Справа № 357/3915/15-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/3915/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Протасова О.М.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

02 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко Є.О.

Суддів: Земляна Г.В.

Межевич М.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київській області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київській області про перерахунок основної та додаткової пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київській області (далі - УПФУ у м. Білій Церкві) про визнання протиправною відмови у здійсненні перерахунку і виплати основної та додаткової пенсії в розмірі, згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язання здійснити такі виплати з 01.01.2014 р.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2015 року позовну заяву в частині вимог за період з 01.01.2014 р. по 23.06.2014 р. залишено без розгляду.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії УПФУ у м. Білій Церкві щодо відмови позивачу у здійсненні нарахування та виплати додаткової пенсії та підвищення до пенсії в розмірі, відповідно до відповідно ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано здійснити такі виплати з 23.06.2014 р. по 02.08.2014 р., з врахуванням проведених виплат.

На вказану постанову у м. Білій Церкві подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, позивач належить до осіб, які є інвалідами 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до постраждалих осіб 1 категорії.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в чинній редакції на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 54 цього Закону в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3 групи щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якого мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

У 2014 році до 02.08.2014 р. Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Проте, відповідач всупереч ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» такі виплати здійснювались позивачу в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 р. №1210, що є протиправним з огляду на загальні засади приорітетності законів над підзаконними актами.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набув чинності 03.08.2014 р., Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було доповнено, пунктом 67, згідно якого, зокрема ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

При цьому, Конституційний Суд України в рішенні від 25.01.2012 р. №3-рп/2012 зазначив, що відповідно до конституційних повноважень Верховна Рада України як єдиний орган законодавчої влади в Україні виключно законами України закріплює права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, а також встановлює, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків (пункти 1, 6 частини першої статті 92, частина друга статті 95 Конституції України).

Отже, з 03.08.2014 р., тобто з дня набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 р. №1622-VII розмір вказаних виплат визначається відповідно до постанов Кабінету Міністрів України. Тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що 02.08.2014 р. є кінцевим строком по який позивачу належить здійснювати виплати в розмірах, які встановлені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову частково, а тому апеляційну скаргу УПФУ у м. Білій Церкві необхідно залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2015 року - без змін, оскільки постанова ухвалена з дотриманням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київській області залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді: Земляна Г.В.

Межевич М.В.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Земляна Г.В.

Межевич М.В.