Справа № 2-а-2071/10
Суддя: Гордійчук В. М.
Дата ухвалення: 2010-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 грудня 2010 року м. Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Гордійчука В.М., розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Камені-Каширському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни,

в с т а н о в и в :

Позивач у поданому до суду 20 грудня 2010 року позові зазначає, що йому, як дитині війни, має виплачуватись щомісячна надбавка до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

У 2009-2010 роках йому така надбавка виплачувалась у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком.

Відповідач згадану надбавку не підвищував, чим порушив вимоги ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закону).

Просить визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати йому, як дитині війни, підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону, а також зобовязати його нарахувати та виплатити названу надбавку за період з 20 червня 2010 року по день постановлення судового рішення з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та виплачених сум.

Відповідач у поданому 31 грудня 2010 року письмовому запереченні зазначив, що у 2010 році згідно Законів України „Про Державний бюджет України на 2010 рік", Управління провело виплату позивачу надбавки до пенсії як дитині війни, у січні-листопада поточного року в розмірі по 49,80 грн.

Зазначає, що виплатити таку надбавку в інших розмірах Управління не могло, оскільки на даний час діє ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо виключного застосування мінімального розміру пенсії за віком тільки для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, а для Закону України «Про соціальний захист дітей війни» ця величина застосовуватись не може.

Вважає, що кошти на такі виплати у витратній частині бюджету Пенсійного фонду України не закладені, Управління не є розпорядником коштів Державного бюджету України.

Наполягає на застосуванні шестимісячного строку звернення до суду за захистом порушеного права.

Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Як убачається з пенсійного посвідчення (а.с. 4), ОСОБА_1 отримує пенсію за віком та має статус дитини війни.

У звязку з цим він, в силу ст.6 Закону, має право на отримання надбавки до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, визначений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої, за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі передбаченого законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Такий прожитковий мінімум у 2010 році згідно ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» складав з 1 січня 695 гривень, з 1 квітня 706 гривень, з 1 липня 709 гривень, з 1 жовтня 723 гривні.

Як убачається з довідки управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі, ОСОБА_1, як дитині війни, надбавка до пенсії у 2010 році виплачена у значно меншому, ніж передбаченому ст.6 Закону, розмірі, а саме по 49,80 грн. щомісячно.

Після визнання рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року положень п.12 статті 71, ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та від 22 травня 2008 року положень п.41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», якими призупинялась дія ст.6 Закону, неконституційними, жодними іншими нормативно-правовими актами, у тому числі Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» положення ст.6 Закону не змінювались.

Зазначене свідчить про обовязок відповідача нараховувати і виплачувати позивачеві у 2010 році надбавку до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, якого Управління не виконує.

Суд, з огляду на відсутність іншого порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком, ніж передбачений ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з метою реалізації конституційної гарантії на отримання надбавки до пенсії, приходить до висновку про необхідність застосування відповідачем згаданої правової норми при визначенні розміру мінімальної пенсії за віком, що є базовою величиною для розрахунку основної і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи, та дорівнює розміру визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Посилання відповідача на те, що Управління не може бути належним відповідачем у даній справі, оскільки не є власником або розпорядником коштів Державного бюджету України, безпідставне, так як згідно п.2.1 „Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах" одним з основних завдань управління є забезпечення призначення і виплати пенсій.

Не мають правового значення і твердження відповідача про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом розмірів надбавок до пенсії як на причину невиконання державою взятих на себе зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідач, всупереч ст.71 КАС України, заперечуючи проти позову, правомірності своїх дій в частині виплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії як дитині війни у меншому, ніж встановлений Законом, розмірі, не довів.

Таким чином, захисту підлягає право позивача шляхом зобовязання Управління перерахувати і виплатити надбавку до пенсії як дитині війни у передбаченому ст.6 Закону розмірі в межах визначеного ч.2. ст.99 КАС України шестимісячного строку позовної давності за період з 20 червня по 20 грудня 2010 року.

Суд не стягує з Управління судового збору, оскільки від його сплати на підставі п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від 31 січня 1993 року відповідач звільнений.

Керуючись ст.ст.11, 17, 99, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп та від 22 травня 2008 року №10-рп, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі про визнання дій відповідача неправомірними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області щодо невиплати ОСОБА_1, як дитині війни, надбавки до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 20 червня по 20 грудня 2010 року, неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі нарахувати і виплатити ОСОБА_1 надбавку до пенсії в розмірі 30 (тридцяти) відсотків від мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 20 червня по 20 грудня 2010 року включно з урахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання її копії апеляційних скарг.

Головуючий підпис

З оригіналом згідно

Суддя Камінь-Каширського

районного суду ОСОБА_2