Справа № 826/13914/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Архіповій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лукойл Авіейшен Україна» до Київської міської митниці ДФС про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лукойл Авіейшен Україна» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС про скасування рішення № КТ-144-2014 від 25 квітня 2014 року про визначення коду товару та зобов'язання здійснити митне оформлення товару, вказаного в митній декларації № 100250004/2014/091929 від 10 квітня 2014 року, за кодом УКТ ЗЕД 2710 19 21 00.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів № КТ-144-2014 від 25 квітня 2014 року. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - необов'язкова, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, визнала за можливе проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 11 квітня 2014 року TOB «Лукойл Авіейшен Україна» подало до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів попередню митну декларацію № 100250004/2014/091929 від 10 квітня 2014 року.

У графі 31 митної декларації вказано наступний опис товарів: «Суміш аліфатичних вуглеводнів з домішками ароматичних сполук, середні дистиляти: гас (керосин), паливо для реактивних двигунів марки ТС-1 (ГОСТ 101227-86); не менш як 90 об. % (включаючи втрати), переганяється при температурі 210 град, і 65 об. % або більше (включаючи втрати) переганяється при температурі 250 град. С (згідно з ГОСТ 2177-99 чи ASTM D86), вміст ароматичних сполук не більше 25 об. %, температура спалаху не менше 38 град. С, містить антиоксидантну та протизносну добавку, у кількості 191877.00 кг. Виробник: ТОВ «Лукойл-Нижегороднефтеорг синтез». Торгівельна марка: «Лукойл». Країна виробництва: RU».

У графі 33 митної декларації вказано код даного товару відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (надалі - УКТ ЗЕД) - 2710 19 21 00.

11 квітня 2014 року відповідач відібрав проби (зразки) палива для реактивних двигунів, зазначеного в митній декларації, та направив запит про проведення досліджень зразків товару № 100250000/4/49 до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів.

17 квітня 2014 року Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Міндоходів складено висновок № 115, в якому вказано, що отримані результати лабораторних досліджень проб не відповідають опису товару, зазначеному у графі 31 МД № 100250004/2014/091929 від 10 квітня 2014 року, за показниками «фракційний склад» та «вміст ароматичних сполук». Також, у висновку вказано, що температура спалаху в закритому тиглі для проб становить 44 °С, що задовольняє терміну «уайт-спірит» згідно УКТЗЕД.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач прийняв рішення про визначення коду товару № КТ-144-2014 від 25 квітня 2014 року, яким визначив формулювання графи 31 МД № 100250004/2014/091929 від 10 квітня 2014 року «Опис товару»: «Суміш вуглеводнів, аліфатичних та ароматичних, що за фракційним складом відповідає терміну «легкі дистиляти» згідно УКТЗЕД (при 210 град. С переганяється 90 об. % (включаючи втрати)), різниця між температурами, при яких переганяється 5 об. % та 90 об. % проб (включаючи втрати) становить 56-58 град. С, що задовольняє терміну «бензини спеціальні» згідно УКТЗЕД, температура спалаху в закритому тиглі становить 44 град. С, що задовольняє терміну «уайт-спірит» згідно УКТЗЕД. Виробник ТОВ «Лукойл-Нижегороднефтеорг синтез». Торгівельна марка: «Лукойл». Країна виробництва: RU». Також, відповідач вказав значення графи 33 МД «Код товару» як 2710 12 21 00.

На підставі звернення позивача № 221 від 11 червня 2014 року, відповідач направив запит про проведення повторного дослідження проб товарів, які надійшли позивачу за контрактом.

Листом № 8044/1/26-70-61-05 від 11 липня 2014 року відповідач повідомив позивача про те, що за результатами повторного дослідження підтверджено показники фракційного складу зразків та температури спалаху в закритому тиглі, надані у висновку № 115 від 17 квітня 2014 року.

Не погоджуючись з рішенням відповідача про визначення коду товару та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно зі ст. 67 МК України, Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно зі ст. 69 МК України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Згідно з п.п. 9, 10 розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 650 від 30 травня 2012 року, якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі: виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.

Узяття проб (зразків) товарів здійснюється відповідно до вимог статті 356 Кодексу. Операції з узяття проб (зразків) товарів здійснюються відповідно до вимог статті 357 Кодексу.

