Справа № 2а/1770/3790/2011
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2012-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/3790/2011

14 березня 2012 року 17год. 05хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Свінтозельської К.І., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

представник позивача: ОСОБА_1,

представник відповідача: ОСОБА_2,

представник третьої особи: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Санком-Рівне"
до Державної податкової інспекції у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 автотранспортне підприємство 1728,
про визнання дій неправомірними, -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Санком-Рівне» (далі ТОВ «Санком-Рівне») звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівне (далі ДПІ у м.Рівне) про визнання неправомірними дій щодо переведення права вимог дебіторської заборгованості платника податків Комунального автотранспортного підприємства 1728 (далі КАТП 1728) на органи державної податкової служби та укладення договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості від 10.08.2011р. №1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковий орган перед визначенням додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податку не використав інші доступні джерела погашення податкового боргу, як це передбачено вимогами Податкового кодексу України (далі ПК України).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та пояснив суду, що ТОВ «Санком-Рівне» від ДПІ у м.Рівне було отримано повідомлення про укладення КАТП 1728 з ДПІ у м.Рівне договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на органи державної податкової служби від 10.08.2011р. №1. ПК України визначено джерела сплати податкових зобовязань та погашення податкового боргу. Зокрема, ст.87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Згідно з п.5 ст.87 ПК України у разі якщо здійснення заходів щодо продажу майна платника податків не привело до повного погашення суми податкового боргу, орган стягнення може визначити додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на органи державної податкової служби. Це передбачено також п.1.3 Порядку використання додаткових джерел погашення податкового боргу, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010р. №1040. Вказав. що КАТП 1728 має у власності транспортні засоби, які здає в оренду та отримує прибутки, на рахунки вказаного підприємства регулярно надходять кошти від житлово-комунальних підприємств м.Рівне за надані послуги з вивозу сміття. Таким чином, використання відповідачем додаткового джерела погашення податкового боргу (дебіторської заборгованості) шляхом укладення договору з КАТП 1728 від 10.08.2011р. №1 про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на органи державної податкової служби за наявності у боржника майна та коштів, що постійно надходять на його рахунки, та які повинні бути використані як першочерговий засіб погашення податкового боргу, є неправомірним та незаконним. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

ДПІ у м.Рівне позовні вимоги не визнала повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях.

У звязку з реорганізацією податкового органу під час розгляду справи судом за клопотанням відповідача було допущено заміну відповідача ДПІ у м.Рівне її правонаступником Державною податковою інспекцією у місті Рівному Рівненської області Державної податкової служби.

У судовому засіданні представник відповідача позов заперечила та пояснила суду, що на момент укладення спірного договору КАТП 1728 мало заборгованість перед бюджетом в загальній сумі 1703424,49грн. ДПІ у м.Рівне було встановлено, що згідно з оборотно-сальдовою відомістю вказаного автотранспортного підприємства по рахунку 361 рахувалася дебіторська заборгованість ТОВ «Санком-Рівне» в сумі 489059,11грн. За таких обставин, ДПІ у м.Рівне було направлено КАТП 1728 повідомлення від 04.08.2011р. про визначення додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків. Договором від 10.08.2011р. №1, укладеним між ДПІ у м.Рівне та КАТП 1728 переведено на податковий орган право вимоги дебіторської заборгованості ТОВ «Санком-Рівне» на загальну суму 489059,11грн., яка виникла відповідно до договору від 24.03.2009р. Зазначила, що КАТП 1728 самостійно передало право вимоги дебіторської заборгованості ТОВ «Санком-Рівне» податковому органу. Крім того, ДПІ у м.Рівне було вжито всі можливі заходи з погашення податкового боргу КАТП 1728, а зокрема: відповідно до вимог п.6.2.3 ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. №2181-ІІІ було виставлено КАТП 1728 першу податкову вимогу від 27.10.2008р. №1/920 на суму 110893,19грн. та здійснено запис про податкову заставу у державний реєстр застав рухомого майна. Друга податкова вимога №2/279 була сформована 19.09.2008р. на суму 78141,35грн. Крім того, ДПІ у м.Рівне зверталася до суду з позовом про стягнення з КАТП 1728 податкового боргу, позов було задоволено, виконавчий лист за рішенням у справі №2а-6251/10/1770, що набрало законної сили, було направлено для виконання до Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції. Не зважаючи на вжиті заходи, податкова заборгованість КАТП 1728 зростає. ДПІ у м.Рівне зверталася також до суду з позовом про надання дозволу на здійснення стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу КАТП 1728 за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. У судовому засіданні у справі №2а/1770/2634/2011 було встановлено недостатність коштів на рахунках КАТП 1728 для погашення боргу перед бюджетом, відповідно судом надано дозвіл на погашення боргу за рахунок готівки. Тобто, податковий орган позбавлений можливості погасити борги КАТП 1728 за рахунок коштів. Крім того, ДПІ у м.Рівне було отримано лист від Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради (органу управління майном КАТП 1728) від 28.02.2011р. №228, з якого вбачається, що майно КАТП 1728 є власністю Рівненської міської ради і надане вказаному підприємству в оперативне управління для здійснення виробничої діяльності. Відтак, ДПІ у м.Рівне позбавлена також можливості погасити борги за рахунок майна КАТП 1728. Таким чином, податковим органом правомірно, з погодженням боржника КАТП 1728, з дотриманням усіх необхідних процедур визначено додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторську заборгованість платника податків. Просила закрити провадження у справі, оскільки позивач неправильно вибрав спосіб захисту свого права та звернуся з позовом, що не належить до юрисдикції адміністративного судочинства, адже ДПІ у м.Рівне у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції, а оспорюваний договір не є актом індивідуальної дії. Надалі просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Під час розгляду справи судом було залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 автотранспортне підприємство 1728.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Судом не визнавалася обовязковою участь третьої особи в судовому засіданні, а тому суд вирішив спір за відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 24.03.2009р. між КАТП 1728 (виконавець) та ТОВ «Санком-Рівне» (замовник) укладено договір щодо виконання робіт по захороненню на міському сміттєзвалювальному полігоні твердих побутових відходів 4-го класу небезпеки, склад яких відповідає санітарним нормам, і дозволені для захоронення державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Рівненській області та санепідемстанцією (а.а.с.32-35).

