Справа № 2а-401/2010
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2012-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2012 р. Справа № 25937/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Олендера І.Я., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 15 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області про перерахунок щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни,-

В С Т А Н О В И Л А :

03.11.2010 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області (далі УПФУ) в якому просять поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав, свобод та інтересів; визнати дії відповідача щодо виплати щомісячного підвищення до пенсії, як дітям війни з порушенням вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити підвищення дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з врахуванням раніше виплаченої суми за період з 22.05.2008 року по 30.10.2010 р.

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 15 листопада 2009 року визнано відмову УПФУ виплатити щомісячного підвищення до пенсії як дітям війни порушенням вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірною. Зобовязано УПФУ вчинити дії по нарахуванню і виплаті ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 30.10.2010 року включно з врахуванням раніше виплачених позивачам сум за вказаний період.

З таким рішенням суду не погодився відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Вимоги за апеляційною скаргою мотивує тим, що Законом України Про соціальний захист дітей війни не передбачено, який саме орган та з яких коштів повинен здійснювати виплату підвищення пенсії дітям війни, крім того, законодавством не визначено, з якого саме розміру мінімальної пенсії за віком слід визначати розмір підвищення до пенсії дітям війни.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання апеляційного суду не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а відтак, на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги слід задоволити частково, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачі є дітьми війни та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин мали право на підвищення виплачуваної УПФУ пенсії за віком.

У відповідності до ст.ст.99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачами клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду не заявлялося. Колегія суддів жодних підстав для поновлення строку на звернення до суду не вбачає. Відтак, позивачі пропустили строк звернення до адміністративного суду, оскільки звернулися з позовом лише 03.11.2010 року.

Оскільки стосовно ненарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати піврічний строк звернення до суду.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування строку звернення до суду, визначеного ст.99 КАС України та залишення без розгляду позовних вимог позивачів в частині нарахування та виплати підвищення до пенсії як дитині війни за період до 02.05.2010 року.

Разом з тим, колегія суддів вважає підставними заявлені вимоги позивачів в частині зобовязання відповідача нараховувати і виплачувати підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи з 02.05.2010 року по 30.10.2010 року, оскільки дія норм ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2010 рік не була зупинена чи обмежена іншими нормативними актами. Ст. 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на думку колегії суддів не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком, а тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.

Беручи до уваги, що правові положення, які передбачають виплату підвищення до пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є чинними, а позивачі належать до вказаної групи осіб і мають право на її отримання, органи державної влади не можуть свідомо зменшувати розмір такої допомоги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповноту зясування ним обставин, які мають значення для справи та невідповідність його висновків дійсним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. Відтак, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою позовні вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198, п.1,3,4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 15 листопада 2010 року у справі № 2а-302/10 скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги в періоди з 22.05.2008 року по 02.05.2010 року включно залишити без розгляду.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області щодо невиплати на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 підвищення до пенсії як дитині війни за період з 03.05.2010 року по 30.10.2010 року включно.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум за період з 03.05.2010 року по 30.10.2010 року включно.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя І.Я. Олендер

суддя В.З. Улицький