Справа № 2-а-1802/10
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 грудня 2010 року м.Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Гамули Б.С., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Камінь-Каширської районної державної адміністрації (далі Управління) про зобов`язання перерахувати і виплатити щорічну допомогу на оздоровлення,

встановив :

ОСОБА_1 15 грудня 2010 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що згідно ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі-Закону) вона як інвалід ІІІ групи І категорії має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Управлінням згадана допомога у 2010 році виплачена їй у розмірі 90 грн.

На її вимогу провести виплату допомоги на оздоровлення у належному розмірі відповідач відмовив.

Просить зобов`язати Управління провести перерахунок і виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат відповідно до ст.48 Закону.

Відповідачем 28 грудня 2010 року подано письмове заперечення, де зазначено про невизнання позову. Свої заперечення відповідач обгрунтовує відсутністю у діях Управління порушень закону, оскільки у 2010 році щорічна допомога на оздоровлення позивачу виплачена в розмірі 90 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стверджує, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення проведена позивачу в межах визначених державною на такі цілі бюджетних асигнувань.

Просить у задоволенні позову відмовити, а справу розглядати у відсутності представника Управління.

Позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Судом установлено, стверджується відповідним посвідченням, що ОСОБА_1 належить до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Відповідно до витягу із акту огляду МСЕК позивачу з 6.06.2000 року довічно встановлена інвалідність ІІІ групи, причиною якої визнано захворювання, пов`язане із наслідками Чорнобильської катастрофи.

Однією із форм соціального захисту потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи населення відповідно до ст.48 Закону є надання щорічної допомоги на оздоровлення, у тому числі інвалідам ІІІ групи, яким є позивач, в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Згідно довідки відповідача та довідки з ЦПЗ №3 позивачу 22 червня 2010 року виплачено щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 90 грн, керуючись при цьому постановою КМУ від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Положення ст.48 Закону є чинним і підлягало застосуванню при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення у 2010 році.

Посилання відповідача на правомірність застосування при визначенні розміру оспорюваної допомоги згаданою постановою КМУ є безпідставним з огляду на визнання рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року неконституційним положення п.п.11, п.28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, яким визначення розміру щорічної допомоги на оздоровлення віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме стаття 48 Закону та законодавство щодо розміру мінімальної заробітної плати на 2010 рік, а не згадана постанова КМУ, оскільки остання істотно звужує обсяг раніше встановлених законом прав.

Не мають правового значення і твердження відповідача про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом розмірів щорічної допомоги на оздоровлення як на причину невиконання державою взятих на себе зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

За таких обставин суд вважає неправомірними дії Управління щодо відмови у перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до вимог ст. 48 Закону.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 183-2 КАС України, ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Камінь-Каширської районної державної адміністрації провести нарахування та виплату ОСОБА_1, як інваліду ІІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, як це передбачено ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ст.53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» та виплаченої суми.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання її копії апеляційних скарг, копії яких одночасно надсилаються особами, які їх подають, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

З оригіналом згідно

Суддя Камінь-Каширського

районного суду ОСОБА_2