Справа № 127/15986/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/15986/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Волошин С.В.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

01 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 31 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного Фонду України м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 липня 2015 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України м. Вінниці та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з 17.10.2009 року. Розмір її пенсії визначений як 85% від посадового окладу, рангу, вислуги років та надбавок і премій за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії на підставі поданих позивачем документів.

При визначені заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, як вбачається з відповіді відповідача від 02.07.2015 року за №224/М-1, не включалися допомога на оздоровлення та інші грошові винагороди, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №212, оскільки вони не відносяться до інших надбавок, при обчисленні пенсії державним службовцям.

Разом з тим, відповідно до довідки від 02.07.2015 року №45/06-56/08, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про складові заробітної плати, наданої позивачем відповідачу, позивач за період з 01.10.2007 року по 16.10.2009 року отримувала, зокрема, інші виплати в розмірі 11592,87 грн., в тому числі матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально - побутових питань в сумі 9528,52 грн., індексацію заробітної плати в сумі 2064,35 грн. На всі виплати, включені до довідки, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державу службу» (в редакції, яка діяла на момент призначення розміру пенсійного забезпечення позивачу), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 2 Закону України, «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної заробітна плата, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, де основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до п.2.3.3. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики від 13 січня 2004 року № 5, до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які, відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Також, суд першої інстанції невірно визначився з початком періоду, з якого порушене право позивача підлягає захисту, оскільки, як видно із матеріалів справи, вона звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 02.07.2015 року, а відповідно до вимог ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією.

Слід зазначити, що відповідно до чинного законодавства, перерахунок пенсії здійснюється на підставі документів, поданих пенсіонером до управління Пенсійного фонду, а тому відповідач не мав можливості перерахувати пенсію позивачу з моменту виникнення у нього права на такий перерахунок, оскільки не мав відомостей про складові заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески.

Таким чином, право позивача підлягає захисту з моменту звернення ним до відповідача з вищезазначеною заявою.

Крім того, суд першої інстанції невірно вирішив питання щодо відшкодування судових витрат позивачу.

Відповідно до ч.3 ст.93 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак із помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргууправління Пенсійного Фонду України м. Вінниці задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 31 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії змінити .

Абзац другий постанови викласти наступним чином:

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України м. Вінниці провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 02 липня 2015 року, включивши до складу заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, згідно довідки Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області про складові заробітної плати №45/06-56/08 від 02.07.2015 року, виданої ОСОБА_2.

Доповнити абзац третій постанови наступним змістом:

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 73,08 грн. судових витрат (судовий збір).

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.