03.08.2011р. податковим керуючим КАТП 1728 було проведено перевірку, якою встановлено, що станом на 03.08.2011р. відповідно до даних бухгалтерського обліку оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 існує дебіторська заборгованість ТОВ «Санком-Рівне» перед КАТП 1728 у сумі 489059,11грн., яка виникла у звязку з непроплатою ТОВ «Санком-Рівне» коштів за послуги захоронення твердих побутових відходів відповідно до актів виконаних робіт та договору від 24.03.2009р. (а.с.36).

04.08.2011р. ДПІ у м.Рівне було надіслано КАТП 1728 повідомлення про визначення додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків (а.с.37).

10.08.2011р. між КАТП 1728 (платник податків) та ДПІ у м.Рівне (орган стягнення) було укладено договір №1 про переведення (уступку) права на отримання суми заборгованості інших осіб перед платником податків, згідно з яким платник податків переводить (уступає) органу стягнення право вимоги дебіторської заборгованості, а орган стягнення набуває права вимоги дебіторської заборгованості, належне такому платнику податків відповідно до договору б/н від 24.03.2009р., укладеного між платником податків та ТОВ «Санком-Рівне». За цим договором орган стягнення набуває право вимагати від дебітора сплати тільки основних зобовязань на загальну суму 489059,11грн. (а.а.с.39-40).

10.08.2011р. ДПІ у м.Рівне було надіслано ТОВ «Санком-Рівне» повідомлення про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на органи державної податкової служби (а.с.38).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п.87.2 ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.87.5 ст.87 ПК України у разі якщо здійснення заходів щодо продажу майна платника податків не привело до повного погашення суми податкового боргу, орган стягнення може визначити додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на органи державної податкової служби.

Порядок організації укладення договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на органи державної податкової служби врегульовано Порядком використання додаткових джерел погашення податкового боргу, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010р. N1040, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.12.2010р. за N1435/18730 (далі Порядок N1040).

Положення п.1.3 Порядку N1040 тотожні положенням п.87.5 ст.87 ПК України.

Щодо твердження ДПІ у м.Рівне про неналежність даного спору до юрисдикції адміністративних судів, суд зазначає, що, укладаючи спірний договір про переведення (уступку) права на отримання суми заборгованості інших осіб перед платником податків, ДПІ у м.Рівне діяла саме як субєкт владних повноважень, одним із завдань якого є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (ст.2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990р. N509-XII).

Підпунктом 41.5 статті 41 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби є органами стягнення та уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.

Укладення договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на органи державної податкової служби є одним із джерел сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків.

При цьому наслідком укладення такого договору є наступне звернення органу державної податкової служби до суду щодо стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на органи державної податкової служби, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків (п.95.22 ст.95 ПК України).

Звернувшись до суду із вказаним позовом (у даному випадку до ТОВ «Санком-Рівне»), податковий орган діятиме саме як субєкт владних повноважень, застосовуючи передбачені чинним законодавством заходи державного примусу для погашення податкового боргу платника податків.

