Справа № 0908/4156/2012
Суддя: Онушканич В. В.
Дата ухвалення: 2012-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0908/4156/2012
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2012 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано- Франківської області в складі :

головуючого судді Онушканича В.В

секретаря Брусак С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуші адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС УДАІ у Волинській області, старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення , -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 13.07.2012 року стосовно нього було складено протоколи та винесено постанову інспектором ДПС з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС УДАІ у Волинській області, старшим сержантом міліції ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП та ч.2 ст.122 КУпАП в розмірі 425 грн. Згідно даної постанови ОСОБА_1, 13.07.2012р., о 12 год.17 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався крайньою лівою, коли права була вільна, із швидкістю 94 км/год, перевищуючи дозволену швидкість руху на 34 км/год, чим порушив п.12.4, 11.2, 11.5 ПДР України.

Позивач просить скасувати постанову серії АС1 № 089168 від 13.07.2012 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, ч.2 ст.122 КУпАП.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказує, що позов підтримує, просить суд розглядати справу в його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин та не повідомив про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи.

Враховуючи наведене й вимоги п. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 256 , ч. 2 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

В судовому засіданні встановлено, що інспектором ДПС з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС УДАІ у Волинській області, старшим сержантом міліції ОСОБА_2 складено протоколи про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.7) та ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.6). Згідно постанови (а.с.5) правопорушення полягало в тому, що ОСОБА_1, 13.07.2012р., о 12 год.17 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався крайньою лівою, коли права була вільна, із швидкістю 94 км/год, перевищуючи дозволену швидкість руху на 34 км/год, чим порушив п.12.4, 11.2, 11.5 ПДР України.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно ч.1 ст. 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису чи засобами фото -і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортного засобу.

У судовому засіданні встановлено, що правопорушення було зафіксовано приладом "Візир", однак він не працював в автоматичному режимі.

Згідно ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері , в якій їх результати можуть бути використані у якості доказу у справі , розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки повинен бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки до використання в Україні та про повірку даного типу засобів підтверджують факт вчинення позивачем перевищення швидкості руху, суд дослідивши письмові докази : зміст протоколу про адміністративне порушення та зміст оскаржуваної постанови, приймаючи до уваги те, що в якості доказу підтвердження факту скоєння позивачем адміністративного порушення, відповідач зіслався в протоколі на покази вимірювального приладу Візир, який фіксує тільки швидкість, без фіксації автомобіля, якому така швидкість належить, то такий доказ суд не може розцінити, як належний та допустимий щодо доведеності факту перевищення швидкості руху саме позивачем, а не іншою особою.

Також, у відповідності до п. 11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту , або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 рухався по крайній лівій смузі, оскільки права смуга руху була зайнята автомобілями та пішоходами, так як пішоходи в с.Підгайці використовують праву смугу для пішохідного руху у звязку із відсутністю тротуару. А тому рухатися по крайній правій смузі без створення аварійної ситуації, не піддаючи небезпеці пішоходів, свій транспортний засіб, позивач не міг.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП та ч.2 ст.122 КУпАП, в звязку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, ч.2 283, ч.2 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення , ч.2 ст.71, ст.128, ст. 159 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії АС1 № 089168 від 13.07.2012 року інспектора ДПС з обслуговування стаціонарного посту №1 роти ДПС УДАІ у Волинській області, старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та ч.2 ст.122 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та ч.2 ст.122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий : позов задоволено повністю