Справа № 341/295/15-а,2-а/341/20/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року Справа № 876/3316/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області про визнання відмови протиправною,-

В С Т А Н О В И В :

05 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області, в якій просив визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача зарахувати періоди роботи позивача з 16.09.1977р. по 1978р., 1980-1984рр., 1986-1987рр., 1998-1999рр. в ПАТ «Галицький механічний завод» до загального стажу роботи та провести перерахунок пенсії згідно зробленого донарахування стажу з дня призначення пенсії - з 10.08.2014 року.

Галицький районний суд Івано-Франківської області постановою від 11 березня 2015 року позов задовольнив. Визнав дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 стажу роботи за період з 16.09.1977-1978, 1980-1984, 1986-1987, 1998- 31.12.1999 роки - протиправними.

Зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 16.09.1977 року по 31.12.1978 року, з 01.01.1980 року по 31.12.1984 року, з 01.01.1986 року по 31.12.1987 року та з 01.01.1998 року по 31.12.1999 роки в ПАТ "Галицький механічний завод" до загального стажу роботи та провести перерахунок пенсії згідно зробленого донарахування стажу з дня призначення пенсії - з 10 серпня 2014 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФУ в Галицькому районі подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є такою, що підлягає скасуванню.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що 28.08.2014 року позивач звернувся до УПФУ із заявою про призначення пенсії за віком, однак трудову книжку представити не може у зв'язку з її втратою. До заяви долучив довідки про заробіток для обчислення пенсії та про підтвердження стажу роботи згідно яких ОСОБА_1 зараховано до загального стажу при обчисленні пенсії 1979, 1988, 1990-1997 роки.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не представив довідки про підтвердження стажу роботи на підприємстві ПАТ ,,Галицький механічний завод" за 1977-1978, 1980-1984, 1986-1987, 1998-1999 роки, немає підстав для зарахування ОСОБА_1 до загального стажу роботи вищезгаданих періодів роботи. Пенсія ОСОБА_1 призначена та виплачується згідно чинного пенсійного законодавства.

З огляду на викладене, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Галицькому районі і отримує пенсію за віком з 10 серпня 2014 року при загальному стажі роботи 23 роки і 7 місяців.

В січні 2015 році позивач звернувся до УПФУ з завою про зарахування періодів його роботи у ПАТ ,,Галицький механічний завод" за 1977-1978, 1980-1984, 1986-1987 та 1998-1999 роки до загального стажу та провести перерахунок пенсії з дня її призначення (з 10.08.2014 року) шляхом донарахування вищевказаного періоду роботи до загального стажу.

Листом від 29 січня 2015 року за № 4/Б-15 у зарахуванні стажу роботи в ПАТ «Галицький механічний завод» за вищевказаний період управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі було відмовлено з посиланням на те, що відповідно до норм ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється відповідно до вимог цього закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся до управління з заявою про призначення пенсії за віком. У заяві, вказано, що трудову книжку він представити не може у зв'язку з її втратою. До заяви долучено довідки про заробіток для обчислення пенсії та про підтвердження стажу роботи. В довідці від 27.08.2014 року № 14 виданої ПАТ «Галицький механічний завод» вказано, що на даному заводі відсутній наказ про прийом на роботу, зберігся наказ про звільнення з роботи та карточки по нарахуванню зарплати за 1979, 1985, 1988 та з 1990 по 1997 роки. В карточці про нарахування заробітної плати за 1979 рік зазначено дату прийняття позивача на роботу - 16.09.1977 року.

Позивач також надав копію профспілкового квитка за НОМЕР_1, з якого вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, 16 вересня 1977 року був прийнятий в профспілкову організацію «Галицького механічного заводу».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно довідки від 27.08.2014 року № 14, виданої ПАТ «Галицький механічний завод», наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 не знайдено, однак в карточці про нарахування зарплати за 1979 рік зазначено дату прийняття його на роботу - 16 вересня 1977 року, звільнений з механічного заводу - 22 квітня 2002 року згідно наказу № 22 від 16.05.2002 року за власним бажанням. Відтак, суд зробив висновок про наявність підстав для зарахуванню періодів роботи позивача починаючи з 1977 року по 1999 роки.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають нормам матеріального і процесуального права та є помилковими.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ч.2 ст.3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж обчислюється відповідно до вимог цього Закону за даними що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно п.3 ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року та поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про період роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про період роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Беручи до уваги зазначене положення, апеляційний суд не бере до уваги покликання ОСОБА_1 на зазначення в його профспілковому квитку дати прийняття позивача на роботу як на підставу для зарахування йому спірних періодів роботи до загального стажу роботи та відповідного перерахунку пенсії, оскільки такий квиток не містить відміток про сплату членських внесків за спірні роки.

В матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_2, який повідомляє про те, що ОСОБА_1 дійсно працював з ним в ПАТ «Галицький механічний завод» в період з 16.09.1977 року по 31.12.1999 року.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що у відповідності до п. 17 Порядку № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Тому покази одного свідка не є достатніми доказами на підтвердження факту роботи позивача у спірні роки на зазначеному вище підприємстві. Не надав позивач доказів об'єктивних причин неможливості отримати необхідні довідки з підприємства.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не надав доказів підтвердження стажу роботи на підприємстві ПАТ «Галицький механічний завод» за 1977-1978, 1980-1984, 1986-1987, 1998-1999 роки, апеляційний суд дійшов висновку, що управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі правомірно відмовило позивачу у зарахуванні вказаних періодів до загального стажу його роботи.

Суд першої інстанції належної правової оцінки наведеним обставинам не надав, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності законних підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції при винесенні постанови допустився помилки в частині застосування норм процесуально права, апеляційний суд визнає правильним скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 41, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області задовольнити, постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 11 березня 2015 року у справі № 341/295/15-а - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області про визнання відмови протиправною - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 31 серпня 2015 року.