Справа № 2а-10730/10/1570
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 р. Справа № 2а-10730/10/1570

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.,

- Турецької І.О.

при секретарі - Аврамової О.П.

за участю: представника Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області - Бутрик Анастасії Олегівни; представника товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлоудсистем" - Паранюка Олексія Вікторовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлоудсистем" до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ "Укрлоудсистем" звернулось до суду з адміністративним позовом до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень: №/0 від 13 жовтня 2010 року; №/0 від 13 жовтня 2010 року; №/0 від 13 жовтня 2010 року; №/0 від 13 жовтня 2010 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року адміністративний позов ТОВ "Укрлоудсистем" задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 березня 2015 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року адміністративний позов ТОВ "Укрлоудсистем" задоволено повністю.

Скасовано повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області №/0 від 13 жовтня 2010 року про визначення суми податкового зобов'язання за податок на додану вартість на суму 46 546 грн.

Скасовано повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області №/0 від 13 жовтня 2010 року про визначення суми податкового зобов'язання за податок на додану вартість на суму 1 451 435 грн.

Скасовано повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області №/0 від 13 жовтня 2010 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 782 648 грн.

Скасовано повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області №/0 від 13 жовтня 2010 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 239 892 грн.

В апеляційній скарзі ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи справу, судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Укрлоудсистем" було подано до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2010 року від 20 серпня 2010 року, у якій зазначив суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 782 648 грн. та податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2010 року від 20 вересня 2010 року, у якій зазначив суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 239 892 грн.

У період з 04 жовтня 2010 року по 08 жовтня 2010 року фахівцями контролюючого органу проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "Укрлоудсистем" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 782 648 грн. за липень 2010 року у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ, що декларувались в період з 01 червня 2010 року по 31 липня 2010 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт №5985/23-2/31339337 від 08 жовтня 2010 року "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Укрлоудсистем", щодо достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів за серпень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалась в період з 01 липня 2010 року по 31 серпня 2010 року".

Відповідно до акта, перевіркою встановлено порушення ТОВ "Укрлоудсистем", а саме порушення п.п.7.4.2 п.7.4 ст. 7 згідно із п.п.7.7.7 (в) п.7.7 ст. 7 п.1.8 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" ТОВ "Укрлоудсистем" не має права на визначення бюджетного відшкодування.

На підставі акта перевірки №5985/23-2/31339337 від 08 жовтня 2010 року, яким встановлено порушення пп.7.4.2, п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 13 жовтня 2010 року, яким ТОВ "Укрлоудсистем" визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій на 46 546 грн., з яких 38 788 грн., за основним платежем та 7 758 грн., за штрафними санкціями, проте, як вбачається із зазначеного податкового повідомлення-рішення, в рядку "загальна сума прописом" зазначено дві тисячі триста вісім гривень.

На підставі акта перевірки №5985/23-2/31339337 від 12 жовтня 2010 року, яким встановлено порушення пп.7.7.1 (3), п.п.7.7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 13 жовтня 2010 року, яким ТОВ "Укрлоудсистем" зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів за серпень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалась в липні 2010 року) з податку на додану вартість у розмірі 239 892 грн.

У період з 04 жовтня 2010 року по 08 жовтня 2010 року фахівцями контролюючого органу проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "Укрлоудсистем" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість у сумі 782 648 грн. за липень 2010 року у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ, наступних податкових періодів, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01 червня 2010 року по 31 липня 2010 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт №5954/23-2/31339337 від 08 жовтня 2010 року "Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ "Укрлоудсистем", щодо достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів за липень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалась в період з 01 червня 2010 року по 31 липня 2010 року.

Відповідно до акта, перевіркою встановлено порушення ТОВ "Укрлоудсистем", а саме: порушення п.п.7.4.2 п.7.4 ст. 7 згідно із п.п.7.7.7 (в) п.7.7 ст. 7 п.1.8 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" ТОВ "Укрлоудсистем" не має права на визначення бюджетного відшкодування.

