Справа № 813/8205/14
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року Справа № 876/3100/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача Мусієнка В.І.,

представника відповідача Юрченка Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального Головного управління Міндоходів на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 року у справі за позовом приватного підприємства «Візовий Сервіс Центр» до спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального Головного управління Міндоходів про скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року приватне підприємство «Візовий Сервіс Центр» звернулося до суду з позовом до спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального Головного управління Міндоходів про скасування податкової вимоги від 13.11.2014 року № 72-25, посилаючись на її невідповідність вимогам чинного законодавства.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував порушенням відповідачем вимог п.п. 54.3.1 - 54.3.6 статті 54 Податкового кодексу України та відсутністю у позивача податкового боргу, оскільки він мав право зменшувати суму щомісячних авансових платежів з податку на прибуток підприємств у 2014 році на суму переплати з цього податку, що була вказана у податковій декларації за 2013 рік. Вважає, що податковий орган неправомірно надіслав позивачу оскаржувану податкову вимогу, оскільки останній повністю сплатив суму узгоджених податкових зобов'язань, а відтак відсутній податковий борг.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального Головного управління Міндоходів у Львівській області №72-25 від 13.11.2014 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржила спеціалізована Державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального Головного управління Міндоходів у Львівській області, яка в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову позивачу в задоволенні позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що податковий борг позивача виник згідно з автоматизованою системою «Податковий блок» з 30.04.2014 року за рахунок несплати задекларованих сум відповідно до алгоритму контролю податкової декларації з податку на прибуток підприємства, а відповідач жодних рішень щодо визначення податкових зобов'язань не приймав. Оскільки позивач протягом квітня-серпня 2014 року задекларованих сум податку на прибуток не сплачував, тому податковий борг зріс, що відображено в картці особового рахунку.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримала, представника позивача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

У справі встановлено, що 13.11.2014 року СДПІ з ОВП у м. Львові прийнято податкову вимогу № 72-75, відповідно до якої визначено, що станом на 12.11.2014 року сума податкового боргу ПП «Візовий сервіс центр» за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 5780266,88 грн., у тому числі авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств. Сума боргу за основним платежем становить 5705644,56 грн., пеня - 74622,32 грн.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Позивач у звітній податковій декларації з податку на прибуток підприємства за річний звітний період 2013 року визначив податкові зобов'язання зі сплати в 2014 році щомісячних авансових внесків в розмірі 1/12 від податку на прибуток в сумі 9 132 524, 00 грн. (станом на 01.11.2014 року).

Зазначеною вище нормою передбачено, що у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань .

Згідно зазначеної декларації податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню (код рядка 11 податкової декларації), було задекларовано в сумі 11 589 939, 00 грн.

Також у податковій декларації (код рядка 23) було розраховано і задекларовано авансовий внесок, що підлягатиме сплаті щомісячно (починаючи з березня 2014 року) в сумі 965 828, 00 грн. Відповідно до положень статті 57 Податкового кодексу України ця сума є узгодженою сумою грошових зобов'язань.

У податковій декларації (код рядка 13 ЗП) зазначена сума, на яку зменшується нарахована сума податку - 17 295 584, 00 грн. Відповідно до «додатку ЗП до рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток підприємства» відображено суму, на яку зменшується нарахована сума податку 17 295 584, 00 грн., яка складається з: суми нарахованого авансового внеску у зв'язку із виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів) у звітному (податковому) періоді (код рядка 13.3 Додатку до податкової декларації), що становить 8 998 590, 00 грн. та суми нарахованого авансового внеску з податку на прибуток відповідно до пункту 57.1. статті 57 глави 4 розділу ІІ та абзацу другого пункту 2 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України, що становить 8 296 944,00 грн.

Таким чином, сума переплати податку на прибуток підприємств за 2013 склала 5 705 645,00 грн. Ця сума (від'ємне значення) відображена у рядку 14 податкової декларації.

Згідно п. 57.1. статті 57 Податкового кодексу України на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Відтак, позивач мав право зменшувати суму щомісячних авансових платежів з податку на прибуток підприємств на суму переплати з цього податку, що була вказана у податковій декларації.

Протягом 2014 року позивач належним чином виконував грошові зобов'язання по сплаті податку на прибуток приватних підприємств, при цьому за 2014 рік було сплачено до бюджету 3 426 879,00 грн.

Згідно п. 57.1. статті 57 Податкового кодексу України дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

До дати подання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (дата подання 28.02.2014 року) позивач сплатив авансові внески: в сумі 702950,00 грн. - платіжним дорученням № 6941 від 24.01.2014 року; та в сумі 702950,00 грн. - платіжним дорученням № 7224 від 21.02.2014 року. Зазначені суми щомісячних авансових внесків зі сплати в 2013 році були визначені у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2012 рік.

Після подання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік і, відповідно, визначення переплати податку в сумі 5 705 645,00 грн. (рядок 14 податкової декларації) позивач сплатив до бюджету: 965828,00 грн. - платіжним дорученням № 7560 від 27.03.2014 року; 89 323,00 грн. - платіжним дорученням № 9461 від 29.09.2014 року; 965 828,00 грн. - платіжним дорученням № 9833 від 29.10.2014 року.

Згідно поданих позивачем податкових декларацій з податку на прибуток підприємства за 2012 рік і за 2013 рік сума узгоджених податкових зобов'язань станом на 01.11.2014 року становить 9 132 524, 00 грн.

Сума фактично сплачених податкових зобов'язань у 2014 році ( 3 426 879,00 грн.) та сума переплати з податку на прибуток, зазначена у податковій декларації за 2013 рік (5 705 645,00 грн.) дорівнює сумі узгодженого податкового зобов'язання (9 132 524, 00 грн.)

Таким чином, як видно з матеріалів справи, позивач повністю сплатив суму узгоджених податкових зобов'язань. А відтак, у позивача відсутній податковий борг, оскільки останній мав право зменшувати суму щомісячних авансових платежів з податку на прибуток підприємств у 2014 році на суму переплати з цього податку, що була вказана у податковій декларації за 2013 рік.

За таких обставин виставлена податковим органом податкова вимога не відповідає нормам чинного законодавства, тому правомірно була скасована судом, який повно встановив обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законну постанову про задоволення позову, підстав для скасування якої не має.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального Головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 року у справі №813/8205/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський