Справа № 2а-14705/10/0570
Суддя: Колеснік Г.А.
Дата ухвалення: 2010-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ушенко С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2010 року справа №2а-14705/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Колеснік Г.А.,

суддів: Ляшенко Д.В.Ястребової Л.В.

при секретарі: Драній Л.Г.,

за участю

представника відповідача: ОСОБА_2 за дов. Від 4 січня 2010 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до спільного українсько-швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Метален» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році,

за апеляційною скаргою спільного українсько-швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Метален» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до спільного Українсько-Швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Метален» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та пені, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач у порушення вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» і Постанови Кабінету Міністрів України «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 31.01.2007 року за № 70 не виконав нормативи по створенню робочих місць по працевлаштуванню інвалідів.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2010 року позов Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до спільного Українсько-Швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Метален» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2009 році, у сумі 288619,20 грн. та пені у сумі 3723,37 грн. задоволено.

Стягнуто зі спільного Українсько-Швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Метален» на користь Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2009 році, в сумі 288619,20 грн. та пеню у сумі 3723,37 грн., а всього 292342 (двісті девяносто дві тисячі триста сорок дві) грн. 57 коп.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду вмотивована тим, що доказів того, що СП ТОВ «Метален» створило робочі місця для інвалідів, своєчасно надавало державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, або своєчасно звітувало Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідачем не представлено.

Відповідач, не погодившись із винесеною постановою Донецького окружного адміністративного суду надав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Апелянт стверджує, що оскільки у підприємства була відсутня обєктивна можливість працевлаштовувати інвалідів, віна підприємства відсутня.

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду, вислухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга спільного українсько-швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Метален» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 20 Закону України № 875, підприємства, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

19 лютого 2010 року позивачем був наданий Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік (арк. справи 7), відповідно до якого облікова кількість штатних працівників відповідача складає 750 осіб, сума середньорічної заробітної плати штатного працівника складає 32068,80 грн. кількість штатних працівників відповідача, яким встановлено інвалідність становить 21, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» 30 осіб.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів (затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 1434 від 26 вересня 2002 року), Фонд соціального захисту інвалідів як урядовий орган державного управління (та його територіальні відділення) відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за своєчасним перерахуванням сум штрафних санкцій, що надходять від підприємств, установ і організацій за недодержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

За змістом статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-12 (надалі Закон України № 875) саме Фонду соціального страхування захисту інвалідів надано право на стягнення санкцій за недодержання встановленого законодавством нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Стаття 19 зазначеного Закону встановлює для підприємств (обєднань), установ і організацій (далі підприємства) нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобовязані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 «Положення про робоче місце та про порядок працевлаштування інвалідів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 р. № 314, робочим місцем інваліда може бути звичайне робоче місце, якщо за умовами праці та з урахуванням можливостей інваліда воно може бути використано для його працевлаштування, і спеціалізоване робоче місце інваліда, тобто робоче місце, обладнане спеціальними оснащеннями та приладами для праці інваліда в залежності від анатомічних дефектів чи нозологічних форм захворювань і з урахуванням рекомендацій медико-соціальної експертної комісії, професійних навичок і знань інваліда.

Але відповідачем створені робочі місця для 21 інваліда а для 9 інвалідів таких робочих місць не було створено. І в даному випадку посилання на індивідуальні особливості інвалідів не може бути обґрунтованим.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року у випадках, передбачених законодавством, власник зобовязаний організувати навчання, перекваліфікацію і працевлаштування інвалідів відповідно до медичних рекомендацій, встановити неповний робочий день або неповний робочий тиждень і пільгові умови праці на прохання інвалідів. Підприємства, які використовують працю інвалідів, зобовязані створювати для них умови праці з урахуванням рекомендацій медико - соціальної експертизи та індивідуальних програм реабілітації, вживати додаткових заходів щодо безпеки праці, які відповідають специфічним особливостям цієї категорії працівників.

До Єнакіївського міського Центру зайнятості звіти за формою статистичної звітності № 3-ПН, затвердженої наказом Державного комітету статистики № 420 від 19.12.05 року, у 2009 році відповідач не надав і, таким чином, не інформував центр зайнятості про наявність вільних робочих місць та потребу у направленні йому центром зайнятості інвалідів для працевлаштування і, відповідно, створення робочих місць для інвалідів.

Таким чином, центром зайнятості інваліди для працевлаштування до відповідача не направлялися, так само як і не було безпосереднього звернення інвалідів до відповідача для працевлаштування. Крім того, відповідач не надавав оголошення до засобів масової інформації про наявність вільних робочих місць та потребу інвалідів для працевлаштування.

Оскільки відповідач не надав доказів того, що створив робочі місця для інвалідів, своєчасно надавав державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, або своєчасно звітував Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, не надав доказів оплати зазначеної суми заборгованості у повному обсязі колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції стосовно того, що позовні вимоги Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Спільного Українсько-Швейцарського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Метален» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році підлягають задоволенню.

Таким чином, судова колегія вважає, що обставини справи встановлено повно та винесено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 199, 200 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу спільного українсько-швейцарського підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Метален» залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2010 року про у задоволення позову залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів: Г.А. ОСОБА_3 ОСОБА_4 Ястребова