Справа № 809/1969/13-а
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року Справа № 7896/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Коваля Р.Й.

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.07.2014р. у справі № 809/1969/13-a за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області третя особа ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, третя особа ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.06.2014 допущено заміну позивача ОСОБА_4 її правонаступниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що державним реєстратором Коломийського МБТІ 02.12.2012 №837 зареєстровано право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та видано свідоцтво про право власності, без достатніх на те підстав, оскільки рішення на підставі якого відбулася реєстрація права власності, скасовано судом вищої інстанції. У зв'язку із запровадженням нової системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, позивач звернувся до Реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області із заявою про скасування реєстраційного запису щодо права власності на зазначений житловий будинок за ОСОБА_1, однак отримав відмову, мотивовану відсутністю повноважень. Вважає, що відповідачем безпідставно та незаконно відмовлено у скасуванні реєстраційного запису про право власності на вказаний житловий будинок. Просили позовні вимоги задовольнитити та скасувати реєстраційний запис Коломийського міжрайонного БТІ про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.07.2014р. позов задоволено частково.

Зобов'язано Реєстраційну службу Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області перенести з Реєстру прав власності на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дані про нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 на праві власності: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано Реєстраційну службу Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області розглянути звернення ОСОБА_3 від 12.04.2013 та заяву ОСОБА_3 про скасування запису у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, та прийняти рішення у відповідності із законом.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний частину сплаченого судового збору в сумі 34 (тридцять чотири) грн. 41 коп.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, третя особа ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апелянт свої вимоги мотивує тим, що судом 1 інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, висновки суду вважає необґрунтованими з підстав викладених в апеляційній скарзі, та порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт наголошує на тому, що оскільки спадкоємиця ОСОБА_4, не представила доказів родинних відносин із спадкодавцем ОСОБА_5, а тому тому правонаступники ОСОБА_3 та ОСОБА_2, не мають права на спадщину після смерті ОСОБА_5, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1.

Також не погодились із постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_2.у частині відмови їм у задоволення позовних вимог та оскаржили її в апеляційному порядку та просить скасувати постанову суду першої інстанції у частині відмови у задоволені позовних вимог та ухвалити нове рішення яким зобов'язати скасувати реєстраційний запис Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації по право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 з ОСОБА_1, вчинений на підставі рішення апеляційного суду Івано-Франківськогої області від 07.09.2012 р., оскільки апелянти вважають що суд першої інстанції не вирішив заявлених позовних вимог, які призвели б до вирішення спору по суті.

Представник Реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, що на підставі рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.09.2012 по справі №2/0917/38/2011, реєстратором ОКП "Коломийське МБТІ" зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

Вказаним рішенням скасовано рішення Яремчанського міського суду від 25.07.2012 в частині відмови задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та постановлено нове, - усунуто від права на спадкування за законом ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, після смерті ОСОБА_5 та визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що належало на праві власності померлої особи.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 13.02.2013 рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.09.2012 у справі №2/0917/38/2011 скасовано та залишено в силі рішення Яремчанського міського суду від 25.07.2012 (а.с 18-20).

Позивач звернувся до Реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області із зверненням від 12.04.2013 щодо скасування запису про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за ОСОБА_1

На зазначене звернення відповідачем надана відповідь №02-11/64 від 27.05.2013 щодо неможливості скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, у зв'язку із відсутністю повноважень Реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області та необхідність проведення державної реєстрації вказаного об'єкту в органі державної реєстрації речових прав (а.с. 23).

Крім того, позивач у травні 2014 року звернувся із заявою про скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 Листом від 08.05.2014 за №02-11/72 відмовлено позивачу у розгляді заяви з підставі невідповідності поданих документів вимогам законодавства (а.с. 234).

