арсенал», Україна та заявлений до митного оформлення 08.02.10 за ВМД №700030001/2010/00000216 (відправник ТОО АЗЦИНК») на умовах поставки DAF UA ст. Червона Могила, значно нижча У порівнянні ціновою інформацією ЄАІС ДМСУ.

А саме, митна вартість, заявлена декларантом склала 2,09 дол.США/кг. В той час, як згідно з ціновою інформацією ЄАІС ДМСУ (станом на день здійснення митного оформлення) мінімальний рівень митної вартості аналогічного товару, найближчого за датою до поточного митного оформлення, складав 2,55 дол.США/кг.

Так, для підтвердження заявленої митної вартості задекларованого товару, відповідно до п. 11 Порядку, декларанту було запропоновано додатково надати документи, а саме: калькуляцію виробництва фірми-виробника товару; прайс-лист фірми виробника товару; пакувальні листи;сертифікат про країну походження; договір з третіми особами, що пов'язаний з договором про поставку товару; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Про необхідність подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості декларанта було повідомлено письмово, про що 08.02.2010 року зроблено запис на декларації митної вартості «Ознайомлений. Додаткові документи надати не маємо можливості» та проставлено дату, вище та особистий підпис декларанта - ОСОБА_4

Позивач, на вимогу Східної митниці, надав додаткові документи, згідно супровідного листа № 10/104 від 2 липня 2010року а саме: 1.Лист-відповідь виробника товару (ТОО Казцинк) № 50-16-30-338 від 26 березня 2010 року щодо неможливості надання калькуляції формування собівартості товару, прайс-листа на підставі неможливості розкриття комерційної таємниці ТОО Казцинк; 2.Сертифікат про походження товару форми СТ-1 № KZ UA 0 07 00115 від 27 січня 2010 року. 3.Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ДП Укрпромзовнішекспертиза, що має відповідне повноваження, за № 318 від 17 лютого 2010 року; 4.Платіжні документи, що підтверджують факт повної оплати за імпортований товар: платіжне доручення № 1 від 4 березня 2010 року, банківська виписка б/н від 4 березня 2010 року; 5.Оборотно-сальдові відомості за рахунком 632/281 за лютий 2010року; 6.Прибуткова накладна № ПН-0000937 від 10 лютого 2010 року. Пакувальний лист на партію товару, то він був наданий раніше, разом з ВМД № 700030001/2010/000216 від 8 лютого 2010 року, що підтверджується переліком, зазначеним у Графі 44 вищевказаної ВМД.

Крім документів, які позивач надав разом з ВМД № 700030001/2010/000216 від 8 лютого 2010 року, та додаткових документів, наданих Східній митниці згідно супроводжуваного листа № 10/104 від 2 квітня 2010 року позивач 10 лютого 2010 року надав Східній митниці додатково: копію рахунку-фактури № 10001666 від 22 січня 2010 року, де зазначена вартість за одиницю товару безпосередньо виробником даного товару, а саме: 2.055.000000 дол. США, проте, митний орган не прийняв до уваги надані додаткові документи.

Між тим позивачем не надано у повному обсязі документи, які були запропоновані митним органом.

У разі якщо декларантом не надано в установлений законодавством термін вищезазначені додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, то митний орган відповідно до ст. 265 МК України, п.14 Порядку, визначає митну їсть товарів на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Факт виконання декларантом п. 7 Порядку (подання обов'язкових документів для підтвердження заявленої митної вартості) не є достатнім і вимога митного органу надати додаткові документи згідно п. 11 Порядку є обґрунтованою.

Відповідно до статті 264 Митного кодексу України, заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. У разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант зобов'язаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 266 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на розсуд декларанта.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 цього Кодексу.

Згідно ст. 267 Митного кодексу України Митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов'язаних з продавцем осіб. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується тільки ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов'язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, які є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних з представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість контейнерів, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижченаведених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та ліцензійні платежі, які стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються патентів, знаків для товарів і послуг та авторських прав. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, передачі чи використання товарів, що оцінюються, на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижченаведені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, які документально підтверджено та які піддаються обчисленню:

а) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання;

б) витрати на транспортування після ввезення;

в) податки та збори (обов'язкові платежі), які справляються в Україні.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується в разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) стосовно продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не може бути зроблено відповідне коригування відповідно до положень частини другої цієї статті;

4) покупець і продавець не є пов'язаними між собою особами або хоч і є пов'язаними між собою особами, але ці відносини не вплинули на ціну товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що зазначені відносини вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен повідомити про це декларантові та надати йому можливість для відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв'язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. На вимогу декларанта таке повідомлення здійснюється у письмовій формі.

При продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант доведе, що така вартість є максимально наближеною до вартості однієї з нижченаведених

операцій, яка здійснювалася одночасно з оцінюваними товарами або майже в той же час:

1) вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 271 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 272 цього Кодексу.

У разі застосування вимог частини сьомої цієї статті належним чином враховується наявна у митного органу та подана декларантом інформація щодо різниці в комерційних умовах продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, зазначених у частині другій цієї статті, та витратах, які звичайно понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не пов'язані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець пов'язані між собою.

Визначення вартості операцій, зазначених у пунктах 1-3 частини сьомої цієї статті, здійснюється за ініціативою декларанта і тільки з метою порівняння. Вартість цих операцій не може використовуватися замість вартості операцій з оцінюваними

товарами.

Використані декларантом відомості повинні бути об'єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Враховуючи відсутність документально підтвердженої інформації щодо внутрішньої структури ціни реалізації імпортних товарів, а також відсутність у митного органу об'єктивного джерела інформації, а саме товаросупровідних документів на ідентичні товари, які на час здійснення митного оформлення оцінюваних товарів, імпортовані на митну територію України та час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів, а також необхідної інформації для визначення митної вартості за методом визначення митної вартості на основі віднімання вартості та на основі додавання вартості, митним органом було здійснено коригування митної вартості товару з урахуванням цінової інформації бази даних ЄАІС ДМСУ (вартість раніше оформленого товару) та прийнято рішення щодо можливості застосування шостого резервного методу визначення митної вартості зазначеного товару відповідно що чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1,2.статті 273 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 267 -272 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Митна вартість визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна щонайбільшою мірою ґрунтуватися на раніше визначеній за методами 1-6 митній вартості, однак при визначенні митної вартості відповідно до цієї статті допускається гнучкість при застосуванні цих методів.

Наказом ДМСУ від 17.03.08 № 230 затверджений «Порядок випуску шарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України». Цей Порядок визначає механізм реалізації права декларанта, що заявляє митну вартість, згідно з положеннями ст. 264 МК країни і п. 15 Порядку.

У разі виникнення потреби в уточненні заявленої митної вартості шарів або незгоди декларанта з митною вартістю, визначеною митним органом, передбачено випуск у вільний обіг товарів під гарантійні зобов'язання декларанта шляхом сплати до державного бюджету суми податків і зборів обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, або надання гарантії уповноваженого банку.

ТОВ «Арсенал», звернулось листом від 10.02.2010 року за № 10/37-Т до Східної митниці з проханням здійснити митне оформлення зазначеного вище товару у відповідності до вимог Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України, затвердженого Наказом ДМСУ від 17.03.2008 року за № 230.

Східною митницею було прийнято рішення щодо можливості випуску вару у вільний обіг під обрані гарантійне зобов'язання, про що повідомлено позивача листом від 10.02.2010 року за № 11-41/1064.

Строк дії гарантійних зобов'язань не може перевищувати 90 календарних днів з моменту випуску товарів у вільний обіг. За цей час декларант повинен надати митному органу необхідні відомості для підтвердження заявленої гної вартості та забезпечити можливість їх перевірки.

10.02.2010 року за ВМД № 700030001/2010/000243 здійснено митне оформлення товару «цинк нелеговании, металевий марки ЦВ в чушках», що був заявлений декларантом ТОВ «Арсенал» відповідно до рішення митного органу про визначення митної вартості товарів від 08.02.2010 року за № 700000006/2010/000109/2.

В продовж строку дії гарантійних зобов'язань, визначених ст.264 МКУ, а саме 90 днів, на адресу Східної митниці з документів, які було запропоновано надати ТОВ «Арсенал» для підтвердження заявленої митної вартості, не надано наступних документів: калькуляцію виробництва фірми-виробника товару; прайс-лист фірми виробника товару; договір з третіми особами, що пов'язаний з договором про поставку товару.

Вищезазначені документи були витребувані митним органом з метою встановлення механізму формування ціни, так як це питання залишилось не з'ясованим.

Східна Митниця, у звязку з надання позивачем запитуваних документів не в повному обсязі, прийняла рішення про неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом, що підтверджується листом-відповіддю, на адресу ТОВ «Арсенал», щодо рішення про митну вартість товару № 11-41/3698 від 05.05.2010 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений законом.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджує висновок суду першої інстанції, що Східна митниця приймаючи рішення митної вартості товарів та картку відмови у митному оформленні товарів, діяла не у спосіб, що передбачений законами, необґрунтовано, без урахування усіх обставин.

Відповідно до п.4 ч.1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення та постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 2, 11, 160, 184, 195, 196, п.2 ч.1 ст. 198, ст. 202, ст. 207, 211, 212, 254, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Східної митниці задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2010 року у справі № 2а-14551/10/0570 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Арсенал до Східної митниці, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві, Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області про визнання неправомірною відмову Східної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, що виражені в Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №700030001/0/000004 від 10 лютого 2010 року та визнання нечинною Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №700030001/0/000004 від 10 лютого 2010 року; визнання нечинним рішення Східної митниці про визнання митної вартості товару від 8 лютого 2010року до ВМД №700030001/2010/000216 за резервним методом методом №6; стягнення з Державного бюджету України суму надмірно сплачених ТОВ «Арсенал» коштів у розмірі 45573, 01 грн. - скасувати.

У задоволені позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Арсенал до Східної митниці, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві, Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області про визнання неправомірною відмову Східної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, що виражені в Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №700030001/0/000004 від 10 лютого 2010 року та визнання нечинною Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №700030001/0/000004 від 10 лютого 2010 року; визнання нечинним рішення Східної митниці про визнання митної вартості товару від 8 лютого 2010року до ВМД №700030001/2010/000216 за резервним методом методом №6; стягнення з Державного бюджету України суму надмірно сплачених ТОВ «Арсенал» коштів у розмірі 45573, 01 грн. - відмовити у повному обсязі.

Постанова прийнята колегією суддів у нарадчій кімнаті. Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 12 10.2010 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення у повному обсязі.

Постанова складена у повному обсязі 18.10.2010 року.

Колегія суддів : А.А. Блохін

ОСОБА_5

ОСОБА_6