Справа № 577/2507/15-а
Суддя: Буток Т. А.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/2507/15-а
Провадження № 2-а/577/58/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2015 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Лошкарьовій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі щодо зменшення до 85 % розміру виплачуваної йому пенсії, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі припинити дії щодо зменшення розміру його пенсії та здійснити доплату до пенсії за час незаконного зменшення її розміру за період з 01.04.2015 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі з 20.10.2001 року та отримує пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру. У квітня 2015 року він отримав пенсію у сумі, значно меншій від призначеного розміру пенсії. 16.04.2015 року звернувся до відповідача для з'ясування підстав зменшення виплати пенсії. 30.04.2015 року отримав від управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі відповідь, з якої вбачається, що відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення змінено редакцію ч. 15 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру, а саме передбачено, що у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року у період роботи особи(крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту)на інших посадах/роботах пенсії, призначені відповідно до цієї статті, розмір яких перевищує 150 % прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85% призначеного розміру, але не менше 150 % прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Керуючись цими положеннями та вважаючи його працюючим пенсіонером, оскільки він займається адвокатською діяльністю, в квітні 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі нарахувало йому пенсію в сумі 5731 грн. 46 коп., що відповідає розміру 85% від призначеної пенсії в сумі 6742 грн. 89 коп. Вважає, що дії відповідача щодо зменшення розміру його пенсії до 85 % від призначеного розміру пенсії є протиправними, оскільки порушують його соціальні гарантії, закріплені Конституцією України. Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права та свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 у справі № 1-21/2005 зазначено, що в Україні як соціальній, правовій державі політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини як найвищої соціальної цінності, її життя і здоров'я, честь і гідність. Утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовних органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів. Конституційним Судом України чітко визначені критерії, за якими можна встановити чи відбулося звуження змісту прав і свобод: Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики. Однак, відповідач, як правозастосовний орган, у порушення норм Конституції України безпідставно зменшив до 85 % належну до виплати йому суму пенсії, чим фактично допустив звуження обсягу його права на соціальний захист, гарантованого ст. 46 Конституції України, та права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, гарантованого ст. 41 Конституції України, у тому числі частини невиплаченої пенсії, на одержання якої він законно розраховував. Крім того, пенсія йому була призначена з 20.10.2001 року. Відповідно до ч. 1 ст. 85 Закону України Про пенсійне забезпечення та ч. 1 ст. 47 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) гарантовано, що пенсії виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку). Відповідно до ст. 58 Конституції України, передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. П.5 Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 року № 1-зп зазначає, що закріплений названою вище конституційною нормою принцип є одним із найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набрання законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Конституційний Суд вказує, що цей конституційний принцип є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі, відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. Відповідач також не вірно застосовує норму закону - у період роботи особи на інших посадах/роботах. В чинному законодавстві не дано визначення поняттям працююча особа чи працюючий пенсіонер, а тлумачення відповідача, що всі пенсіонери, що сплачують внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є працюючими пенсіонерами і тому підпадають під дію положення про зменшення розміру пенсії не ґрунтується на вимогах закону. Відповідно до преамбули Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку. Закон визначає терміни застрахованих осіб та страхувальників, як осіб, які відповідно до Закону сплачують або за яких сплачується єдиний внесок, але не визначає терміну працююча особа. В той же час, у п. 12 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено термін основне місце роботи, як місце роботи, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, де знаходиться (оформлена) його трудова книжка, до якої заноситься відповідний запис про роботу. Ч.1 ст. 2 КЗпП України передбачає, що право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державного мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Відповідно до ч.2 ст. 2 цього Кодексу працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. У п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України Про зайнятість населення визначено термін робоче місце - як місце (приміщення), на якому працівник постійно чи тимчасово перебуває в процесі трудової діяльності і яке визначене, зокрема, на підставі трудового договору (контракту). Відповідно до пп.14.1.195 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України визначено термін працівник - як фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону. Ст. 42 і 43 Конституції України визначені як окремі самостійні конституційні права громадян України, право на підприємницьку діяльність і право на працю. П.2 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачає, що адвокатська діяльність це незалежна професійна діяльність щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно ст. 13 цього Закону адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Підп. 14.1.226 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України передбачено, що адвокатська діяльність, як незалежна професійна діяльність, також віднесена до самозайнятих осіб платників податків. Незалежна професійна діяльність це діяльність за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою-підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб. Таким чином, вважає, що він як адвокат, здійснює незалежну професійну діяльність індивідуально, не являється працівником і до нього не можна застосовувати таке поняття як у період роботи особи на інших посадах/роботах. Крім того, відповідно до ст. 49 Закону України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування виплата пенсії припиняється та поновлюється за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України. Про винесення такого рішення управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі його не повідомляло та у листі відповідача № 36/Т-1 від 27.04.2015 року жодних даних про винесення рішення щодо зменшення його пенсії не зазначено. Таким чином його пенсія була зменшена без прийняття рішення територіального органу пенсійного фонду України, що свідчить про протиправність дій відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача: управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, просить в задоволенні позовних відмовити, при винесенні судового рішення просить врахувати письмові заперечення.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 20.10.2001 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в в м. Конотопі та Конотопському районі та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Відповідач на звернення позивача з приводу зменшення виплати розміру пенсії не провів перерахунок пенсії (а.с.10). У своїй відповіді відповідач посилаючись на зміни у законодавстві щодо порядку виплати пенсії працюючим пенсіонерам, зазначив, що розмір пенсії позивача станом на 01.04.2015 року складав 6 742 грн. 89 коп., розрахунок пенсії до виплати у квітні 2015 року проведений наступним чином: 6 742 грн. 89 коп. Х 85% = 5731 грн. 46 коп. Крім того, пенсія позивача в частині її перевищення підлягає оподаткуванню та стягується військовий збір.

