Справа № 825/1325/15-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1325/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Заяць О.В. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 серпня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Степанюка А. Г., Шурка О.І.,

за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ніжинського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, за участю третьої особи - начальника Ніжинського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області Іваненко Світлани Михайлівни про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 року у задоволенні клопотання представника позивача про повернення державного мита відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи, та прийняти нову ухвалу, якою клопотання задовольнити.

В засідання з'явився представник апелянта, який наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги та скасуванні судового рішення.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився, що відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу суду слід залишити без змін з таких підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 199 та ст. 200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін у зв'язку з правильним встановленням судом першої інстанції обставин справи та винесення спірного рішення з дотриманням норм процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав вірну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про повернення державного мита.

Колегія суддів погоджується з даним висновком виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась з позовом до Ніжинського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, третя особа - начальник Ніжинського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області Іваненко Світлана Михайлівна про визнання протиправними дій начальника Ніжинського міського відділу УДМС України в Чернігівській області, Іваненко С.М., від 03.02.2015, щодо відмови в прийнятті документів для оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, з причини не оплати додаткових послуг, які не замовлялись, а саме: 87,15 грн. - за послуги ДМС та 200 грн., - за бланк паспорту; зобов'язати начальника Ніжинського міського відділу УДМС України в Чернігівській області, Іваненко С.М., повторно розглянути документи для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон; зобов'язати начальника Ніжинського міського відділу УДМС України в Чернігівській області, Іваненко С.М., утриматись від прийняття рішення про відмову в оформленні і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон з підстав, котрі не передбачені статтею 6 Закону України № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»; стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 1000 (однієї тисячі) гривень.

Представником позивача було подано клопотання про повернення державного мита.

Клопотання мотивовано тим, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру становить 0,06 розміру мінімальної заробітної плати (73,08 грн.).

Ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що розмір судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру до адміністративного суду становить 2% розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1720,50 грн) та не більше 4 розмірів мінімальних заробітних плат (4588 грн). Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, звільнених від сплати судового збору. Позивач не підпадає під перелік осіб, звільнених від сплати судового збору щодо даної категорії справ.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі адміністративного позову позивачем було сплачено державне мито у загальній сумі 255,78 грн.: 73,08 грн. - за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру; 182,70 грн. - за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру.

В п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» мова йде виключно про подання позовної заяви про безпосереднє відшкодування заподіяної шкоди, без об'єднання з вимогами вирішити публічно-правовий спір. На момент подачі позову такого типу, факт протиправності рішення, дій чи бездіяльності вищезазначених органів, їх посадових або службових осіб, якими особі заподіяна ймовірна шкода, має вже бути встановлений.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, застосування положень п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» можливе тільки в разі подання позовної заяви про безпосереднє відшкодування заподіяної шкоди, без об'єднання з вимогами вирішити публічно-правовий спір.

В даному позові позивачем в порядку адміністративного судочинства тільки ініціюється судовий спір щодо визнання незаконною такої бездіяльності, дій відповідача та, одночасно з вимогою вирішити такий публічно-правовий спір, заявляється вимога щодо відшкодування шкоди, що не дає можливість застосувати положення п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, матеріали справи містять заяву представника позивача про уточнення позовних вимог (а.с. 120), яка свідчить про відмову позивача від позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 1000 (однієї тисячі) гривень.

Відповідно до вимог ст. 95 КАС України у разі відмови позивача від адміністративного позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для повернення судового збору.

Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

З урахуванням вищевикладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та підстав для його скасування не вбачається.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно відмови у задоволенні клопотання представника позивача про повернення державного мита через що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ніжинського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, за участю третьої особи - начальника Ніжинського міського відділу Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області Іваненко Світлани Михайлівни про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди - залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: А.Г. Степанюк

О.І. Шурко

Повний текст ухвали виготовлено 01.09.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Шурко О.І.

Степанюк А.Г.