Справа № 2а-3626/10/1270
Суддя: Малашкевич С.А.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 року справа №2а-3626/10/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Малашкевича С. А., суддів: Блохіна А.А., Лях О.П.

при секретарі судового засідання Сухоцької Д. Ю.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 предст. за довір.

від відповідача ОСОБА_4 предст. за довір.

розглянувши апеляційні скарги Державного підприємства «Свердловантрацит», Державної податкової інспекції в м. Свердловську Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 липня 2010 року у справі № 2-а-3626/10/1270 за позовом Державного підприємства «Свердловантрацит» до Державної податкової інспекції в м. Свердловську Луганської області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12 липня 2010 року задоволені частково позовні вимоги Державного підприємства «Свердловантрацит» (далі ДП «Свердловантрацит») до Державної податкової інспекції в м. Свердловську Луганської області (далі ДПІ в м. Свердловську), а саме: скасоване податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Свердловську Луганської області від 26 квітня 2010 року № /0 в частині застосування штрафних санкцій у сумі 6889149,48 грн., від 26 квітня 2010 року № /0 в частині застосування штрафних санкцій у сумі 447880,22 грн. В інший частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, Державне підприємства «Свердловантрацит» та ДПІ в м. Свердловську Луганської області подали апеляційні скарги.

ДП «Свердловантрацит» в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а саме в частині застосування штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями від 26.04.2010 р. за № /0 на суму 8017324,78 грн. та за № /0 на суму 1098165,49 грн., посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

ДПІ в м. Свердловську в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема, відповідач посилається на порушення судом норм матеріального права, а саме: ст. 67 Конституції України, ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування», п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5, п.п. 7.7 ст. 7, п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», п. 11.4 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої наказом ДПА України № 276 від 18.07.05 р. та зареєстрованої в Мінюсті України 02.08.05 р., п. 3.8 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України № 290 від 11 червня 2003 р., що, на думку відповідача, призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача просив задовольнити його апеляційну скаргу та скасувати постанову суду першої інстанції.

Представники позивача, в судовому засіданні та в письмових запереченнях на апеляційну скаргу, доводи викладені відповідачем в скарзі заперечили, просили останню залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ДПІ в м. Свердловську не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ДП «Свердловантрацит» підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Апеляційним судом встановлено, що 12 квітня 2010 року співробітниками відповідача було проведено невиїзну документальну перевірку ДП «Свердловантрацит» за період з 01.04.2010 р. по 12.04.2010 р. з питань своєчасності сплати податку на прибуток, за результатами якої складений акт перевірки № 403-15-10-32355669 (далі акт перевірки).

Перевіркою встановлено, що ДП «Свердловантрацит» несвоєчасно сплачено узгоджені зобов'язання з податку на прибуток по деклараціям за III квартал 2007 року - II квартал 2008 року, у зв'язку з чим за затримку сплати узгодженого зобов'язання нараховано відповідні штрафні санкції.

26 квітня 2010 року ДПІ у м. Свердловську були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення: № /0, яким застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 14906474,26 грн. за порушення граничного строку сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток на строк понад 90 днів від суми узгодженого зобов'язання в розмірі 29812948,38 грн.; № /0, яким застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 1546645,71 грн. за порушення граничного строку сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 7733228,58 грн. на строк від 31 до 90 днів.

Податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Згідно податкових повідомлень (а.с. 154-159), сплачені позивачем за платіжними дорученнями (а.с. 31-99) суми на погашення податкових зобов'язань з податку на прибуток за спірний період були розподілені відповідачем на погашення податкового боргу у порядку календарної черговості погашення податкового боргу і пені.

Зазначені податкові повідомлення були частково оскаржені позивачем в судовому порядку.

Так, згідно постанови Луганського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2009 року у справі № 988/09 (2а-22122/08), залишеною без змін Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.05.09 р., визнано незаконними дії ДПІ в м. Свердловську щодо нарахування пені та розподілу сум сплачених ДП «Свердловантрацит» в рахунок погашення зобов'язання згідно договору про реструктуризацію податкового боргу №1 від 31 березня 2006 року. Внаслідок чого було зобовязано ДПІ в м. Свердловську сплачені ДП «Свердловантрацит» кошти за платіжними дорученнями № 10237 від 16 липня 2008 року суму 534437,19 грн., № 12703 від 28 серпня 2008 року суму 924994,84 грн., № 16453 від 29 вересня 2008 року суму 924994, 84 грн., № 318 від 30 жовтня 2008 року суму 240425 грн., № 704 від 31 жовтня 2008 року суму 684569,84 грн., № 274 від 27 жовтня 2008 року суму 924994,84 грн. - зарахувати відповідно призначенню платежу у рахунок сплати податку на прибуток, згідно графіку сплати розстроченого податкового боргу за договором № 1 від 31 березня 2006 року у повному обсязі.