Таким чином, з урахуванням положень ст.ст.3, 17 КАС України, суд прийшов до висновку про належність даного спору до юрисдикції адміністративних судів, а тому проголошеною в судовому засіданні усною ухвалою в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі судом було відмовлено.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ДПІ у м.Рівне дотримано вимог Порядку N1040 в частині організації укладення спірного договору, як-от: визначено дебіторську заборгованість шляхом перевірки дебіторської заборгованості, яка відображена на рахунках бухгалтерського обліку платника податків та в аналітичному обліку КАТП 1728, повідомлено платника податків КАТП 1728 про визначення додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків за встановленою формою, повідомлено дебітора ТОВ «Санком-Рівне» про переведення на орган державної податкової служби права вимоги. Укладений 10.08.2011р. між КАТП 1728 та ДПІ у м.Рівне договір про переведення (уступку) права на отримання суми заборгованості інших осіб перед платником податків за змістом та формою також відповідає вимогам Порядку N1040.

Проте, ДПІ у м.Рівне не дотримано умови, що є визначальною для вибору додатковим джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків, а саме: не здійснено заходів щодо продажу майна платника податків КАТП 1728.

Податковий орган у запереченнях та його представник у судовому засіданні посилалися на те, що ДПІ у м.Рівне було сформовано для КАТП 1728 першу й другу податкові вимоги, здійснено запис про податкову заставу у державний реєстр застав рухомого майна, а також подано позови до адміністративного суду про стягнення податкової заборгованості та про надання дозволу на погашення суми податкового боргу.

Проте, вчинені відповідачем дії не є заходами щодо продажу майна платника податків КАТП 1728. Зокрема, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.01.2011р. у справі №2а-6251/10/1770 стягнуто з КАТП 1728 на користь Державного бюджету України податкову заборгованість, а рішенням цього ж суду від 26.07.2011р. у справі №2а/1770/2634/2011 надано дозвіл органу державної податкової інспекції на здійснення стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків (а.а.с.93-96).

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Вказана норма абсолютно розрізняє такі заходи щодо погашення податкового боргу платника податків як стягнення коштів, що перебувають у власності такого платника податків, та продаж його майна, яке перебуває у податковій заставі.

Твердження ДПІ у м.Рівне про відсутність у власності КАТП 1728 будь-якого майна, а також посилання на статут вказаного підприємства (а.а.с.90-91) і лист Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 28.02.2011р. №2286вх (а.с.92) спростовуються суперечностями щодо належності майна КАТП 1728, які містять вказані статут та лист, а також встановленими в судовому засіданні обставинами.

Так, судом встановлено, що КАТП 1728 є власником, зокрема, транспортних засобів марки ЗІЛ-130 КО 431, д.н.з.НОМЕР_1, марки ЗІЛ431412, д.н.з. 24-35 РВМ, марки ЗІЛ-130 КО, д.н.з.ВК 51-88 АВ, марки ЗІЛ-130 КО, д.н.з.ВК 48-94 АС, що підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів та технічними паспортами (а.а.с.48, 54, 55).

Вказані транспортні засоби передані КАТП 1728 в оренду ТОВ «УКРЕКО-ІНДАСТРІ», що підтверджується відповідними договорами оренди автомобілів та актами прийому-передачі (а.а.с.44-47, 49-53).

Таким чином, КАТП 1728 є власником майна, відповідачем у встановленому порядку було зареєстровано податкову заставу у державному реєстрі рухомого майна, проте жодних заходів щодо продажу такого майна, передбачених ст.95 ПК України, відповідачем вчинено не було, як не було надано суду жодних доказів про здійснення опису і реалізації майна боржника державним виконавцем на виконання вищезазначених рішень суду.

Отже, використання ДПІ у м.Рівне додаткового джерела погашення податкового боргу дебіторської заборгованості КАТП 1728, а саме заборгованості перед вказаним платником ТОВ «Санком-Рівне», за наявного у боржника майна, яке поряд з коштами, що надходять на рахунки комунального підприємства від житлово-комунальних підприємств (а.а.с.56-82), повинне бути використане як першочерговий засіб погашення податкового боргу, є незаконним та порушує права й законні інтереси позивача.

Крім того, суд зазначає, що податковим органом не було вжито жодних заходів щодо погашення податкового боргу КАТП 1728, визначених ст.96 ПК України, що є спеціальною нормою та передбачає порядок погашення податкового боргу, зокрема, комунальних підприємств.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що, відповідач, укладаючи 10.08.2011р. з КАТП 1728 договір про переведення права вимоги дебіторської заборгованості на органи державної податкової служби, діяв всупереч вимогам ст.87 ПК України, тобто поза межами повноважень та не у спосіб, що встановлені чинним законодавством, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у місті Рівне щодо переведення права вимог дебіторської заборгованості платника податків Комунального автотранспортного підприємства 1728 на органи державної податкової служби та укладення договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості від 10.08.2011р. №1.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Санком-Рівне" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3,40грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дудар О.М.