На підставі акта перевірки №5954/23-2/31339337 від 08 жовтня 2010 року, яким встановлено порушення пп.7.4.2, п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 13 жовтня 2010 року, яким ТОВ "Укрлоудсистем" визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) на 1 451 435 грн., з яких 1 060 326 грн., за основним платежем та 391 109 грн., за штрафними санкціями, проте, як вбачається із зазначеного податкового повідомлення-рішення, в рядку "загальна сума прописом" зазначено дві тисячі триста вісім гривень.

На підставі акта перевірки №5954/23-2/31339337 від 08 жовтня 2010 року, яким встановлено порушення пп.7.7.1 (3), п.п.7.7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від13 жовтня 2010 року, яким ТОВ "Укрлоудсистем" зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів за липень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалась в червні 2010 року) з податку на додану вартість у розмірі 782 648 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним з помилками податкових повідомлень-рішень від 13 жовтня 2010 року №/0, №/0, №/0, №/0.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В актах перевірок, податковим органом зазначено, що контрагенти основних постачальників позивача мають взаємовідносини з суб'єктами господарювання, які зняті з обліку, а відтак підтвердити повноту нарахування та сплати до бюджету сум ПДВ, за рахунок яких була сформована та заявлена позивачем сума бюджетного відшкодування ПДВ, неможливо, у зв'язку з чим, відповідачем було встановлено порушення ТОВ "Укрлоудсистем" п.1.8 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість".

Відповідно до п.1.8 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку випадках, визначених цим Законом.

Пунктом 1.3 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Платники податку, визначені у підпунктах "а", "в", "г", "д" п.10.1 ст. 10 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону (п.10.2 ст. 10 Закону).

Таким чином, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по декларуванню та сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Закон України "Про податок на додану вартість" (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) не встановлює обов'язку покупця сплачувати податок на додану вартість ще й до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару. Відповідно до положень вказаного Закону сума податку на додану вартість, що включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець товару несе обов'язок зі сплати цього податку до бюджету. Сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі у разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця і суму бюджетного відшкодування. Тобто, покупець - платник податку на додану вартість не несе відповідальності за податкові зобов'язання продавця.

Відповідно до пп.7.5.1 п.7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідна до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредит наступного податкового періоду.

Відповідно до пп. "а" пп.7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

Як вбачається з матеріалів справи, господарські операції з ВАТ "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго", ТОВ "Інфокс", ТОВ "Електроторг" та ДП "Одеська залізниця" реально відбулися, підтверджені відповідними первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання, яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Тобто, порушення вимог наведених норм Закону, яке б позбавляло позивача права на податковий кредит та на отримання бюджетного відшкодування відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта про те, що необхідною умовою бюджетного відшкодування є, відповідно до п.1.8 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість", сплата сум податку на додану вартість до бюджету всіма контрагентами позивача, оскільки невиконання постачальниками другого ланцюга постачання, а саме контрагентами контрагентів позивача зобов'язання зі сплати податку до бюджету не є підставою для позбавлення саме позивача права на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Крім іншого, твердження апелянта щодо порушення ТОВ "Укрлоудсистем" п.п.7.4.2 п.7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", а саме те, що надаючи послуги з перевалки (прийомка з залізничного транспорту, накопичення, переміщення, навантаження на морський транспорт) транзитних скраплених газів нерезиденту, тобто послуг, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість позивач включав до податкового кредиту суми податку, сплачені під час придбання для їх використання в таких операціях, колегія суддів також вважає безпідставними, виходячи з наступного.

01 листопада 2003 року ТОВ "Укрлоудсистем" був укладений договір №08/УГ з Компанією "United Oil Limited", предметом якого є надання послуг з перевалки (прийомка з залізничного транспорту, накопичення, переміщення, навантаження на морський транспорт) транзитних скраплених газів нерезиденту по прийому (зливу) із залізничних вагоно-цистерн, зберіганню, транспортуванню по трубопроводам і відвантаженню (наливу) на танкера зріджених вуглецеводневих газів (включаючи пропан, бутан та їх суміші), які переміщуються транзитом (або на експорт) за межі митного кордону України.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про транзит вантажів", транзитними вантажами є насипні, наливні, навалочні, штучні, тарно-штучні товари, вантажобагаж, що прийняті до перевезення згідно з договором (контрактом). Такі вантажі, а також транспортні засоби транзиту і контейнери вважаються прохідними через територію України у разі, якщо проходження цих вантажів з перевантаженням, складуванням, подрібненням на партії, зміною транспортного засобу транзиту чи без таких операцій є частиною повного маршруту перевезення, що розпочинається і закінчується за межами території України.

Пунктом 5.15 ст. 5 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що звільняються від оподаткування цим податком операції з поставки послуг з перевезення пасажирів, їхнього багажу, вантажів та міжнародних відправлень під митним режимом транзиту територією України згідно з положеннями глави 33 Митного кодексу України.

Згідно пп.7.4.2 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) - платник податку придбаває (виготовляє) товари (послуги) та основні фонди, які призначаються для їх використання в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 та пунктом 11.44 статті 11 цього Закону, то суми податку, сплачені у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включаються до складу податкового кредиту такого платника.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Укрлоудсистем" було включено до податкових зобов'язань відшкодування нерезидентом - Компанією "United Oil Limited" послуг залізниці, які позивач придбавав відповідно до укладених договорів з ДП "Одеська залізниця", а саме договір №1/45 від 12 лютого 2008 року "Про подачу та прибирання вагонів на під'їзний шлях ТОВ "Укрлоудсистем", який примикає до станції "Одеса-Пересип" та договір №ОД/11-10-99 від 15 лютого 2010 року "Про надання послуг з перевезення, оформлення, накопичення та узгодженої подачі вагонів на під'їзний шлях ТОВ "Укрлоудсистем".

При цьому, ДП "Одеська залізниця" за надані послуги у період з червня 2010 року по грудень 2010 року стягувала з ТОВ "Укрлоудсистем" відповідну плату, яка була передбачена договорами з урахуванням податку на додану вартість (20%), тобто без врахування транзитного митного режиму вантажу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28 травня 2012 року по справі №9/17-2515-2011, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17 липня 2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 02 жовтня 2012 року позовні вимоги ТОВ "Укрлоудсистем" щодо відшкодування з ДП "Одеська залізниця" завданих збитків у розмірі 6 143 661,50 грн. задоволені.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта, що відшкодовані ДП "Одеською залізницею" збитки у розмірі 6 143 661,50 грн. виступають в якості повернення сплаченого податкового кредиту, первісно виставленого ДП "Одеською залізницею" у податкових накладних, оскільки на підставі вказаних судових рішень ТОВ "Укрлоудсистем" отримало не податок на додану вартість, а саме відшкодування збитків, які були завдані внаслідок безпідставного нарахування сум податку на додану вартість на послуги, які були надані стосовно вантажів, які прямували територією України в митному режимі транзит.

Також, колегія суддів акцентує увагу на тому, що в податкових повідомлення-рішеннях №/0 та №/0 контролюючим органом визначено суми податкових зобов'язань 46 546 грн. та 1 451 435 грн. за порушення п.п.7.4.2 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", проте загальна сума прописом в цих рішеннях зазначена 2 308 грн., що в свою чергу не спростовано апелянтом.

Разом з цим, посилання податкового органу в акті перевірки №5985/23-2/31339337 від 08 жовтня 2010 року на акт №5954/23-2/31339337 від 08 жовтня 2010 року є неправомірним, оскільки на дату складання останнього акта податкові повідомлення-рішення не були прийняті.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що податковим органом всупереч ст. 11-2 Закону України "Про державну службу в Україні" (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) було проведено двічі перевірка даних за червень 2010 року, оскільки на підставі направлення №926/23-2 від 06 серпня 2010 року вже були перевірені дані за червень 2010 року, внаслідок чого апелянтом було встановлено наявність у підприємства податкового кредиту у розмірі 1 540 604 грн.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Таким чином, судом першої інстанції, на підставі наявних в матеріалах справи доказів зроблений правильний висновок про недоведеність податковим органом, на якого в силу норми ч.2 ст. 71 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень №/0, №/0, №/0, №/0, у зв'язку з чим вимоги щодо їх скасування підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, відповідно, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 195, 196, ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: О.В. Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О.Турецька