Справа № 332/1196/13-а
Суддя: Сінєльнік Р. В.
Дата ухвалення: 2013-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 332/1196/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2013 Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сінєльніка Р.В., при секретарі Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області, про визнання перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці незаконним, стягнення недоплачених коштів та проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці незаконним, стягнення недоплачених коштів та проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. В процесі розгляду справи позовні вимоги були уточнені. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказала, що 05.07.1983 року вона була обрана народним суддею Заводського районного суду м. Запоріжжя, де пропрацювала до 14 травня 2010 року. При цьому 23.09.20005 року була призначена головою суду і виконувала ці обовязки до звільнення з посади. Після звільнення у відставку відповідач визначив позивачу щомісячне грошове утримання в розмірі 6308,82грн. 90% від середньої заробітної плати в сумі 7009,98грн. Починаючі з 01 січня 2012 року заробітна плата судді (зараз суддівська винагорода) становила 15 451, 20 грн. Оскільки Управління Пенсійного фонду Заводського району м. Запоріжжя відмовилось перерахувати розмір мого щомісячного грошового утримання, позивачка звернулась до суду про оскарження їх дій. Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2012р. позовні вимоги позивача було повністю задоволені, суд погодився з тим, що позивачці потрібно перерахувати щомісячне грошове утримання згідно до нового розміру суддівської винагороди, встановленої з 01.01.2012р. Суд також погодився з тим, що відповідач зобовязаний робити позивачу, як судді у відставці, перерахунки розміру щомісячного грошового утримання з кожним підвищенням розміру суддівської винагороди працюючого судді. Вбачаючи на те, що 14.12.2012р. на рахунок позивача поступило одночасно лише 27 050 гривен, а потім щомісяця у межах 8 тисяч гривен, 14.02.2013р. позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду Заводського району м. Запоріжжя з заявою надати відповідь в якому розмірі вони нараховували позивачу щомісячне грошове утримання, чому не виконують постанову суду належним чином ( в належним розмірі). Крім того на адресу відповідача позивачка направила довідку ТУ ДСА № 08-03/61 від 12.02.2013р. про розмір суддівської винагороди з 01.01.2013р. для наступного перерахунку, згідно до постанови суду. Листом від 22.02.2013р. за № 12/Д-8 Управління Пенсійного фонду Заводського району м. Запоріжжя повідомило позивачку про механізм перерахунку, з якого позивачка взнала про порушення своїх прав, при цьому дії відповідача суперечать ст. 22 Конституції України, п. 6 ст. 46, ч. 4 ст. 47 Закону України Про судоустрій і статус суддів 2010 року, ч. 3 ст. 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI від 07.07.2010 року, та ч. П Перехідних положень до цього закону. З урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати дії відповідача незаконними та зобовязати здійснити перерахунки щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до вимог діючого законодавства.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача до суду не зявився, в своїх запереченнях зазначила, що відповідачу зроблено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011р., просили в позові відмовити, надали суду заяву з проханням справу розглядати без них.

Представник третьої особи надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.07.1983 року позивачка була обрана народним суддею Завадського районного суду м. Запоріжжя, де пропрацювала до 14 травня 2010 року. При цьому 23.09.20005 року була призначена головою суду і виконувала ці обовязки до звільнення з посади. Наказом голови Заводського районного суду м. Запоріжжя № 14-К від 14 травня 2010 року на підставі Постанови Верховної Ради України № 2137-VI Про звільнення суддів, ОСОБА_1 була виключена зі складу Заводського районного суду м. Запоріжжя 14 травня 2010 року у зв'язку з поданням заяви про відставку. Цим же наказом їй була припинена виплата щомісячного грошового утримання працюючого судді з 15 травня 2010 року. Після цього позивач отримала в Територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в Запорізькій області пакет документів на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці для подачі в Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя для виплати зазначеного грошового утримання.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області у зв'язку з підвищенням середньої заробітної плати діючим суддям надало позивачу довідку № 08-03/86 від 13 лютого 2012 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка склала 15 451,20 грн., починаючи з 01 січня 2012 року. Згідно до довідок від 01.10.12, винагорода для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на 01.04.12 склала 15 753,60 грн., на 01.07.12 15 868,80 грн., на 01.10.12 16 099,20 грн.

