Справа № 2а-7787/10/1470
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

14.12.2010 Справа № 2а-7787/10/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О. М. розглянувши адміністративну справу в порядку письмового провадження

за позовомСнігурівський РВ УМВС України в Миколаївській області, вул. Суворова, 13

доОСОБА_1, Баратівка,Снігурівський район, Миколаївська область,57370

провидворення громадянина за межі території України в примусовому порядку,
В С Т А Н О В И В:

Снігурівський РВ УМВС України в Миколаївській області звернувся до суду з позовними вимогами про визнання перебування громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 на території України недоцільним; та про видворення громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 за межі України у примусовому порядку (під конвоєм).

Вимогу позивач обґрунтовує фактами порушення відповідачем ОСОБА_3 України від 04.02.1994 № 3929-XII «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»(надалі Закон № 3929), постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.1995 № 1074 «Про правила вїзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію», зокрема тим, що відповідач з моменту прибуття в Україну (2002 рік) термін перебування на території України не продовжував, документів на роботу та постійне проживання не оформлював, підстави для подальшого перебування відповідача на території України відсутні, приймаюча сторона в Україні (близькі родичі громадяни України) відсутня.

Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень на позовну заяву не подав, позов визнав в повному обсязі, просив розглянути в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

У відповідності з частиною 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Субєктами владних повноважень, згідно з пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, є: орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадова чи службова особа, інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності зі статтею 1 ОСОБА_3 України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію»міліція в Україні державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоровя, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Як визначено у статті 7 ОСОБА_3 України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію», міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

Таким чином, Снігурівський РВ УМВС України в Миколаївській області є субєктом владних повноважень.

Згідно з пунктом 10 Правил вїзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.1995 № 1074, контроль за дотриманням вимог цих Правил здійснюють у межах своєї компетенції органи внутрішніх справ у взаємодії з Міністерством закордонних справ, органами Служби безпеки та Державної прикордонної служби.

Згідно з частиною 1 статті 2 ОСОБА_3 № 3929 іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обовязки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин ОСОБА_2, місце народження Аккурганский район, Ташкентська область (ар. с. 9, 10).

У відповідності зі статтею 30 ОСОБА_3 № 3929 за порушення іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання Правил транзитного проїзду через територію України до них застосовуються заходи відповідно до законодавства України.

Згідно з частиною 1 статті 32 ОСОБА_3 № 3929 іноземець та особа без громадянства, який вчинив злочин або адміністративне правопорушення, після відбуття призначеного йому покарання чи виконання адміністративного стягнення може бути видворений за межі України. Рішення про видворення його за межі України після відбуття ним покарання чи виконання адміністративного стягнення приймається органом внутрішніх справ за місцем його перебування. За рішенням органу внутрішніх справ видворення іноземця та особи без громадянства за межі України може супроводжуватися забороною подальшого вїзду в України строком до пяти років.

Крім випадків, зазначених у частині першій цієї статті, іноземець та особа без громадянства може бути видворений за межі України за рішенням органів внутрішніх справ, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо дії іноземця та особи без громадянства грубо порушують законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства, або суперечать інтересам забезпечення безпеки України чи охорони громадського порядку, або коли це необхідно для охорони здоровя, захисту прав і законних інтересів громадян України (частина 2 статті 32 ОСОБА_3 № 3929).

05.07.2010 старшим інспектором з ОСОБА_4 УМВС України в Миколаївській області було прийнято рішення № 95 (ар. с. 5), згідно з яким:

- подальше перебування громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1 на території України було визнано недоцільним;

- відповідно до статті 32 ОСОБА_3 № 3929 ОСОБА_1 підлягає видворенню за межі України у 30-денний термін;

- за грубе порушення чинного законодавства України ОСОБА_1 був заборонений вїзд на територію України на 6 місяців.

На підставі вказаного рішення у паспорті ОСОБА_1 був поставлений відповідний штамп (ар. с. 14).

Як встановлено частиною 3 статті 32 ОСОБА_3 № 3929, іноземець та особа без громадянства зобовязані покинути територію України у строк, зазначений у рішенні про видворення.

Зазначене рішення про видворення ОСОБА_1 не оскаржив, але й не виконав. З його пояснень (ар. с. 15), причиною невиконання рішення була відсутність коштів, в звязку з чим ОСОБА_1

26.08.2010 суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю постановою у справі № 3-963/2010 (ар. с. 6) визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн.

Відповідно до частини 5 статті 32 ОСОБА_3 № 3929 органи внутрішніх справ мають право звертатися до адміністративного суду з позовами про видворення іноземців або осіб без громадянства, якщо іноземець або особа без громадянства ухиляються від виїзду після прийняття рішення про видворення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони будуть ухилятися від виїзду.

Викладене вище свідчить про те, що в даному випадку наявні обставини, які передують примусовому видворенню іноземця: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про видворення за межі України; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про видворення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що така особа буде ухилятися від виїзду.

Згідно з частиною 10 вказаної статті іноземці та особи без громадянства, які підлягають видворенню, відшкодовують витрати, повязані з видворенням, у порядку, встановленому законом. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, повязаних з видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок держави. За інформацією представника позивача, відповідні кошти у відповідача відсутні, тому суд вважає за можливе здійснити видворення за рахунок держави.

У відповідності з частиною 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Видворити в примусовому порядку за межі України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.М. Мельник