Справа № 2а-2793/11/0970
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2011 р. Справа № 2a-2793/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кишинського М.І.

при секретарі Дякун М.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську

до відповідача: Лабораторії наукових досліджень і проектування економіки

про стягнення заборгованості в сумі 1817,64 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську (надаліпозивач), 29 серпня 2011 року звернулося в суд з позовом до Лабораторії наукових досліджень і проектування економіки (надалівідповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1817,64 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач по справі зареєстрований як юридична особа та у відповідності до частини 3 статті 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»є платником страхових внесків. Так, позивачем на адресу відповідача направлялось повідомлення про необхідність відшкодування частини пенсії, що становить різницю між сумою пенсій призначених відповідно до Закону України «Про наукову та науковотехнічну діяльність»та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів в сумі 1817,64 грн. Однак, відповідачем в добровільному порядку та у строки передбачені законодавством України не сплачено вказаної суми.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги викладені з обставин зазначених в позовній заяві підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, надавши суду письмове заперечення, яке мотивоване тим, що борг який стягується в даній адміністративній справі є безнадійним, оскільки у відповідності до вимог законодавства України позивач повинен був застосувати до відповідача ліквідаційну процедуру, так як підприємство представника відповідача є недіючим. Крім того пояснив суду, що відповідач припинив свою діяльність ще в 2003 році, а тому він не повинен сплачувати заборгованості заявленої позивачем.

Розглянувши позовну заяву та заперечення, заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та проаналізувавши правові норми законодавства України, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач по справі є платником збору на обовязкове пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», а також платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Статтею 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування»визначено, що платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особисубєкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Як встановлено в судовому засіданні, колишнім працівникам позивача органом Пенсійного фонду України призначено пенсії як науковим працівникам відповідно до Закону України «Про наукову і науковотехнічну діяльність»

Відповідно до змісту статті 24 Закону України «Про наукову і науковотехнічну діяльність»різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науковопедагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів IIIрівнів акредитаціїза рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науковопедагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III рівнів акредитаціїза рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науковопедагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науковопедагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів IIIрівнів акредитаціїза рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

На виконання вимог Закону України «Про наукову і науковотехнічну діяльність»Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 24 березня 2004 року N 372 «Про затвердження Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи»(даліПорядок).

Пунктом 2 Порядку встановлено, що за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науковопедагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Пунктом 5 Порядку визначено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів IIIрівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науковотехнічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Як вбачається з матеріалів справи, що відповідачем сформовано та направлено на адресу відповідача повідомлення про суми витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Таким чином, заборгованість відповідача перед управлінням Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську становить 1817,64 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості та іншими матеріалами справи.

Підстави для звільнення відповідача по відшкодуванню витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів в судовому засіданні відповідачем в повному обсязі не доведено.

Посилання відповідача на ту обставину, що позивач був зобовязаний застосувати до нього ліквідаційну процедуру, то суд не приймає до уваги, оскільки у відповідності до змісту частини 1 статті 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань. Таким чином і змісту даної статті випливає, що подання заяви про порушення справи про банкрутство є правом кредитора, а не його обовязком, а тому позивач не зобовязаний був застосовувати до відповідача ліквідаційну процедуру.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Лабораторії наукових досліджень і проектування економіки (76000, вул.Будівельників 22/158, м.Івано-Франківськ, ) на користь управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську борг в сумі 1817 (одна тисяча вісімсот тринадцять) гривень, 64 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 08 листопада 2011 року.