Справа № 2а-883/11/1213
Суддя: Малашкевич С.А.
Дата ухвалення: 2011-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Луганський В.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2011 року справа №2а-883/11/1213 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Малашкевича С.А.

суддів Попова В.В. , Горбенко К.П.

розглянула в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління ПФУ в Ленінському районі м. Луганська на постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 10 січня 2011 року у справі № 2а-883/11/1213 за позовом ОСОБА_2 до Управління ПФУ в Ленінському районі м. Луганська про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 10 січня 2011 року у справі № 2а-883/11/1213 задоволений частково позов ОСОБА_2 до Управління ПФУ в Ленінському районі м. Луганська про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, внаслідок чого: визнані незаконними дії відповідача, зобовязано відповідача з 01 листопада 2010 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням положень ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В інший частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 та Управління ПФУ в Ленінському районі м. Луганська подали апеляційні скарги.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що висновки суду суперечать фактичним обставинам справи та порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за необґрунтованістю, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, відповідач вважає, що відсутні законні підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії.

Представники сторін в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу відповідача у порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції переглядається в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційних скарг матеріалами справи, вважає що апеляційні скарги позивача та відповідача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено, що позивач віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та є інвалідом 2 групи, що підтверджується відповідним посвідченням та довідкою МСЕК. Позивачу була призначена за його вибором пенсія за 2 групою інвалідності, як особі що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі ст. 49 Закону України № 796-12 від 28.02.1991 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС», пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної допомоги; додаткової пенсії за шкоду, завдану здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС», особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, спричинену здоровю в розмірах: інвалідам ІІ групи 75% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Щодо мінімального розміру пенсії за віком, то відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», він визначається виключно цим Законом і встановлюється згідно його ст. 28 ч. 1 - в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який встановлюється законами України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваня», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

12.11.2010 позивач звернувся із заявою до відповідача про збільшення йому пенсії у 2,5 рази з подальшим перерахунком відповідно до збільшення прожиткового мінімуму.

Листом від 01.12.2010 р. № 11646/02-1 відповідач відмовив позивачу в перерахунку призначеної пенсії з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та правомірність визначення розміру пенсії.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_3 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має вищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України та повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні позивачу розміру основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, підлягають застосуванню ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01 листопада 2010 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Що стосується вимог позивача щодо збільшення розміру пенсії з 01.07.2010 року у 3,5 рази відповідно до постанови КМУ № 1293 від 27 грудня 2005 року Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для підвищення пенсії позивачу у 3,5 рази, з огляду на наступне.

Відповідно до Постанови КМ України № 1293 від 27 грудня 2005 року Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала законної сили 1 січня 2006 року, збільшено розмір пенсії, призначеної відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи": у 3,5 раза - пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсію у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей, у 2,5 раза - пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках, громадянам, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, та пенсію у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей.

Збільшення розміру пенсії здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством.

Зазначеною постановою було встановлено, що: мінімальний розмір пенсії, передбачений частиною четвертою статті 54 Закону, не може бути нижчим: для інвалідів з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 540 гривень, II групи - 500 гривень, III групи - 467 гривень; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 440 гривень, II групи - 400 гривень, III групи - 370 гривень.

Колегія суддів зазначає, що перерахунок призначеної пенсії за зазначеними постановами КМ України носить разовий характер.

Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№ 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року в редакції Закону України № 2001-ХІІ від 19 грудня 1991 року, зі змінами та доповненнями станом на час існування спірних правовідносин, визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції, яка була чинною до 31 грудня 2007 року) передбачено, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 92 ОСОБА_3 України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина.

Відповідно до статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипорядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта ОСОБА_3 України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суди повинні здійснювати нарахування та виплату пенсій виходячи з розмірів, встановлених Законом N 796-XII.

Таким чином, тільки Законом України визначається розмір пенсії, а порядок її обчислення регулюється відповідними постановами КМ України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та задовольнив позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити нарахування і виплату позивачу, як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС 1-ї категорії 2 групи інвалідності, основної пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 листопада 2010 року.

За таких умов, постанова суду першої інстанції є такою, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 10 січня 2011 року у справі № 2а-883/11/1213 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління ПФУ в Ленінському районі м. Луганська на постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 10 січня 2011 року у справі № 2а-883/11/1213 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 10 січня 2011 року у справі № 2а-883/11/1213- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: С. А. Малашкевич

Судді: В. В. Попов

ОСОБА_4