Справа № 2-а-50/10
Суддя: Мислива Л. М.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
Справа № 2-a-50/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2010р. Теплодарський міський суд Одеської області в складі:

головуючої, судді Мисливої Л.М.,

при секретарі Поповій Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теплодарі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, про визнання дій протиправними, стягнення коштів за компенсаційними виплатами та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернулися до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що вони є інвалідами 2 групи з числа постраждалих від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, в звязку з чим перебувають на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, тому відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-Х11 мають право на щорічну виплату грошової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат на момент виплати. Однак Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області за вказаною нормою закону таких виплат в повному обсязі не здійснило. В позивачів на утриманні також знаходяться діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьки яких, мають статус постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, в звязку з чим перебувають на диспансерному обліку по групі ЧАЕС в Теплодарській центральній міській лікарні. Також мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка має статус евакуйованої та постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідач порушує діюче законодавство та сплачує на кожну дитину по 6 грн. 40 коп. щомісячно грошової допомоги на кожну дитину шкільного віку, що суперечить п.8 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон). Позивачі в 2002-2003р.р. зверталися з письмовою заявою до відповідача щодо виплати в повному обсязі щорічної допомоги на оздоровлення, але отримали відмову. Тому, з врахуванням змінених позовних вимог від 11.11.2010р., просять визнати дії відповідача щодо відмови їм у виплаті в повному обсязі щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, встановленому ст. 48 Закону та по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати на кожну дитину: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, відповідно до п.8 ст.30 Закону протиправними; стягнути з відповідача на їх користь недоотримані грошові кошти по компенсаційним виплатам відповідно до вказаних статей Закону в сумі 12928 грн., а також зобовязати відповідача виплачувати їм щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі, встановленому ст. 48 Закону за рахунок своїх коштів з подальшим відшкодуванням їх за рахунок Фонду за поданням органам Державного казначейства відповідних рахунків; допустити негайне виконання постанови суду по всій сумі недоотриманих грошових коштів по щомісячній виплаті на оздоровлення та по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати на кожну дитину.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердили свої уточнені позовні вимоги, після чого надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, до суду надано письмові заперечення проти позову, які обґрунтовані тим, що порядок застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-Х11 було визначено постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та встановлено, що розмір щомісячної виплати сімям на кожну дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному обліку у звязку з захворюванням внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також дітям шкільного віку, батьки яких стали інвалідами 1 або 2 групи, складає 6 грн. 40 коп., а щорічна допомога на оздоровлення для інвалідів 1 та 2 групи 26 грн.70 коп. Даною постановою Кабінет Міністрів України встановив гарантований мінімальний розмір розрахункової величини для виплат, передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно зі ст.87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюються у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду державного бюджету в межах обсягів призначень, передбачених в Державному бюджеті України. Таким чином, Кабінет Міністрів України, виконуючи Закон України про державний бюджет на відповідний рік, здійснює видатки на реалізацію положень Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в межах асигнувань, затверджених Верховною Радою України. Управління праці та соціального захисту населення є органом місцевого самоврядування та виконує делеговані повноваження в повному обємі згідно плану асигнувань. На підставі наведеного вимоги позивачів не визнають в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи з числа постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС, 1 категорія, що підтверджується посвідченням Серії А №055341 від 02.07.1997р., вкладкою до даного посвідчення від 05.09.1997р. ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи з числа постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС, 1 категорія, що підтверджується посвідченням Серії А №055402 від 25.04.1997р., вкладкою до даного посвідчення від 05.09.1997р.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-Х11 (в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) інвалідам 2 групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується також евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно посвідчень серії Д №615458 від 07.12.1995р., серії Д №173273 від 30.12.1992р., серії Д №173272 від 30.12.1992р., ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 є дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та за довідками загальноосвітньої школи №1 м.Теплодара №№109-111 від 21.02.2002р є ученицями 1, 5 та 10 класів зазначеної школи відповідно.