08 серпня 2012 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Управління Пенсійного фонду в Заводському районі м. Запоріжжя щодо перерахування їй довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки ТУ ДСА України № 08-03/86 від 13 лютого 2012 року починаючи з 01 січня 2012 року у розмірі 80% від щомісячного грошового утримання працюючого судді.

В листі № 90/Д-8 від 28.08.2012 року УПФ України в Заводському районі м. Запоріжжя на заяву позивача про перерахунок довічного утримання, посилаючись на ч.4 ст.138 Закону Про судоустрій та статус суддів, зазначає, що при зміні розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, тобто Законом не передбачений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці інших судів України при зміні розміру грошового утримання працюючих суддів.

Після звільнення у відставку відповідач визначив позивачу щомісячне грошове утримання в розмірі 6308,82грн. 90% від середньої заробітної плати в сумі 7009,98грн. Починаючі з 01 січня 2012 року заробітна плата судді (зараз суддівська винагорода) становила 15 451, 20 грн. Оскільки Управління Пенсійного фонду Заводського району м. Запоріжжя відмовилось перерахувати розмір щомісячного грошового утримання, позивачка звернулась до суду про оскарження їх дій. Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2012р. позовні вимоги позивачки було повністю задоволені, суд постановою від 08.10.12р. по справі № 0809/4986/2012 постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати відмову управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя в перерахуванні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці протиправною.

Зобов'язати управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахування довічного грошового утримання судді у відставці та виплату його включно з 06.03.2012 року до 30.09.2012 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Зобов'язати управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахування довічного грошового утримання судді у відставці та виплату його починаючи з 01.10.2012 року до наступного підвищення суддівської винагороди і далі з кожним наступним підвищенням суддівської винагороди (а.с.10).

Вбачаючи на те, що 14.12.2012р. на рахунок позивача поступило одночасно лише 27 050 гривен, а потім щомісяця у межах 8 тисяч гривен, 14.02.2013р., позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду Заводського району м. Запоріжжя з заявою надати відповідь в якому розмірі відповідач нараховував позивачу щомісячне грошове утримання, чому не виконують постанову суду належним чином ( в належним розмірі). Крім того на адресу відповідача позивачка направила довідку ТУ ДСА № 08-03/61 від 12.02.2013р. про розмір суддівської винагороди з 01.01.2013р. для наступного перерахунку, згідно до постанови суду.

Листом від 22.02.2013р. за № 12/Д-8 Управління Пенсійного фонду Заводського району м. Запоріжжя повідомило позивачку про наступне:

1. Відповідач, на підставі постанови суду від 08.10.2012р., зробив позивачу перерахунок пенсії з 06.03.2012р., розмірі 90% від заробітку. Але, як свідчить довідка за №597, додана до вищевказаного листа, розміри пенсій ніяк не співпадають з розміром суддівської винагороди, вказаним у відповідних довідках ТУ ДСА і які були додані до отриманої відповідачем попередньої позовної заяви.

2. Розмір пенсії з 01.01.2013р. відповідач визначив і виплати у сумі 8940 грн. з урахуванням середнього заробітку 13906,08грн. та з застосуванням обмежень 10 прожитковими мінімумами, тобто з відраховуванням 4966,08 грн..

3. В перерахунку пенсії з 01.01.2013р. відповідач позивачу відмовив, посилаючись на те, що позивачка не звернулася до них з відповідною особистою заявою встановленого зразка, а надана позивачем довідка ТУ ДСА є копією.

4. Посилаючись на ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011р. та абз. 2 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень до цього закону відповідач з сум нарахованої та виплаченої позивачу пенсії, застосовував положення вищевказаного закону про те, що розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Отже, відповідач не взяв до уваги положення ст. 2 абзац 1 розділу П Прикінцеві та перехідні положення до Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011р. Цією статтею законодавець передбачив, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим законом. А позивачу щомісячне довічне грошове утримання призначили ще в 2010 році.

Саме це положення відповідає вимогам ст. 22 Конституції України, п. 6 ст. 46, ч. 4 ст. 47 Закону України Про судоустрій і статус суддів 2010 року, ч. 3 ст. 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI від 07.07.2010 року, та ч. П Перехідних положень до цього закону:

Ст. 22 Конституції України зазначила, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

П. 6 ст. 46 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI від 07.07.2010р. зазначила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

Ч. 3 ст. 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI від 07.07.2010 року зазначила, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір довічного утримання збільшується на 2% заробітку, але не більше 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Ч. 4 ст. 47 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI від 07.07.2010р. зазначила, що незалежність суддів забезпечується в тому числі....і особливими порядком його призначення, обрання, притягнення до відповідальності та звільнення (п.1) ..., правом судді на відставку ( п.6).

