Справа № 755/11313/15-а
Суддя: Марфіна Н. В.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали адміністративної справи за заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва, Головного управління Державного Казначейства України в м. Києві про контроль за виконанням судового рішення, -

у с т а н о в и л а:

03.06.2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва, Головного управління Державного Казначейства України в м. Києві про контроль за виконанням судового рішення в якій заявник просить суд: поновити строк подання заяви про контроль за виконанням постанови Вищого адміністративного суду України від 18.12.2012 року по справі №К/9991/23664/11 (а.с. 240-241 справи №2-а/1636/1/09); прийняти до розгляду заяву, обєднавши матеріали справ №2-а-1636/1/09 та №755/14976/13-а (справа по контролю за виконанням одного і того ж судового рішення); визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва при виконанні постанови Вищого адміністративного суду України від 18.12.2012 року по справі №К/9991/23664/11 (а.с. 240-241 справи №2-а/1636/1/09) та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва подати до Дніпровського районного суду м. Києва звіт про її виконання; накласти на керівника Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва штраф за невиконання постанови Вищого адміністративного суду України від 18.12.2012 року по справі №К/9991/23664/11 (а.с. 240-241 справи №2-а/1636/1/09) у розмірі 30 мінімальних заробітних плат (з урахуванням тривалості порушення права на пенсію з 2004 року).

Ознайомившись зі змістом заяви та доданими до неї документами, приходжу до висновку про необхідність її повернення заявнику на підставі положень ст. 267 КАС України, з огляду на наступне.

Статтею 267 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень.

Частиною 1 приведеної норми передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положеннями частини 2 цієї норми встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Таким чином, адміністративним процесуальним законодавством передбачено право суду, який ухвалив судове рішення, встановити контроль за його виконанням шляхом зобовязання субєкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого, а також право накладення штрафу на керівника субєкта владних повноважень, відповідального за виконання судового рішення.

Відповідно до частини 9 цієї норми особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Вказаною правовою нормою також визначено вимоги до зазначеної заяви і передбачено, що у разі невідповідності заяви цим вимогам, ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, така повертається заявнику.

Отже, приписами статті 267 КАС України визначено два окремі способи судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого не на користь субєкта владних повноважень: зобовязання останнього подати звіт про виконання судового рішення, що здійснюється судом під час ухвалення постанови за наслідками вирішення спору по суті, а також визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень відповідачем на виконання судового рішення, що відбувається за ініціативою позивача після розгляду справи.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 випливає, що він ініціює питання про застосування обох вищевказаних заходів судового контролю за виконанням судового рішення після постановлення судового рішення у справі по суті.

Згідно ч. 9 ст. 267 КАС України, у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення відповідачам і третім особам не раніше семи робочих днів до дня подання заяви до суду.

Заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дня її підписання. У разі якщо заява подається представником, у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі. Одночасно із заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Вивчивши зміст поданої ОСОБА_1 заяви про контроль за виконанням судового рішення, приходжу до висновку про наявність підстав для її повернення, враховуючи наступне.

Заявником визначено у заяві двох відповідачів, а саме: Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва; Головне управління Державного Казначейства України в м. Києві.

Поряд з цим, зі змісту заяви вбачається, що заявник просить, зокрема, обєднати матеріали справ №2-а-1636/1/09 та №755/14976/13-а, що перебували в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва.

При цьому, в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах не передбачено обєднання справ, з метою подальшого здійснення судового контролю за виконанням ухвалених у цих справах судових рішень. Тобто, ОСОБА_1 має право в порядку визначеному ст. 267 КАС України, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду, в кожній справі окремо.

Як розяснено у п.п. 10, 10.12. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції, а тому повинна містити чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, апеляційної чи касаційної скарги. Резолютивна частина судового рішення, за загальним правилом, повинна містити: висновок суду про задоволення позову (клопотання, подання), апеляційної чи касаційної скарги повністю або частково чи відмову в його (її) задоволенні повністю або частково, чи залишення його (її) без задоволення; висновок суду по суті вимог; розподіл судових витрат; інших правових наслідків ухваленого рішення; строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили та його оскарження; встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій. З метою забезпечення судового контролю за своєчасним і належним виконанням судового рішення суд у резолютивній частині рішення повинен повніше використовувати право покладати обов'язок на суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у визначений строк звіт про виконання судового рішення (частина перша статті 267 КАС України).

Отже, питання про зобовязання субєкта владних повноважень відповідача у справі подати суду звіт про виконання постанови суду вирішується цією ж постановою при розгляді справи по суті, а не на підставі заяви позивача після завершення розгляду справи. Так само і питання про накладення штрафів за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту, вирішуються при наявності зазначення у постанові суду, якою справу було вирішено по суті, про необхідність подання звіту щодо її виконання, а не за ініціативою позивача за заявою про контроль за виконанням судового рішення після його ухвалення.

При цьому, у відповідності до положень ст. 267 КАС України, позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право після завершення розгляду справи ініціювати питання виключно про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У заяві ОСОБА_1 зазначено, що на виконання положень п. 4 ч. 9 ст. 267 КАС України до заяви додаються копії рекомендованих повідомлень №361 та №5370. Однак, самі по собі рекомендовані повідомлення не можуть бути належними доказами надсилання рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення відповідачам саме копії заяви про контроль за виконанням судового рішення, оскільки належним підтвердженням надсилання відповідачам копії заяви про контроль за виконанням судового рішення може бути лише опис вкладення у цінний лист з відміткою поштового відділення про прийняття до пересилання конкретної кореспонденції.

З огляду на все вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 не відповідає положенням ст. 267 КАС України та має бути повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 165, 185, 186, 267 КАС України, -

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва, Головного управління Державного Казначейства України в м. Києві про контроль за виконанням судового рішення повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя