Справа № 308/9606/13-а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року Справа № 876/5948/14
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представників апелянта Матей О.Є., Яцка В.Л.,

представника позивача Кішка П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу будинкового комітету «Бородіна-14» на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2012 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Житлово-побутове підприємство» до Ужгородської міської ради Закарпатської області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2013 року ПАТ «Житлово-побутове підприємство» звернулося з позовом до Ужгородської міської ради Закарпатської області про скасування рішення.

Позивач посилався на те, що 31.05.2013 року відповідач прийняв рішення, яким дав дозвіл на створення органу самоорганізації населення - будинкового комітету по вул. Бородіна, 14 у м. Ужгороді.

Вважав такі його дії незаконними, оскільки будівля гуртожитку по вул. Бородіна, 14 у м. Ужгороді належить на праві власності ПАТ «Житлово-побутове підприємство», а тому були відсутні правові підстави для прийняття спірного рішення.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2013 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Ужгородської міської ради №899 від 31.05.2013 року «Про дозвіл на створення органу самоорганізації населення - будинкового комітету «Бородіна 14».

Постанову суду першої інстанції оскаржив будинковий комітет «Бородіна-14».

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що будинковий комітет створений з дотриманням вимог чинного законодавства, а твердження позивача про те, що гуртожиток по вул. Бородіна,14 належить на праві власності ПАТ «Житлово-побутове підприємство» є безпідставні. Зокрема вказує, що даний гуртожиток відноситься до державного житлового фонду, а його приватизація ВАТ «Закарпатбуд» не відбулася внаслідок його не входження до статутного капіталу товариства на момент корпоратизації, а потім не передавалась ПАТ «Житлово-побутове підприємство», що вказує на законність створення будинкового комітету.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Вислухавши суддю-доповідача, представників апелянта, які апеляційну скаргу підтримали, представника позивача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

У справі встановлено, що рішенням Ужгородської міської ради №899 від 31.05.2013 року «Про дозвіл на створення органу самоорганізації населення - будинкового комітету «Бородіна 14» надано дозвіл на створення органу самоорганізації населення - будинкового комітету за вказаною адресою.

З копії свідоцтва про право власності від 25.11.1999 року встановлено, що будівля, розташована за адресою м. Ужгород, вул. Бородіна, 14, належить на праві колективної власності ПАТ «Житлово-побутове підприємство».

Позивач, як власник гуртожитку за адресою м.Ужгород, вул. Бородіна, 14, не погодившись із спірним рішенням, звернувся до суду та просив його скасувати.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що прийнявши спірне рішення, відповідач протиправно обмежив право власності позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку вказаним відносинам , зазначає наступне.

Правовий статус, порядок організації та діяльності органів самоорганізації населення визначається Законом України «Про органи самоорганізації населення» від 11 липня 2001 року N 2625-III (далі Закон N 2625-III ).

Згідно ч.1, ч.2 ст.3 Закону N 2625-III орган самоорганізації населення є однією з форм участі членів територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах у вирішенні окремих питань місцевого значення.

Органами самоорганізації населення є будинкові, вуличні, квартальні комітети, комітети мікрорайонів, комітети районів у містах, сільські, селищні комітети.

Відповідно ч.1, ч.2, п. «г» ч.3 ст.7 Закону N 2625-III орган самоорганізації населення створюється за територіальною ознакою.

Територією, у межах якої діє орган самоорганізації населення, може бути частина території села, селища, міста, району в місті, у межах якої проживають жителі, які обрали цей орган.

Територія, у межах якої діє орган самоорганізації населення, визначається рішенням ради, що дала дозвіл на будинкового комітету - в межах будинку (кількох будинків) в державному і громадському житловому фонді та фонді житлово-будівельних кооперативів.

З наведеного видно, що будинкові комітети створюються за рішення ради в межах будинку (кількох будинків) в державному і громадському фонді та фонду житлово-будівельних кооперативів.

Статтею 4 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд.

Житловий фонд зокрема включає: жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд); жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об'єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд); жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів).

Оскільки гуртожиток, за адресою м. Ужгород, вул. Бородіна, 14 згідно свідоцтва про право власності від 25.11.1999 року належить ПАТ «Житлово-побутове підприємство» на праві колективної власності, чого не оспорює апелянт, то такий не відноситься до державного житлового фонду, як стверджує апелянт, та на нього не поширюються порядок створення будинкових комітетів, передбачений Законом N 2625-III.

Покликання апелянта на порушення порядку приватизації гуртожитку, за адресою м. Ужгород, вул. Бородін, 14, не є предметом розгляду даної справи, а тому до уваги судом не береться.

Відповідно до ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не довів суду належними і допустимими доказами законність свого рішення.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом першої інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права, а тому, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу будинкового комітету «Бородіна-14» залишити без задоволення.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2012 року у справі №308/9606/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський