Справа № К/9991/4675/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"27" серпня 2015 р. м. Київ К/9991/4675/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Швеця В.В., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, заступника начальника відділу державної автомобільної інспекції Куликівського району Чернігівської області капітана міліції Приходька Сергія Михайловича про визнання неправомірними дій посадової особи та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, за касаційною скаргою Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року, -

в с т а н о в и в :

У березні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії заступника начальника відділу державної автомобільної інспекції Куликівського району Чернігівської області капітана міліції Приходька С.М. при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення та скасувати постанову серії СВ № 064234 від 11 лютого 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення штрафу в розмірі 1030 гривень.

Постановою Куликівського районного суду Чернігівської області від 1 квітня 2010 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена зібраними у справі доказами, а тому адміністративне стягнення застосоване правомірно, а також вказав, що позивачем пропущений строк звернення до суду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 1 квітня 2010 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Визнано неправомірними дії заступника начальника відділу державної автомобільної інспекції Куликівського району Чернігівської області капітана міліції Приходька С.М. про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності. Скасовано постанову від 11 лютого 2010 року серії СВ № 064234 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до посадової інструкції ОСОБА_4, працюючи шляховим майстром в Чернігівській дистанції колії, мав забезпечувати безпеку руху залізничного транспорту, а відновлення дорожніх знаків не входило в його обов'язки.

У касаційній скарзі представник Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року та залишити в силі постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 1 квітня 2010 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до постанови від 11 лютого 2010 року серії СВ № 064234 в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4, будучи відповідальною особою Чернігівської дистанції колії по технічному утриманню залізничного переїзду № 161 ПК-6 залізничної колії Чернігів-Ніжин, не вжив заходів на відновлення відсутніх дорожніх знаків 3.18 «Рух транспортних засобів, висота яких перевищує 4,5 м, заборонено», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_4 22 березня 2010 року звернувся в суд з даним позовом та просив поновити пропущений строк звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

За змістом частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду.

У відповідності до статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Незважаючи на те, що в даному випадку строк звернення до адміністративного суду встановлено Кодексом України про адміністративні правопорушення, правила його застосування передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

За частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач наполягав на застосуванні наслідків, передбачених частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

Апеляційний суд, розглядаючи справу по суті позовних вимог, не звернув уваги на викладене, не врахував висновків суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду та задовольнив позовні вимоги.

В порушення вимог частини 4 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, яка зобов'язує суд вжити передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, суд апеляційної інстанції не з'ясував питання дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та не перевірив обставин, з якими він пов'язував поважність причин пропуску такого строку.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно частин 2, 4 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області - задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року - скасувати, а справу за позовом ОСОБА_4 до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, заступника начальника відділу державної автомобільної інспекції Куликівського району Чернігівської області капітана міліції Приходька Сергія Михайловича про визнання неправомірними дій посадової особи та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Швець В.В.