Справа № 2а-238/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2012-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2012 р. Справа № 25285/11

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Олендера І.Я., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у м. Львові апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 15 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сихівського відділу соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення недоотриманої допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В:

27.01.2011 року позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання відповідача повести перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вимоги обґрунтовані покликанням на належність до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та на виплату відповідачем вказаної допомоги у менших розмірах, ніж передбачені законом.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 15 лютого 2010 року позов задоволено частково. Зобовязано Сихівський відділ соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради провести нарахування та виплату недоотриманої суми разової щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням виплачених сум.

В апеляційній скарзі відповідач просить постанову скасувати, покликаючись на правомірність своїх дій, вчинених на виконання постанов Кабінету Міністрів України.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення постанови суду першої інстанції без змін, враховуючи наступне.

Встановлено, що позивач належить до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії Б № 119466 від 16.01.2001 року, евакуйованим із зони відчуження у 1986 році у звязку з чим перебуває на обліку у відповідача.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) щорічна допомога евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей виплачується у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 29 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким, зокрема, було внесено зміни до окремих положень ст.48 Закону № 796-ХІІ.

Судом встановлено, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення у 2010 році призначена та виплачена у розмірі меншому ніж передбачено законом. При цьому судом вірно застосувано до спірних відносин положення Закону № 796-ХІІ, що має вищу юридичну силу, ніж акти Кабінету Міністрів України, зокрема його постанова від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка не відповідає нормам цього Закону.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Керуючись ст.160, ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Сихівського відділу соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м.Львова від 15 лютого 2011 року у справі № 2-а-238/11 без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: І.Я. Олендер

ОСОБА_3