Отже дії УПФ України в Заводському районі м. Запоріжжя, суперечать суті постанови суду від 08.10.2012р., є безпідставними і такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства по викладеним вище підставам.

З 01.04.2012р. суддівська винагорода становила 15753, грн., 90% відповідно становить 14178,24грн., тому позивачу було не доплачено за три місяця по 5798,24 грн., а за три місяці 17 394,72 грн. (що підтверджується розрахунком позивача)

З 01.07.2012р. суддівська винагорода становила 15868,80грн., 90% відповідно становить 14281,92грн., тому позивачу було не доплачено за три місяця по 5841,90грн., а за три місяці 17525,7грн. (що підтверджується розрахунком позивача)

З 01.10.2012р. суддівська винагорода становила 16099, 20грн., 90% відповідно становить 14489,28грн., тому позивачу було не доплачено за 2 місяця по 5929,28грн., а за 2 місяці 11858,56грн. (що підтверджується розрахунком позивача)

За грудень позивачу не доплачено 5649,28грн. (що підтверджується розрахунком позивача)

За січень - лютий 2013р. при суддівській винагороді без підвищення (внаслідок несвоєчасного надання позивачем відповідачу довідки ТУ ДСА) 16099грн, (90% відповідно становить 14489,28грн., а тому позивачу було не доплачено за 2 місяця по 5549,28грн, а за 2 місяця 11098,56грн. (що підтверджується розрахунком позивача)

Внаслідок вказаних дій відповідача, за період з 01.04.2012р. до 28.02.2013р. позивачу не доплачено 63 526,82грн.

З 01.01.2013р. суддівська винагорода складає 20646 грн., 90% відповідно становить 18581,4грн і тому позивачу повинно відповідачем бути нараховане відповідне довічне щомісячне грошове утримання судді у відставці у такій сумі.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Досліджуючи правове поняття щомісячне довічне грошове утримання судді, Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

На час виходу позивача у відставку діяли положення Закону України Про статус суддів від 15.12.1992 року, у статті 43 якого вказано, що судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

Отже суд прийшов до висновку, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці повинно виплачуватися виходячи з заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, а прийняття нормативних актів, які б звужували існуючі гарантії незалежності суддів, складовою якої є належне матеріальне забезпечення, є порушенням норм Конституції України, яка гарантує судді ці права.

Таким чином, не здійснюючи перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання позивачу, як судді у відставці у зв'язку із зміною заробітної плати працюючого судді, відповідач вчинив бездіяльність як суб'єкт владних повноважень. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, такими, що відповідають вимогам закону, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8, 19, 22, 24, 46, 55, 58, 126 Конституції України, ст. 6, 8, 9, 11, 17-19, 69-72, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 43 Закону України Про статус суддів від 15.12.1992 року, рішенням Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя по перерахуванню ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2012р. з безпідставним застосуванням обмежень, встановлених ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011р. за №3668-У1, починаючи з 01.04.2012р. до 28.02.2013р. - протиправними.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя по відмові в перерахуванню ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки ТУ ДСА від 12.02.2013р.за № 08-03/61, всупереч постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2012р., починаючи з 01.03.2013р. - протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплату його з 01 жовтня 2012 року до 30 квітня 2013р. без обмежень, встановлених ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011р, керуючись довідками ТУ ДСА за № 08-03/436 та 08-03/61.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахування довічного грошового утримання судді у відставці та виплату його починаючи з 01.05.2013р., керуючись довідкою ТУ ДСА за №08-03/61 .до наступного підвищення суддівської винагороди і далі з кожним наступним підвищенням суддівської винагороди, без обмежень, встановлених ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011р,

Звернути до негайного виконання постанову в частині стягнення на користь ОСОБА_1 довічного грошового утримання судді у відставці в межах одного місяця, зобовязавши Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 за один місяць довічне грошове утримання у відповідності до довідки Територіального управляння Державної судової адміністрації України в Запорізькій області № 08-03/61 від 12.02. 2013 року., без обмежень, встановлених ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011р.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 107 гривен 30 коп.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Р.В. Сінєльнік