Справа № 338/2422/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року м. Київ К/800/54465/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Горбатюк С.А., Заяць В.С.

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року у справі № 338/2422/13-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області, в якому просила визнати дії Управління пенсійного фонду України у Богородчанському райноі Івано-Франківської області неправомірними та зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплату їй підвищення до пенсії відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 17 червня 2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 11.04.1991 року, на підставі довідки про реабілітацію, у зв'язку з тим, що вона у неповнолітньому віці постраждала від політичних репресій, тому що її сім'я у примусовому порядку була переселена з постійного місця проживання, вона має право на підвищення доплати до пенсії згідно п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком. Проте Управління пенсійного фонду України в порушення вимог цього Закону проводить виплату такого підвищення в розмірі 43,52 грн., посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2013 року, залишеною без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплаті пенсії як члену сім'ї реабілітованого, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Бгогородчанському арйоні Івано-Франківської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату підвищення дол. пенсії відповідно до пункту «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 17.06.2013 року, з урахування виплачених сум.

Не погоджуючись з ухваленими по справі судовими рішеннями Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Богородчансьому районі Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивачка є членом сім'ї громадян, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані і отримує підвищення до пенсій відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 654 від 16.07.2008 р. в сумі 43,52 грн., що підтверджується листом Управління пенсійного фонду України у Богородчанському районі Івано-Франківської області, і згодом були реабілітовані, і отримує підвищення до пенсій відповідно до Постанови Кабінету Міністрів № 654 від 16.07.2008 р. в сумі 43,52 грн.

Згідно з п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії підвищуються на 50%, а членам сімей, які було примусово переселено - на 25% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до п. 6 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим законом, встановлюються надбавки та підвищення згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються у розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Виходячи з наведеного позивачці неправомірно виплачується підвищення до пенсії у меншій сумі, ніж та, що гарантована відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі п. 4 постанови Кабінету міністрів України № 654 від 16.07.2008 р. «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян», що не відповідає вимогам п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного. Згідно п. 1, 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини та громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Оскільки Постанова Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. № 654 Про підвищення пенсійного забезпечення громадян є підзаконним актом нижчої юридичної сили, ніж Закон України Про пенсійне забезпечення» суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що ОСОБА_1 має право на призначення їй підвищення до пенсії відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів дійшла думки, що суди першої та апеляційної інстанції повно та всебічно дослідили обставини справи, вірно встановили характер спірних правовідносин та обґрунтовано застосували норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального законодавства які б могли призвести до ухвалення неправильного рішення не встановлено. Доводи касаційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Згідно ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області - відхилити.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року по справі № 338/2422/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: