Справа № 826/20822/14
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

01 вересня 2015 року м. Київ К/800/38452/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Кочан В.М., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2015р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2015р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2015р., відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про скасування "Порядку організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет", затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1275/5 від 01.08.2014р.

Судові рішення мотивовані тим, що згідно з ч. 2 ст. 151 Кримінально-виконавчого кодексу України на осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов'язки засуджених до позбавлення волі, передбачені ст. 107 цього Кодексу. Відповідно, на цю категорію засуджених поширюється і Порядок організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет, який затверджений наказом Міністерства юстиції України №1275/5 від 01.08.2014р., прийнятий на виконання ст. 107 Кодексу.

Відповідно до ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, в тому числі, здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній, вести з ними телефонні розмови, у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв'язку, користуватися глобальною мережею Інтернет.

В той же час, згідно з розділом IV Кримінально-виконавчого кодексу України не передбачено жодних особливостей користування мережею Інтернет засудженими до довічного ув'язнення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість прийнятих судами рішень, просить судові рішення скасувати. Зазначає, що оскаржуваний наказ протиправно поширений на всі категорії засуджених, в тому числі, і на засуджених до довічного ув'язнення, що суперечить положенням Кримінально-виконавчого кодексу України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить переконливих доводів, які б давали підстави вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 211, 213, ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2015р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про скасування наказу.

Матеріали касаційної скарги повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Суддя В.М. Кочан