Справа № 2-а-18624/11
Суддя: Парій О. В.
Дата ухвалення: 2011-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2011 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Парій О.В., розглянувши у скороченому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердянськ та Бердянському районі Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобовязання виконати певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що є учасником ліквідації наслідків аварії ЧАЕС 2-ї категорії. Перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Бердянську. Вважає, що він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком. Позивач зазначив, що звертався до відповідача з заявою щодо перерахунку пенсії у відповідності із вказаними нормами, проте в перерахунку пенсії йому було відмовлено. Вважає відмову незаконною та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства. Просить визнати дії відповідача по відмові у перерахунку пенсії і додаткової пенсії з урахуванням мінімальної пенсії за віком, протиправною. Просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленої законом мінімальної пенсії за віком, починаючи з 17.10.2009 року до часу внесення змін в наведені норми Закону або коли зникнуть обставини для її отримання.

Відповідач надав суду заперечення про невизнання заявлених вимог, посилаючись на те, що позивачу пенсія обчислюється в розмірі відшкодування фактичних збитків, завданих здоровю, які органи медико-соціальної експертизи визначили на рівні 60%. Крім того, позивачу виплачується додаткова пенсія у розмірі 15% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як особі, яка віднесена до 2 категорії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Вважає, що незважаючи на те, що Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 року положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивизнано неконституційними, рішення про відновлення дії законодавчих актів України у редакції, діючої до внесення змін до них, Верховною Радою України не приймалося. Тому порядок обчислення пенсій та підвищень до них залишився неврегульованим. Відтак обчислення пенсій та підвищень здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28.05.08 року № 530, відповідно до якої мінімальний розмір пенсії становить 870 гривень, а відповідно до постанови Кабінету Міністрів України про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян від 16.07.08 року № 654, мінімальний розмір пенсії, зокрема, для учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС встановлений в розмірі 114,60 гривень. Вважає дії відповідача законними. Зазначив, що ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняпідлягає застосуванню тільки для перерахунку або підвищення пенсій, призначених з відповідного до цього Закону, щодо пенсій, призначених відповідно до інших законів він не застосовується. В задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України справу розглянуто в порядку скороченого провадження.

Аналізуючи надані докази суд приходить до наступного.

Ухвалою судді від 28.09.2011. позовні вимоги за період з 17.10.2009 р. по 26.03.2011 р. включно залишено без розгляду.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1. є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії. Як пенсіонер перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Бердянськ та Бердянському районі. Одержує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю.

Відповідно до ст. 49 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипенсії, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3 та 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Згідно частини 4 статті 54 вищевказаного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст. 50 вказаного Закону особам, віднесеним до категорії 2, яким встановлено ІІІ групу інвалідності призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 цього Закону здійснюється повністю, незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком.

Згідно ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннямінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Судом також встановлено, що розрахунок пенсії позивачу проведено відповідачем виходячи із встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.08 року № 530 про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян та Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.08 року № 654 про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, розміру, який складає з 01.10.08 року 980 гривень.

Згідно ст.ст. 19, 46 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.05.08 року у справі № 10-рп/08 пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних, відповідно до ст. 22 Конституції України є неприпустимим.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, входячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають норми ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не Постанов Кабінету Міністрів України від 28.05.08 року № 530 про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян та від 16.07.08 року № 654 про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених Законом Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд не приймає також до уваги зазначення відповідача про застосування норм статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявиключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, тому що положення цієї статті не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною 1 цієї статті розміру мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання додаткової пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки зазначене право надано йому Конституцією та законами України визнання за позивачем права на отримання державної пенсії та додаткової пенсії у визначених розмірах додатковому зазначенню в рішенні суду не підлягає.

Крім цього, Законом України Про внесення змін до ЗУ Про державний бюджет України на 2011 рік№ 3491-VI від 14.06.2011 року встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.ст.39, 50, 51, 52, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофизастосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, Закон набрав чинності з 19 червня 2011 року. На виконання п.7 цього Закону, Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року прийнято постанову за № 745, яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Враховуючи той факт, що відповідачем відмовлено в проведенні перерахунку та виплаті додаткової пенсії в розмірі мінімальної пенсії за віком, суд вважає за необхідне визнати зазначені дії протиправними та зобовязати відповідача провести відповідний перерахунок та провести виплату державної пенсії та доплати до пенсії в розмірі, мінімальної пенсії за віком, встановленому законом. Проте, розглядаючи позовну заяву відповідно до ст. 11 КАС України в межах заявлених позовних вимог, а також враховуючи той факт, що на день розгляду справи судом відповідач не задовольнив вимоги в добровільному порядку, суд вважає можливим задовольнити вимоги стосовно зобовязання проведення перерахунку та виплати пенсій з 27 березня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Вирішуючи позовні вимоги щодо зобовязання відповідача надалі робити перерахунок державної та додаткової пенсії, у разі їх подальшого підвищення, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки зазначені обставин ще не настали та спір з цього приводу між сторонами відсутній.

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 17, 69, 72, 94, 100, 158, 160-163, 167, 183-2, 186, 256 КАС України, ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.08 року, ст.ст. 49, 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в м.Бердянськ та Бердянському районі Запорізької області в перерахунку пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_1 з урахуванням мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Бердянськ та Бердянському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи із встановленої законом мінімальної пенсії за віком з 27 березня 2011 року по 22 липня 2011 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.В.Парій