Справа № 2а/1570/10613/2011
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2012-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2012 року м.Одеса

о 15год. 45хв.

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Харченко Ю.В.

При секретарі Щербан В.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії КК 284136, виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 04.06.1993р.).

Від відповідача: Прокуратури Одеської області ОСОБА_2 (довіреність від 01.07.2009р. №05/1-3-09, посвідчення від 09.09.2011р. №209).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про визнання протиправною бездіяльності щодо не надання у місячний строк відповіді на питання, викладені в заяві від 08.11.2011р., яка надійшла до Прокуратури Одеської області 08.11.2011р., -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1, в якому позивач, з урахуванням уточнень (від 17.02.2012р. б/н), просить суд визнати протиправною бездіяльність Прокуратури Одеської області щодо не надання у місячний строк відповіді на питання, викладені в заяві від 08.11.2011р., яка надійшла До Прокуратури 08.11.2011р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян», а саме ненадання Прокуратурою Одеської області у визначений положеннями вказаного Закону термін відповіді на заяву ОСОБА_1 від 08.11.2011р., яка була надана ним на особистому прийомі у Прокурора Одеської області Проценко І.О.

Відповідач Прокуратура Одеської області, з позовними вимогами не згодна та вважає їх необґрунтованими, з підстав викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (вхід.№5484/2012 від 16.02.2012р.), наголошуючи, зокрема, на тому, що Прокуратурою Одеської області повністю були дотримані вимоги Закону України «Про звернення громадян», та надана відповідь на заяву позивача, зокрема, від 08.11.2011року, у передбачені Законом строки та порядку.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про звернення громадян», Законом України «Про інформацію», Указом Президента України №109/2008 від 7 лютого 2008 року «Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування».

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення та дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюється Законом України «Про звернення громадян»від 2 жовтня 1996року №393/96-ВР (зі змінами та доповненнями), який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Також, з метою забезпечення реалізації та гарантування закріплених Конституцією України права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, права громадян на участь в управлінні державними справами, а також підвищення ефективності роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування зі зверненнями громадян, ураховуючи необхідність об'єктивного, всебічного і вчасного розгляду звернень громадян відповідно до вимог законодавства України, був прийнятий Указ Президента України від 7 лютого 2008року №109/2008 «Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування»

Так, відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян»громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до частини 3 статті 3 вказаного Закону заява (клопотання) звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про звернення громадян»до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про звернення громадян»органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ч.3 ст.15 означеного Закону України відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно зі статтею 20 означеного Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Так, як зясовано судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 08.11.2011р. позивач - ОСОБА_1 звернувся до Прокурора Одеської області, Старшого радника юстиції ОСОБА_3 із заявою від 26.10.2011р., в якій заявником викладено відомості щодо того, що 22.10.2011р. він отримав відповідь (від 23.09.2011р. №06/1-2011-09) за підписом заступника Прокурора Одеської області М.Чьорного, в якій наголошено, що в черговий раз 14.09.2011р., у відношенні ІДПС ОСОБА_4, скасовано постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, а матеріали справи направлено на додаткову перевірку до Прокуратури м.Одеси. Також, 05.10.2011р. ОСОБА_1 отримав листа від помічника Прокурора м.Одеси ОСОБА_5, в якому наголошено, що заявнику знову відмовлено у порушенні кримінальної справи у відношені ІДПС ОСОБА_4, у зв»язку з чим 06.10.2011р. ОСОБА_1 оскаржив рішення Прокуратури м.Одеси до Прокуратури Одеської області. 21.10.2011р. на прийомі ОСОБА_5 заявник дізнався, що Прокуратурою Одеської області скасовано постанову про відмову в порушенні кримінальної справи у відношенні ІДПС ОСОБА_4, але до цього часу, постанову ним отримано не було, у зв»язку з чим у заявника було відсутнє право на її оскарження до Прокуратури Одеської області, в порядку приписів ст.236-1 КПК України. У звязку з чим, заявником викладено прохання прийняти його на особистому прийомі 01.11.2011р. та пояснити, за наявності яких законних підстав він не отримав до даного часу постанову про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи у відношенні ІДПС ОСОБА_4; надати відповідь на інформаційний запит за вхід.№3007 від 13.09.2011р., на який не була отримана відповідь; надати відповідь на заяву за вхід.3031 від 13.09.2011р., на яку відповідь також отримана не була ; надати відповідь на заяву про злочин за вхід.3139 від 20.09.2011р., на яку відповідь не отримано; надати відповідь на заяву про злочин за вхід.3220 від 27.09.2011р. на яку відповідь також не отримано.

При цьому, судом встановлено, що Прокуратурою Одеської області вказана заява ОСОБА_1, у законодавчо визначені строки та порядку була розглянута, і 07.12.2011року за вихід.№06/1-2011-09, на адресу позивача була надіслана відповідь, що підтверджується наявними у матеріалах справи відповідними доказами, а саме: витягом із журналу вихідної кореспонденції Прокуратури Одеської області, зокрема, за 07.12.2012року, та роздруківкою з комп»ютерної системи автоматизації документообігу «Нагляд-2»- Список вихідних документів Прокуратури Одеської області.

Відповідно до п.п.1.2, 7.9 Інструкції з діловодства в органах Прокуратури України, затвердженої Наказом виконувача обов»язків Генерального прокурора України від 01.04.2010р. №18, Інструкція визначає порядок прийому, реєстрації, обліку, перекладу, підготовки, оформлення, тиражування, відправлення, контролю виконання документів, формування їх у справи, наглядові та контрольні провадження, зберігання, використання на паперових або електронних носіях. Рекомендованими листами або бандеролями (посилками) надсилаються організаційно-розпорядчі та інші документи за підписом керівництва прокуратури, витяги із наказів з особового складу, фінансові документи наглядові провадження, матеріали перевірок, кореспонденція, що адресується за кордон.

Згідно з приписами п.7.11 означеної Інструкції документи, які надсилаються простою поштовою кореспонденцією, враховуються у поштових реєстрах або книзі, де вказується номер листування та дані адресата.

Таким чином, судом відхиляються та не можуть бути прийняті до уваги твердження позивача щодо того, що Прокуратурою Одеської області в порушення вимог ст.20 Закону України «Про звернення громадян», не була надана відповідь на заяву ОСОБА_1 (вхід.3689 від 08.11.2011р.), яка була надана позивачем на особистому прийомі у Прокурора Одеської області Проценко І.О., у встановлені вказаним Законом строки, з вищенаведених підстав.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві, та викладені усно в ході судового розгляду справи по суті.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги викладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про визнання протиправною бездіяльності щодо не надання у місячний строк відповіді на питання, викладені в заяві від 08.11.2011р., яка надійшла до Прокуратури Одеської області 08.11.2011р., необґрунтовані, документально непідтверджені, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про визнання протиправною бездіяльності щодо не надання у місячний строк відповіді на питання, викладені в заяві від 08.11.2011р., яка надійшла до Прокуратури Одеської області 08.11.2011р., відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 22 лютого 2012 року.

Суддя Харченко Ю.В.