З матеріалів особової пенсійної справи, оглянутої в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 дійсно отримував пенсію у розмірі 6 742 грн. 89 коп., з яких: основний розмір пенсії 6 595 грн.79 коп., сума індексації пенсії 147 грн.10 коп. 6 742 грн. 89 коп. Х 85% = 5731 грн. 46 коп. - розмір пенсії як працюючому пенсіонеру. Розрахунок суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору: 5731 грн. 46 коп. - 3624 грн. 00 коп. = 2077 грн. 46 коп. - сума пенсії, що підлягає оподаткуванню; 2077 грн. 46 коп. х 15% = 311 грн. 62 коп. - сума війського збору; 2077 грн. 46 коп. Х 1,5% = 31 грн. 16 коп. - сума військового збору; З нарахованого розміру пенсії позивача: з лютого по березень 2015 року утримано податку на доходи фізичних осіб у розмірі по 463 грн. 33 коп. та по 46 грн. 33 коп. військового збору; 5731 грн. 46 коп. - 311 грн. 62 коп. - 31 грн. 16 коп. = 5388 грн. 68 коп.- розмір пенсії до виплати в травні 2015 року.

Крім того, 19.05.2015 року позивач надав до управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі заяву про перерахунок пенсії у зв'язку з зупиненням права на заняття адвокатською діяльністю до 01.01.2016 року. В установленому законом порядку відповідач здійснив перерахунок пенсії згідно наданих документів з 27.04.2015 року, як непрацюючому пенсіонеру.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 та ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

02.03.2015р. було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213 від 02.03.2015р., який набрав чинності з 01.04.2015р.

Вказаним Законом (пп.2 п.12 розділу 1) внесені зміни в ст. 47 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", згідно яких:

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Крім того, згідно п.2 розділу 3 «Прикінцеві положення» вказаного Закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства, оцінивши обставини даної справи, суд вважає, що при виплаті позивачу пенсії з 01.04.2015р. відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України, зокрема Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" із змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213 від 02.03.2015року, яким передбачено зменшення розміру виплачуваної пенсії працюючим пенсіонерам до 85% від раніш призначеного розміру, якщо розмір пенсії перевищує 150% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Суд не приймає до уваги пояснення позивача про те, що він, як особа, що здійснює адвокатську діяльність, не підпадає під дію вищевказаного Закону, оскільки діяльність позивача пов'язана з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому він вважається працюючим пенсіонером і на нього поширюються положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення".

В судовому засіданні встановлено і не оспорюється сторонами, що розмір призначеної пенсії позивача з 01.04.2015р. становить 6742 грн. 89 коп., що перевищує 150% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2015рік для осіб, які втратили працездатність (949грн.00коп.:100%х150% = 1423грн.50коп.), тому суд вважає, що до нього правомірно підлягають застосуванню вищевказані вимоги закону.

При цьому, суд звертає увагу, що вирішення питання відповідності норм Законів України Конституції України не є повноваженнями судів загальної юрисдикції, а є виключною компетенцією Конституційного Суду України.

На даний момент Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213 від 02.03.2015року неконституційним не визнаний, тобто є чинним і підлягає застосуванню.

Таким чином, підстав для визнання неправомірними дій та рішення відповідача про виплату позивачу пенсії з 01.04.2015р. в розмірі 85% призначеної пенсії, зобовязання відповідача поновити виплату пенсії, стягнення недоотриманої пенсії, суд не знаходить, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 19, 22, 46 Конституції України, Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" із відповідними змінами та доповненнями, ст. 2, 7-11, 159-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі про визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання до вчинення дій відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Суддя: ОСОБА_3