Згідно частини 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

У відповідності ст.8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", орган державної реєстрації прав має наступні повноваження: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Згідно ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор серед інших повноважень встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

З врахуванням вищенаведених норм та обставин справи судом першої інстанції встановлено, що відповідачем порушені вимоги ст.9 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки заява (звернення) позивача від 12.04.2013 щодо скасування запису про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за ОСОБА_1 та заява позивача, одержана в травні 2014 року щодо скасування державної реєстрації права власності, розглянуті відповідачем шляхом направлення листа від №02-11/64 від 27.05.2013 р. та листа від 08.05.2014 за №02-11/72 без прийняття відповідного рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ст.4 цього Порядку ведення Державного реєстру прав передбачено: реєстрацію заяв (запитів) у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру прав; пошук відомостей у Державному реєстрі прав; оформлення рішень, свідоцтв про право власності на нерухоме майно; відкриття розділів Державного реєстру прав та/або внесення записів до нього; внесення змін до записів Державного реєстру прав; внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; скасування записів Державного реєстру прав; надання інформації з Державного реєстру прав; закриття розділів Державного реєстру прав.

Процедуру прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури, визначає Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №320/5.

Відповідно п.2.10 Порядку за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

Відповідно до підпункту 2.14.2 пункту 2.14 Порядку державний реєстратор приймає рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав виключно за наявності таких підстав, якщо органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилась державна реєстрація прав на відповідний об'єкт нерухомого майна, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або внесення змін до запису Державного реєстру прав.

Як видно з матеріалів справи, листа Коломийського МБТІ №837 від 02.10.2012 року , що 24.09.2012 р. за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкту нерухомості - 25946538). Ці реєстраційні дії вчинені Коломийським МБТІ на підставі судового рішення, яке в подальшому було скасоване судом вищої інстанції.

Пункт 5 розділу 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що державна реєстрація в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, надання інформації із зазначених реєстрів здійснюються до 01 січня 2013 року.

Заяви чи повідомлення, подані у зв'язку з державною реєстрацією в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, а також заяви чи запити, подані у зв'язку з отриманням інформації із зазначених реєстрів, розглядаються до 30 грудня 2012 року.

Державний реєстратор, нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", починаючи з 1 січня 2013 року мають доступ до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек і використовують під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень реєстраційні дані зазначених реєстрів.

Порядок використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №703 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 92 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що під час розгляду заяви про державну реєстрацію, відповідно до якої державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно у Державному реєстрі прав заявлено вперше, державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до пункту 93 зазначеного Порядку державний реєстратор встановлює наявність записів про державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно з метою виявлення підстав для застосування частини другої статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з пунктом 94 Порядку державний реєстратор встановлює наявність (відсутність): записів про обтяження речових прав на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек; запису про обтяження податковою заставою речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, порядок доступу до якого встановлює Мін'юст.

У разі наявності записів про обтяження речових прав на нерухоме майно у зазначених реєстрах державний реєстратор переносить відповідні записи до розділу Державного реєстру прав, відкритого на об'єкт нерухомого майна. Орган державної реєстрації прав не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень надсилає рекомендованим листом органові або посадовій особі, якими встановлено обтяження речових прав на нерухоме майно, особі, в інтересах якої встановлено обтяження, письмове повідомлення про прийняте державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у Державному реєстрі прав та внесення ним відомостей про обтяження речових прав на таке нерухоме майно до зазначеного Реєстру.

Порядок перенесення державним реєстратором записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна до Державного реєстру прав встановлює Мін'юст.

Наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 №1844/5 затверджено Порядок використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно п. 3,6 цього Порядку перенесення записів з Реєстрів до Державного реєстру прав здійснюється державним реєстратором прав у разі, коли наявні у реєстрах записи є чинними та ідентифікують об'єкт нерухомого майна або суб'єкта речових прав, їх обтяжень.

А тому колегія суддів вважає, що посилання апелянта на відсутність державної реєстрації вищевказаного об'єкту в органі державної реєстрації є безпідставними, а відповідачем допущено порушення приписів вищезазначених підзаконних нормативних актів.

Згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи зазначені вимоги закону, колегія суддів погоджується з тим , що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав відповідача перенести з реєстру прав власності на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дані про нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 25946538).

Також колегія суддів вважає , що прийняття саме конкретного рішення за заявою позивача є виключно компетенцією відповідача, а не суду, тому вважає судом першої інстанції у цій частині позовних вимог відмовлено вірно та позов задоволено частково.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Тобто, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо вимог законності та обґрунтованості судових рішень, і підстав для її скасування і відповідно задоволення апеляційних скарг колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.07.2014р. у справі № 809/1969/13-a - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я.Макарик

Судді: О.О.Большакова

Р.Й. Коваль

Повний текст ухвали складений 01 вересня 2015 року.