Справа № 2-а-4400/10/2270
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2010-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4400/10/2270
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2010 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_7 до Державної податкової інспекції у Дунаєвецькому районі про визнання недійсним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Державної податкової інспекції у Дунаєвецькому районі з вимогою скасувати податкове повідомлення № /0 від 14.04.2010 року. Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення - рішення таким, що не відповідає вимогам діючого законодавства України, при цьому позивач посилається на пункт 12.1 ст. 12 та п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», якими передбачено, що дохід платника податку від продажу об'єктів рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою 15 відсотків від об'єкта оподаткування. Визначення поняття «дохід» наведено в п. 1.2 ст. 1 Закону і є сумою будь-яких коштів, одержаних платником податку у власність та нарахованих на його користь протягом відповідного звітного періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами. Згідно з біржовим договором від 29 грудня 2009 року позивач здійснив продаж належного йому на праві власності автомобіля за 100,00 грн. Таким чином, позивач вважає, що внаслідок цієї угоди по продажу автомобіля він отримав дохід в розмірі 100,00 грн., який підлягає оподаткуванню за ставкою 15 %. Також зазначає на відсутність підстав проведення перевірки у відповідача. В судовому засіданні представники позивача відмовились від позовної вимоги стосовно покладення сплати судових витрат на відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні решту позовних вимог підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на наступне.

Позаплановою виїзною документальною перевіркою від 01.04.10 було встановлено, що позивач отримав дохід від продажу рухомого майна, а саме - автомобілю, в сумі 86507,12 грн. Відповідно до п. 8.2.1, п.8.2.1 ст. 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", платник податку, що отримує доходи, нараховані особою, яка не є податковим агентом, зобов'язаний включити суму таких доходів до складу загального річного оподатковуваного доходу та подати річну декларацію з цього податку. Позивачем не було подано до ДПІ в Дунаєвецькому районі у встановлений строк «Декларацію про доходи, одержані за 2009 рік або інший період звітного року», чим порушено ст.67 Конституції України та ст.ст. 8, 9, 18 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». Дані висновки акту ґрунтуються на екпертній оцінці автомобіля , яка становить 86507,12. За базу для визначення оподаткування приймається позитивне значення різниці між ціною експертної оцінки автомобіля та сумою вказаною в біржовій угоді.

Відповідач вважає прийняте податкове повідомлення-рішення законним та обгрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Також, відповідач стверджує, що позивачем було укладено біржовій договір за яким було продано транспортний засіб та з суми зазначеної в договорі було сплачено податок. Однак, Закон України „Про податок з доходів фізичних осіб" передбачає, що з метою оподаткування та визначення суми податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб необхідно враховувати не саму суму правочину згідно якого було продано та/або передано рухоме майно, а звичайну вартість переданого та / або проданого майна. Тобто, чинне законодавство передбачає, що власник майна має право розпоряджатися своєю власністю в т.ч. продавати її за будь якою ціною, однак для цілей оподаткування необхідно використовувати саме звичайну вартість переданого та/ або проданого майна. У випадку продажу майна за ціною нижчою за звичайну вартість майна для оподаткування необхідно враховувати саме звичайну вартість майна. Тобто, Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб» визначає, що мінімальний об'єкт оподаткування повинен визначатися саме від звичайної вартості, а не від суми правочину.

Порядок визначення звичайної вартості майна встановлено Законом України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" який визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Суд заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що посадовими особами ДПІ у Дунаєвецькому районі на підставі наказу, направлення від 01 квітня 2010 року проведена позапланова виїзна документальна перевірка фізичної особи ОСОБА_7 з питань дотримання порядку справляння податку з доходів фізичних осіб при відчужені в грудні 2009 року рухомого майна автомобіля "Форд Транзит" (акт перевірки від 01.04.10 № 224/1740/НОМЕР_1).

Перевіркою встановлено порушення ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (далі - Закон), позивач занизив дохід, який підлягає оподаткуванню, на 86407,12 грн., в результаті чого донараховано податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 12 961,07 грн.

За результатами перевірки керівником відповідача прийняте податкове повідомлення-рішення від 14.04.10 № /0, яким позивачу нараховано податку з доходів фізичних осіб в сумі 12 961,07 грн.

Встановлено, що продаж автомобіля було здійснено згідно біржового договору купівлі-продажу транспортного засобу реєстраційний № 964292 від 29.12.09 відповідно до п.3 якого автомобіль Ford Tranzit 2006 року випуску було продано за 100 грн.

Суд не бере до уваги позицію відповідача, яким при визначенні доходу отриманого позивачем від продажу належного йому автомобіля було застосовано звичайну ціну, яка з висновку податкового органу дорівнює експертній вартості автомобіля, а саме згідно звіту № 467 про експертну оцінку транспортного засобу від 29.12.09 становить 86507,12 грн., з огляду на наступне.

Підпунктом 3.1.3 пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що об'єктом оподаткування резидента є доходи з джерелом їх походження з України, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх виплаті.

Відповідно до пунктів 12.1 та 12.2 статті 12 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) дохід платника податку від продажу об'єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою, встановленою пунктом 7.1 статті 7 цього Закону.

Як виняток із пункту 12.1 цієї статті при продажу одного з об'єктів рухомого майна у вигляді легкового автомобіля, мотоцикла, моторолера або моторного (парусного) човна не частіше одного разу протягом звітного податкового року доходи продавця від зазначених операцій оподатковуються за ставкою в розмірі 1 відсотка від вартості такого об'єкта рухомого майна за умови сплати (перерахування) ним суми державного мита до бюджету або суми плати нотаріусу за нотаріальне посвідчення відповідного договору до такого посвідчення. Дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш ніж одного із зазначених об'єктів, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 7.1 статті 7 цього Закону. Зазначені операції відображуються в реєстрі об'єктів рухомого майна.

Згідно із пунктом 7.1 статті 7 цього Закону (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування, крім випадків, визначених у пунктах 7.2 - 7.3 цієї статті.

Відповідно до розділу 1 зазначеної вище біржової угоди «Предмет контракту» даного біржового контракту Продавець продав, а Покупець купив транспортний засіб: моделі Ford Tranzit, рік випуску 2006, . Вартість товару (сума біржової угоди) становить 100 грн.

Згідно із статтею 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відтак, ціною зазначеного договору купівлі-продажу є ціна, встановлена за домовленістю сторін у розмірі 100 грн.

З огляду на викладене, відповідач отримав дохід від продажу транспортного засобу у сумі 100 грн.

Звіт про незалежну оцінку вартості транспортного засобу № 467 від 29.12.2009 року, на який посилається відповідач, не спростовує умов біржового контракту від 29.12.2009 року № 964292, не носить для сторін обовязкового характеру, тому не може слугувати підтвердженням того, що отриманий відповідачем дохід від укладення договору фактично становить 86507,12 грн.

Судом встановлено, що відповідно до акту перевірки (стор.2) та заперечень відповідача позивачем продано транспортний засіб за 100 грн. з яких було сплачено до бюджету податок з доходів фізичних.

Виходячи з викладеного, відповідачем безпідставно встановлено порушення Закону «Про податок з доходів фізичних осіб» та здійснено відповідні нарахування по даному податку, що є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Дунаєвецькому районі №/0 від 14 квітня 2010 року.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 94, 99, 104, 158-163, 167, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дунаєвецькому районі № /0 від 14.04.2010 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 13 серпня 2010 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1