Згідно постанови Луганського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2009 року у справі № 22892/09/1270, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.05.2010, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Свердловську Луганської області щодо розподілу та спрямування на погашення податкового боргу з податку на прибуток в порядку календарної черговості його виникнення сум сплачених Державним підприємством «Свердловантрацит», з призначенням платежу: податок на прибуток по декларації за 1-півріччя 2008р., платіжними дорученнями: № 11401 від 07.08.2008р. на суму 650000,00грн., № 11853 від 14.08.2008р. на суму 2000000,00грн., № 12126 від 18.08.2008р. на суму 2800000,00грн., № 12215 від 19.08.2008р. на суму 1000000,00грн., № 12301 від 20.08.2008р. на суму 500000,00грн., № 12881 від 29.08.2008р. на суму 1000000,00грн., № 15096 від 29.08.2008р. на суму 2000000,00грн., № 16179 від 19.09.2008р. на суму 2904550,00грн., № 15145 від 19.09.2008р. на суму 500000,00грн. та суми 9680,00грн., сплаченої платіжним дорученням № 705 від 31.10.2008р. як авансовий платіж з податку на прибуток по декларації за 9 місяців 2008 року. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у м. Свердловську суми сплачені Державним підприємством «Свердловантрацит» платіжними дорученнями: № 11401 від 07.08.2008р. на суму 650000,00грн., № 11853 від 14.08.2008р. на суму 2000000,00грн., № 12126 від 18.08.2008р. на суму 2800000,00грн., №

12215 від 19.08.2008р. на суму 1000000,00грн., № 12301 від 20.08.2008р. на суму 500000,00грн. зарахувати в рахунок податку на прибуток за 1-півріччя 2008 року без нарахування пені; платіжними дорученнями: № 12881 від 29.08.2008р. на суму 1000000,00грн., № 15096 від 29.08.2008р. на суму 2000000,00грн. зарахувати в рахунок податку на прибуток за 1-півріччя 2008 року з нарахуванням пені на сплачену суму боргу за 8 днів прострочення сплати; платіжними дорученнями: № 16179 від 19.09.2008р. на суму 2904550,00грн., № 15145 від 19.09.2008р. на суму 500000,00грн. зарахувати в рахунок податку на прибуток за 1-півріччя 2008 року з нарахуванням пені на сплачену суму боргу за 29 днів прострочення сплати; суму 9680,00грн. сплачену платіжним дорученням № 705 від 31.10.2008р. зарахувати як авансовий платіж з податку на прибуток по декларації за 9 місяців 2008 року та внести відповідні зміни до картки особового рахунку Державного підприємства «Свердловантрацит».

ДП «Свердловантрацит» також оскаржувались дії ДПІ в м. Свердловську щодо розподілу та спрямування суми 350000 грн. з суми, сплаченої платіжним дорученням № 6633 від 20.05.2008 року та суми 1000000 грн., сплаченої платіжним дорученням № 6819 від 21.05.2008 р. без врахування вимог листа-заяви ДП «Свердловантрацит» № 4-45/267 від 21.05.2008 року про спрямування коштів, суми 1590000 грн., сплаченої платіжним дорученням № 7383 від 29.05.2008 року без врахування вимог листа-заяви ДП «Свердловантрацит» № 4-45/281 від 29.05.2008 року про спрямування коштів, суми 998666,59 грн., сплаченої платіжним дорученням № 7386 від 29.05.2008 року, суми 110000 грн., сплаченої платіжним дорученням № 7413 від 30.05.2008 року без врахування вимог від 30.05.2008 року про спрямування коштів, суми 635000 грн., сплаченої платіжним дорученням № 7415 від 30.05.2008 року, на погашення податкового боргу та пені з податку на прибуток у порядку календарної черговості, проте постановою Луганського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2009 року у справі № 310/09/1270 та постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.08.2009 у задоволенні позовних вимог ДП «Свердловантрацит» відмовлено.

Колегія суддів вважае помилковим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ДП «Свердловантрацит», з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно 1 статті 134 ГК України встановлено, що суб'єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно ст. 361 ЦК України, право власності є речовим правом, а обєктами речових прав є, зокрема, і грошові кошти. Право розпоряджатися своєю власністю гарантоване також статтею 41 Конституції України

Кошти, які зберігаються на поточному банківському рахунку позивача, в силу вищевказаних норм, є його власним майном, яким він розпорядився, перерахувавши на сплату поточних податкових зобовязань. Таке волевиявлення власника відображено в платіжних дорученнях, в розділі «призначення платежу».

