Справа № 2202/09/1570
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2012-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2202/09/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2012 року

о 11год.45хв. м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Щербан В.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: представник Котовської ОДПІ Одеської області ОСОБА_1 за довіреністю №376/10/10-00-01 від 23.01.2012р.

Відповідач: ФОП ОСОБА_2 (паспорт серії КЕ 904974, виданий Котовським МРВ УМВС України в Одеській області 04.01.1998р.).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Котовської Обєднаної державної податкової інспекції Одеської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності у загальному розмірі 19990,53грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Котовської Обєднаної державної податкової інспекції Одеської області, в якому позивач, з урахуванням уточнень (вхід.№3802/2012 від 03.02.2012р.) просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності у загальному розмірі 19990,53грн., з яких 19292,01грн. недоїмка, 698,52грн. пеня.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2010р. було зупинено провадження у справі, у звязку з неможливістю розгляду даної справи до вирішення та набрання законної сили судовим рішенням по справі №2-а-2290/10/1570, т.я. спірна сума податкового боргу по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності у загальному розмірі 24 065,19грн., визначена саме податковими вимогами Котовської Обєднаної державної податкової інспекції Одеської області №1/558 від 22.04.2008р. та №2/870 від 23.05.2008р., які є предметом оскарження по справі №2а-2290/10/1570 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Котовської Обєднаної державної податкової інспекції Одеської області.

Ухвалою суду від 20.01.2012р. провадження в справі було поновлено та призначено справу до судового розгляду в засіданні суду на 30.01.2012р.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, наведених у письмових запереченнях на адміністративний позов (вхід.№19336 від 29.04.2009р., вхід.№1637 від 25.01.2010р.), наголошуючи, зокрема, на тому, що укладені між Котовською міською радою та ОСОБА_2 договори резервування та використання земельних ділянок від 17.01.2008р. загальною площею 1964кв.м., від 27.07.2007р. загальною площею 1025кв.м., та від 22.08.2007р. загальною площею 6340кв.м. не відповідають формам типового договору оренди землі, а також приписам ст.123, ч.5 ст.126 Земельного кодексу України та ст.ст.13,14 Закону України «Про оренду землі». Також, відповідач наголошує на тому, що відповідно до означених договорів за ОСОБА_2 зареєстровано лише місце розташування певного обєкта, а не передана земельна ділянка. До того ж, на думку відповідача, означені місця не передані йому за актом приймання-передачі, та відповідно, оскільки вони не є договорами оренди, то їм і не присвоєно кадастровий номер як того вимагають положення земельного законодавства України, у звязку з чим за означеними правочинами не може здійснюватися орендна плата за землю.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, та системно проаналізувавши приписи законодавства, чинного на момент здійснення перевірки, суд встановив наступне.

Фізична особа підприємець ОСОБА_2 зареєстрований Виконавчим комітетом Котовської міської ради Одеської області 16.01.2007р., про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис №0010009, що підтверджується наявною в матеріалах справи, належним чином засвідченою копією Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №316965.

ФОП ОСОБА_2 взято на облік як платника податків у Котовській ОДПІ Одеської області 20.01.2007р. за №100590, що підтверджується наявною у матеріалах справи Довідкою про взяття на облік платника податків від 17.12.2008р. №982.

Так, судом зясовано, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2010р., залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2011р. по справі №2-а-2290/10/1570, у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Котовської Обєднаної державної податкової інспекції Одеської області про визнання неправомірними дій щодо нарахування податкового боргу та пені по орендній платі за земельні ділянки, залишено без задоволення.

Зокрема, в межах означеної справи, Одеським окружним адміністративним судом зясовано, що між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та виконавчим комітетом Котовської міської ради Одеської області були укладені договори резервування та використання земельних ділянок від 17.01.2008р. загальною площею 1964кв.м., від 27.07.2007р. загальною площею 1025кв.м., та від 22.08.2007р. загальною площею 6340кв.м. відповідно, згідно умов яких позивач прийняв у користування зазначені земельні ділянки та зобовязувався щомісячно вносити плату за користування ними.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про плату за землю»від 3 липня 1992року №2535-XII (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) землекористувачі щороку до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частинами за місяцями.

Так, на виконання означених приписів закону, відповідач - ФОП ОСОБА_2 подав до Котовської ОДПІ податкові декларації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, зокрема, вхід.№11794 від 26.09.2007 р., вхід.№393 від 23.01.2008 р., вхід.№2343 від 17.03.2008 р. (уточнююча декларація), вхід.№21147 від 13.01.2009 р. (уточнююча декларація), якими самостійно визначив свої податкові зобовязання. До того ж, ФОП ОСОБА_2 самостійно було визначено податкове зобовязання по орендній платі за зазначені земельні ділянки державної і комунальної власності, а саме: на 2007рік у сумі 4777,77грн., на 2008рік у сумі 25577,01грн., та згідно наданої уточнюючої декларації №21147 від 13.01.2009р. підприємець самостійно зменшив визначене податкове зобовязання за 2008рік - у сумі 7700,00грн.

При цьому, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2010р., залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2011р., встановлено, що відповідно до приписів ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено, що податкова декларація документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Відповідно до вимог п.4.1.1. ст.4 означеного Закону платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом «г»підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Вимогами п.5.3.1. ст.5 Закону передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої декларації. Зазначене податкове зобовязання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку, тобто, являється обовязковим до сплати.

Судом встановлено, що заборгованість по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності, у ФОП ОСОБА_2, виникла у звязку з несплатою податкового зобовязання самостійно визначеного платником в податкових деклараціях та штрафних санкцій, застосованих до підприємця за невчасну сплату податкового зобовязання відповідно до пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у звязку з чим, податковим органом були складені акти про порушення вимог законодавства, на підставі яких винесенні податкові повідомлення-рішення про застосування до ФОП ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій.

Відтак, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07.12.2010р., повністю зясовано обставини по суті спору, надана їх відповідна правова оцінка, та, зокрема, встановлено правомірність та ґрунтовність дій Котовської ОДПІ Одеської області щодо нарахування ФОП ОСОБА_2 заборгованості у загальному розмірі 24318,65грн., оскільки вона була розрахована на підставі самостійно визначених податкових зобовязань, збільшених відповідно до ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» на суму штрафних санкцій, нарахованих у звязку з несвоєчасною сплатою ФОП ОСОБА_2 самостійно визначених податкових зобовязань, з вищенаведених підстав.

Згідно з приписами ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України, а невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»від 07.07.2010р. № 2453-VI (зі змінами та доповненнями) встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги Котовської Обєднаної державної податкової інспекції Одеської області підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності у загальному розмірі 19990,53грн.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Котовської Обєднаної державної податкової інспекції Одеської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності у загальному розмірі 19990,53грн., задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (66300, Одеська обл., м.Котовськ, вул.50р. Жовтня,237, 2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Державного бюджету на р/р0019, код платежу 13050500, одержувач: УДКСУ у Котовському районі Одеській області код 3798302, банк одержувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011 заборгованість по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності у загальному розмірі 19990(девятнадцять тисяч девятсот девяносто)грн. 53коп.

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили у разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 02 березня 2012 року.

Суддя Харченко Ю.В.