Справа № 2а/1770/47/2011
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/47/2011

27 січня 2011 року 11год. 25хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Пушкової О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув

відповідача: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції
до Товариства з обмеженою відповідальністю Монтажне управління " Укрелектромонтаж"
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Кузнецовська об'єднана державна податкова інспекція звернулася до суду з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю Монтажне управління " Укрелектромонтаж" про стягнення заборгованості по сплаті пені за порушення розрахунків в сфері ЗЕД на загальну суму 49340,24 грн.

Позивач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, подав клопотання, в якому, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить про розгляд справи у відсутність представника.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, в судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. На адресу відповідача надсилались копії ухвал про відкриття провадження у справі та про призначення справи до судового розгляду та повідомлення-виклик до суду. Судом не визнавалася обовязковою участь відповідача в судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований як юридична особа виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради 01.06.2006 року (а.с.12), відомості про нього включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.13) та як платник податків перебуває на обліку в Кузнецовській ОДПІ.

16 серпня 2010 року позивачем щодо відповідача була проведена позапланова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2007 року по 29.07.2010 року, в ході проведення якої податковим органом встановлено, зокрема, порушення ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" № 185/94-ВР від 23.09.1994 року; та порушення п. 2.7 "Положення про валютний контроль", затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 49 від 08.02.2000 року; ст.16 Декрету КМ України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" № 15-93 від 19.02.1993 року; п. 3 Указу Президента України "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" № 734/99 від 27.06.1999 року, що зафіксовано актом за № 316/23-34070856 від 16.08.2010 року (а.с.22-23). На підставі вказаного акту, 26.08.2010 року позивачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій форми "С" за №, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 47640,24 грн. (а.с.25) та № НОМЕР_1, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1700,00 грн. (а.с.26).

Рішення отримані відповідачем 26.08.2010 року. Доказів їх оспорювання суду не надано.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" № 185/94-ВР від 23.09.1994 року, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Згідно ч.1 ст 4. цього Закону порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 % суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). Частиною 5 ст. 4 цього Закону передбачено, що Державні податкові інспекції вправі за наслідками документальних перевірок стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Відповідно до п. 2.7"Положення про валютний контроль", затвердженого Постановою Правління Національного банку України №49 від 08.02.2000 року, невиконання резидентами вимог щодо порядку та строків декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою таку відповідальність:

- порушення строків декларування - накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період;

- порушення порядку декларування - накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2 ст.16 Декрету КМ України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" № 15-93 від 19.02.1993 року, до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції): за здійснення операцій з валютними цінностями, що передбачені пунктом 2 статті 5 цього Декрету, без одержання генеральної ліцензії Національного банку України - штраф у сумі, еквівалентній сумі (вартості) зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких операцій, з виключенням банку із Республіканської книги реєстрації банків або без такого виключення; за здійснення операцій з валютними цінностями, що потребують одержання ліцензії Національного банку України згідно з пунктом 4 статті 5 цього Декрету, без одержання індивідуальної ліцензії Національного банку України - штраф у сумі, еквівалентній сумі зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких операцій; за торгівлю іноземною валютою банками та іншими фінансовими установами, національним оператором поштового зв'язку без одержання ліцензії Національного банку України та (або) з порушенням порядку й умов торгівлі валютними цінностями на міжбанківському валютному ринку України, встановлених Національним банком України, - штраф у сумі, еквівалентній сумі (вартості) зазначених валютних цінностей, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких операцій, з виключенням банку із Республіканської книги реєстрації банків або без такого виключення; за невиконання уповноваженими банками обов'язків, передбачених пунктом 4 статті 4 цього Декрету, а також за невиконання уповноваженими банками, фінансовими установами танаціональним оператором поштового зв'язку обов'язків, передбачених пунктом 2 статті 13 цього Декрету, - позбавлення генеральної ліцензії Національного банку України на право здійснення валютних операцій або штраф у розмірі, що встановлюється Національним банком України; за порушення резидентами порядку розрахунків, установленого статтею 7 цього Декрету, - штраф у розмірі, еквівалентному сумі валютних цінностей, що використовувалися при розрахунках, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких розрахунків; за несвоєчасне подання, приховування або перекручення звітності про валютні операції - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України; за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, - штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Враховуючи ту обставину, що податковим органом було встановлено факти порушення відповідачем вимог, зокрема, валютного законодавства та те, що вид і міра застосованих до відповідача за такі порушення санкцій відповідають вищенаведеним нормам, суд приходить до висновку, що рішення про застосування фінансових санкцій форми "С" від 26.08.2010 року № та № НОМЕР_1 прийняті позивачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством.

Відповідно до абз.2 пп.5.3.1. п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року, у разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування.

Позивачем для відповідача, відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року вручено податкові вимоги форми "Ю1"№1/24 від 01.10.2010 року (а.с.6) та форми "Ю2" №2/30 від 15.11.2010 року (а.с.7), які на момент подання адміністративного позову останнім не задоволені та у встановленому порядку не оскаржувались, та здійснено запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про податкову заставу (а.с.11).

Загальна сума санкцій, застосована до відповідача становить 49340,24 грн. і станом на день розгляду справи у суді заборгованість по сплаті штрафних (фінансових) санкцій відповідачем не погашена, що підтверджено обліковою карткою платника податку (а.с.21), актом звірення розрахунків платника з бюджетом (а.с.5).

Отож, у звязку з несплатою відповідачем до бюджету застосованих до нього фінансових санкцій, Кузнецовська ОДПІ відповідно до повноважень, покладених на неї Законом України Про державну податкову службу в Україні №509-XII від 04.12.1990 року, звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача до бюджету суми заборгованості по сплаті штрафних (фінансових) санкцій та фінансових санкцій.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Монтажне управління "Укрелектромонтаж" до Державного бюджету на р/р 0004 в ГУДКУ в Рівненській області, МФО 833017, , код платежу 21081000, заборгованість по сплаті пені за порушення термінів розрахунків сфері ЗЕД в сумі 47640,24 грн., що виникла на підставі рішення про застосування (штрафних) фінансових санкцій № НОМЕР_2 від 26.08.2010 року та в сумі 1700,00 грн., що виникла на підставі рішення про застосування (штрафних) фінансових санкцій № НОМЕР_1 від 26.08.2010 року; на загальну суму 49340 (сорок дев"ять тисяч триста сорок) грн. 24 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частин постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Друзенко Н.В.