Згідно пп. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181 від 21.12.2000 р. (далі Закону України № 2181) джерелами самостійної сплати податкових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна і немайнових цінностей, випуску цінних паперів, у тому числі корпоративних прав, отримані у позику (кредит), а також з інших джерел з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України № 2181, платник податків зобов»язаний самостійно сплатити суму податкового зобов»язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Предметом спору є зарахування відповідачем сплачених позивачем сум податку на прибуток за платіжними дорученнями (а.с. 31-99) в рахунок податкового боргу та пені, які не вказані в призначені платежу.

Колегія суддів вважає, що відповідач не мав права самостійно змінювати призначення платежу та направляти зазначені кошти в рахунок сплати податкових зобовязань інших податкових періодів.

Відповідач в обґрунтування правомірності зарахування сплаченої позивачем суми податку на додану вартість в порядку календарної черговості виникнення податкового боргу посилається на приписи п.п. 7.7 ст. 7 Закону України № 2181.

Колегія суддів, не приймає до уваги такі посилання відповідача.

Відповідно до наведеного пункту податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобовязань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обовязковими платежами) у рівних пропорціях. Зазначена норма взагалі не визначає коло осіб, на яких розповсюджується її дія, чи то контролюючі органи, чи платники податків. Вона не встановлює право податкового органу здійснювати перерозподіл чи змінювати призначення платежів спрямованих платником податків на сплату визначеного ним у платіжному документі податку. Не передбачено таке право податкового органу і будь-якими іншими нормами Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» або іншими законами з питань оподаткування. Платник податків, як власник коштів, вправі розпоряджатися своїм майном на власний розсуд в разі відсутності законодавчих чи інших обмежень його права. Відповідач належним чином не довів наявність таких обмежень у позивача та правомірність свого рішення про використання отриманих від позивача суми за іншим призначенням, відмінним від того, яке вказав позивач в платіжних дорученнях.

Матеріалами справи, а саме платіжними дорученнями та доданими до них заявами ДП «Свердловантрацит», адресованих начальнику ДПІ в м. Свердловську про зарахування коштів за платіжними дорученнями в рахунок сплати податку на прибуток (а.с.31-99), доводиться, що позивачем була вказана повна інформація про платіж та документ, на підставі якого сплачуються кошти, тому доводи ДПІ в м. Свердловську з цього приводу є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції що без визнання у судовому порядку протиправними дій податкового органу та скасування податкових повідомлень про розподіл сплачених сум податків на погашення податкового боргу та пені неможливо визнавати спірні податкові повідомлення-рішення протиправними, колегія суддів вважає помилковим.

Відповідно до ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Чинне податкове законодавство не встановлює будь-якої черговості оскарження в судовому порядку рішень та дій органів державної податкової служби, тому вирішення питання про правомірність нарахування відповідачем штрафних санкцій не залежить від того чи оспорювалися раніше дії податкового органу, внаслідок яких виникла поточна податкова заборгованість. В цьому спорі досліджувалося питання правомірності зміни податковим органом призначення платежу та повноти сплати позивачем податкового зобов*язаннння, від чого й залежить правомірність застосування податковим органом штрафних санкцій.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у відповідача законних підстав для зміни призначення платежу, зарахування сплачених позивачем сум в рахунок погашення іншого податкового боргу та пені, а вимоги позивача про скасування податкових повідомлень-рішень від 26.04.2010 року № /0 на суму 14906474,26 грн. та № /0 на суму 1546645,71 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та постанова суду першої інстанції прийнята з частковим порушенням норм матеріального права,у звязку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до вимог ст. 202 КАС України.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Свердловську Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 липня 2010 року у справі № 2-а-3626/10/1270 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Свердловантрацит» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 липня 2010 року у справі № 2-а-3626/10/1270 задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 липня 2010 року у справі № 2-а-3626/10/1270 - скасувати.

Позовні вимоги Державного підприємства «Свердловантрацит» до Державної податкової інспекції в м. Свердловську Луганської області про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції в м. Свердловську Луганської області від 26 квітня 2010 року: № /0 про застосування штрафу в сумі 14906474,26 грн., № /0 про застосування штрафу в сумі 1546645,71 грн. задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Свердловську Луганської області від 26 квітня 2010 року: № /0 про застосування штрафу в сумі 14906474,26 грн. та № /0 про застосування штрафу в сумі 1546645,71 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Свердловантрацит» судові витрати у сумі 3 грн. 40 коп.

У судовому засіданні 23 вересня 2010 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови. Постанова в повному обсязі виготовлена 28 вересня 2010 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий С. А. Малашкевич

Судді А. А. Блохін

ОСОБА_5