Результати досліджень доводяться до підрозділу митного органу, який ініціював процедуру взяття проб (зразків) товарів.

Згідно зі ст. 68 МК України, ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ведення УКТ ЗЕД передбачає: 1) відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; 2) підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД; 3) деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; 4) забезпечення однакового застосування всіма органами доходів і зборів правил класифікації товарів; 5) прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; 6) розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування; 7) своєчасне ознайомлення суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями та інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД; 8) здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД.

Згідно з п. 2 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 428 від 21 травня 2012 року, УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

За змістом ст. 1 Закону України «Про підтвердження відповідності» передбачено, що сертифікація - процедура, за допомогою якої визнаний в установленому порядку орган документально засвідчує відповідність продукції, систем якості, систем управління якістю, систем екологічного управління, персоналу встановленим законодавством вимогам; сертифікат відповідності - документ, який підтверджує, що продукція, системи якості, системи управління якістю, системи екологічного управління, персонал відповідає встановленим вимогам конкретного стандарту чи іншого нормативного документа, визначеного законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав сертифікат відповідності № UA1.145.0005928-14 на спірну партію палива зі строком дії з 31 січня 2014 року до 30 січня 2015 року, згідно з яким позивачу у встановленому порядку підтверджено відповідність спірної партії палива для реактивних двигунів марки ТС-1 вимогам ДСТУ 320.00149943.011-99 «Паливо ТС-1 для реактивних двигунів. Технічні умови».

Судом першої інстанції вірно встановлено невідповідність визначених у висновку № 115 від 17 квітня 2014 року фізико-хімічних показників вимогам ГОСТ 3134-78 «Уайт-спирит. Технические условия», у т.ч. по таких показниках, як температура відгону 90 об. % (згідно з вимогами ДСТУ 3134-78 температура відгону 90% уайт-спірита становить не вище 195 гр. С, проте у висновку температура відгону 90 % досліджених зразків склала 209 та 210 гр. С). Вміст сірки в уайт-спириті, згідно ДСТУ, не більше 0,025 %, в той час, як у досліджуваних зразках - 0,036 % і 0,033 % відповідно. Уайт-спирита до 200 гр. С переганяється не менш, як 98 %, у той час, як досліджуваних зразків при 210 гр. С перегнано 90 % та 91 % відповідно.

Отже, колегія суддів звертає увагу на те, що наведені в оскаржуваному рішенні № КТ-144-2014 від 25 квітня 2014 року про визначення коду товару документи не спростовують факту придбання позивачем саме «палива для реактивних двигунів», а не «уайт-спіриту» та правильності класифікації цього товару як «палива для реактивних двигунів» за кодом УКТЗЕД 2710 19.21 00.

Крім того, згідно з протоколом випробувань № 107/1/П-14 від 05 травня 2014 року, Акредитований випробувальний центр ДП «НДІННП «Масма» повідомив, що представлений зразок палива ТС-1 для реактивних двигунів за визначеними показниками відповідає вимогам ДСТУ 320.00149943.011-99 «Паливо ТС-1 для реактивних двигунів. Технічні умови».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано достатньо доказів правомірності дій щодо прийняття рішення про визначення коду товару № КТ-144-2014 від 25 квітня 2014 року, що підтверджується наведеними законодавчими нормами та наявними матеріалами справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку про необґрунтованість дій відповідача щодо визначення коду товару, як 2710 12 21 00, оскільки у поданій позивачем митній декларації містяться необхідні відомості для правильної класифікації товару, та відповідачем не доведено невідповідність обраного позивачем коду 2710 19 21 00 для імпортованої партії палива для реактивних двигунів.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає неправомірними та необґрунтованими дії Київської міської митниці ДФС щодо прийняття рішення про визначення коду товару № КТ-144-2014 від 25 квітня 2014 року з урахуванням наведених законодавчих норм та наявних матеріалів справи, а також того, що належними та допустимими доказами у справі доведено правильність декларування позивачем вказаного товару у митній декларації № 100250004/2014/091929 від 10 квітня 2014 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Лукойл Авіейшен Україна» до Київської міської митниці ДФС про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.