Справа № 1304/11882/12
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2013 Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючої: судді - Городецької Л.М.

при секретарі: Куц Н.З.,

з участю представника

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці про скасування постанови про порушення митних правил № 2253/20910/12 від 13.12.2012 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці про скасування постанови про порушення митних правил № 2253/20910/12 від 13.12.2012 року та закриття справи.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.10.2012 року він перетинав митний кордон України не на приватному автомобілі для транзиту, а на робочому, який йому надано у користування юридичною особою ОСОБА_3 PHU «Auto-Hendel» на підставі агентського договору № 19 від 22.12.2011 року для виконання службових обовязків. Відповідно він вїжджав на митну територію України на автомобілі «Mitsubishi», реєстраційний номер СМG76SF, як агент польської компанії для виконання обумовлених агентським договором обовязків. Ввезений автомобіль відповідає вимогам Додатку С до Конвенції про тимчасове ввезення. Відповідач безпідставно визначив, що транспортний засіб був переміщений ним на митну територію України у режимі транзит, однак його дії при перетині кордону та наміри у використанні ввезеного автомобіля жодним чином не відповідають вказаним правовим нормам, які регулюють митний режим транзит. Крім того, вказує на те, що він виконав вимоги п.1 ч.6 ст.104 МК України та надав працівнику митного органу усі необхідні документи, які підтверджували мету ввезення транспортного засобу. При ввезенні автомобіля йому не було встановлено митним органом строк тимчасового ввезення у 10 діб, а тому він на законних підставах використовував автомобіль на митній території України з 29 жовтня 2012 року по 27 листопада 2012 року та не порушуючи митних правил 27 листопада 2012 року виїжджав з митної території України після завершення транспортних операцій. Враховуючи вищенаведене, просить скасувати постанову про порушення митних правил.

Позивач в судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить зменшити йому розмір штрафу.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з мотивів, викладених у письмових запереченнях. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Як вбачається з постанови в справі про порушення митних правил №2253/20910/12 від 13.12.2012 року /а.с.4-5/ 27.11.2012 року близько 09 години 13 хвилин гр.ОСОБА_2 слідував з України до ОСОБА_3 автомобілем марки «Mitsubishi», реєстраційний номер СМG76SF через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю канал, позначений символами зеленого кольору ( зелений коридор). В ході проведення перевірки по електронній базі даних «ЄАІС ДМСУ» встановлено, що гр.ОСОБА_4 вїхав на даному автомобілі на митну територію України 25 серпня 2012 року через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці в режимі «транзит». Згідно інформації ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМСУ України щодо пропуску на митну територію України 25.08.2012 року автомобіля, то такий було пропущено каналом, позначеним символами зеленого кольору, який у відповідності до норм ст.366 МК України призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню і не підлягають письмовому декларуванню. При проходженні митного контролю 29.10.12 року водієм автомобіля гр.ОСОБА_2 не повідомлено посадову особу митниці про режим ввезення на митну територію України вказаного автомобіля та не було подано до митного контролю та оформлення документ на тимчасове ввезення, що використовується для тимчасового ввезення транспортних засобів. За таких обставин вищевказаний транспортний засіб був переміщений гр.ОСОБА_2 через митний кордон України в митному режимі транзит. Враховуючи те, що було порушено вимог ст.95 МК України, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач ОСОБА_2 посилається на те, що транспортний засіб ввозився в режимі тимчасового ввезення для виконання службових обовязків від імені юридичної особи ОСОБА_3 PHU «Auto-Hendel» на підставі агентського договору № 19 від 22.12.2011 року, як це передбачено МК України, умовами Конвенції про тимчасове ввезення від 26.06.1990 року та додатком до неї. При перетині митного кордону ним надавалися агентський договір від 22.12.2011 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та дорожній лист № 19.

Однак, вказане посилання не заслуговує на увагу, оскільки згідно п.60 ч.1 ст.4 МК України, транспортні засоби особистого користування наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 ( загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Згідно з положеннями Митного Кодексу України та Конвенції транспортні засоби, які тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-резидентами в службових цілях, а не для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів через митний кордон України, не відносяться до транспортних засобів комерційного призначення. Митне оформлення таких транспортних засобів здійснюється згідно ч.3 ст.380 МК України.

Тимчасове ввезення громадянами України транспортних засобів можливе з застосуванням міжнародного митного документа ( книжка А.Т.Ф., або книжка С.Р.D.), що містить чинну міжнародну гарантію сплати митних платежів або надання фінансової гарантії, передбаченому розділом Х Митного кодексу України.

Відповідно до ст.1 Додатка С Конвенції про тимчасове ввезення «Комерційне використання» означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Згідно із вимогами ч.1 ст.9 Додатка С Конвенції про тимчасове ввезення, подальше вивезення транспортних засобів комерційного використання відбувається відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Крім того, факт переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон підтверджується конкретними документами, передбаченими нормами міжнародного та національного законодавства.

Судом встановлено, що жодних документів, які б підтверджували комерційне використання автомобіля марки «Mitsubishi», реєстраційний номер СМG76SF, а саме: платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів, позивачем не було надано.

В матеріалах справи містяться лише документи, які підтверджують звязок ОСОБА_2 з юридичною особою ОСОБА_3 PHU «Auto-Hendel».

Окрім того, з постанови про порушення митних правил вбачається, що ОСОБА_2 здійснив перетин кордону України по смузі руху «зелений коридор», яка відповідно до ст.366 ч.2 МК України призначена для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митним платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території не підлягають письмовому декларуванню.

Пунктом 57 ч.1 ст.4 МК України передбачено, що товари будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі ( крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином, транспортні засоби комерційного призначення не належать до товарів та не можуть бути пропущеними смугою руху «зелений коридор», що свідчить про те, що позивач не вправі був здійснювати перетин кордону по смузі руху «зелений коридор».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що транспортний засіб марки «Mitsubishi», реєстраційний номер СМG76SF був переміщений гр.ОСОБА_2 через митний кордон України в митному режимі транзит, а відповідно до ст.95 МК України встановлюється строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту, який позивач перевищив більше ніж на десять діб.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 13.12.2013 року № 2253/20910/2012 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил винесена правомірно.

Разом з тим, при винесенні даної постанови посадова особа, уповноважена вирішувати справу, не врахувала характер та обставини вчиненого правопорушення, матеріальний стан позивача, особу винного, який є інвалідом ІІІ групи з дитинства та отримує соціальну пенсію в розмірі 924,00 гривень, той факт, що позивач вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, що суттєво знижує ступінь його вини, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову в частині накладення стягнення слід змінити, зменшивши розмір штрафу.

Керуючись ст. ст.11,70,104,123,160,163 КАС України, ст.93, 95, 380,470 МК України, суд,

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову № 2253/20910/12 від 13 грудня 2012 року заступника начальника Львівської митниці ОСОБА_5 у справі про порушення ОСОБА_2 митних правил, передбачених частиною 3 ст.470 Митного кодексу України в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8 500,0 гривень змінити, зменшивши розмір штрафу та стягнувши з ОСОБА_2 штраф у розмірі 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.

В решті позову відмовити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Городецька JI.M.