Відповідно до п.8 ст.30 даного Закону (в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) потерпілим дітям та їх батькам надається щомісячна виплата мінімальної заробітної плати сімям на кожну дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також дітям шкільного віку, батьки яких стали інвалідами 1 або 2 групи.

Згідно довідок №05-20/1834 від 26.11.2010р., №05-20/1865 від 30.11.2010р. та №05-20/1833 від 26.11.2010р., ОСОБА_2 нараховано та виплачено щомісячну грошову допомогу на дітей шкільного віку: ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за період з червня 2002 року по листопад 2002 року в сумі 19 грн. 20 коп., за період з грудня 2002 року по червень 2003 року 12 грн.80 коп.,зазначені кошти виплачено у травні, березні, квітні та липні 2003р.; ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нараховано та виплачено щорічну допомогу на оздоровлення за 2001-2003 роки в сумі по 26 грн. 70 коп. за кожен рік, при цьому за 2001 рік виплачено по рішенню суду у грудні 2003р., за 2002 рік виплачено у липні 2002р., за 2003 рік у грудні 2003р.; ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_5 за 2001-2003 роки по 15 грн. 70 коп. за кожен рік, при цьому за 2001 рік виплачено по рішенню суду у грудні 2003р., за 2002 рік у жовтні 2004р., за 2003 рік у лютому 2004р.

Коли позивачі звернулися до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області з письмовими заявами щодо проведення виплат відповідно до вимог «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то отримали відмову в проведенні вищезазначених виплат в повному обсязі з посиланням на те, що відповідно до вищезазначеного Закону та Постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996р. їм по мірі надходження коштів будуть здійснені такі виплати.

Згідно ст.8 Конституції України вона має вищу юридичну силу та, виходячи з вимог ст. 22 Конституції України, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Тому за конституційними нормами та, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд виходить з того, що відповідач повинен здійснювати нарахування та виплату вищезазначених соціальних виплат, виходячи з розмірів, встановлених Законом України №796-Х11.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2000 рік» від 01.06.2000р. №1766-111, установлений наступний розмір мінімальної заробітної плати: з 1 квітня 2000р.- 90 грн., з 1 липня 2000р. 118 грн. на місяць.

Статтею 1 Закону України «Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2002 рік» від 13.12.2001р. №2896-111 встановлено з 1 січня 2002р. розмір мінімальної заробітної плати у 140 грн. на місяць, а з 1 липня 2002р. 165 грн. на місяць.

Законом України «Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2003 рік» від 26.12.2002р. №372-1У, статтею 1 встановлено, що з 1 січня 2003р. розмір мінімальної заробітної плати становить 185 грн. на місяць, а з 1 грудня 2003р. 205 грн. на місяць.

Статтею 89 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» від 27.11.2003р. № 1344-IV установлено з 1 січня 2004р. розмір мінімальної заробітної плати 205 грн. на місяць, а з 1 вересня 2004р. 237 грн. на місяць.

Згідно з положеннями ст.ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії. Установивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд визнає такі дії незаконними та зобовязує відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалює рішення про стягнення конкретних сум.

З зазначених підстав, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті позивачу допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат на день виплати та щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на кожну дитину дошкільного віку, є протиправними та зобовязує його провести перерахунок й виплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допомогу на оздоровлення за 2001, 2002, 2003 роки, ОСОБА_2 на дитину ОСОБА_5 у вказаному розмірі, а також зобовязує відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на кожну дитину позивачів шкільного віку, відповідно до ст.. 48 та п.8 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням проведених за цей час виплат. В частині стягнення коштів відмовляє в задоволені з вищенаведених підстав.

За безпідставністю суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивачам в частині вимог про зобовязання відповідача виплачувати їм щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі, встановленому ст. 48 Закону за рахунок своїх коштів з подальшим відшкодуванням їх за рахунок Фонду за поданням органам Державного казначейства відповідних рахунків; а в частині вимог щодо негайного виконання постанови суду по всій сумі недоотриманих грошових коштів по щомісячній виплаті на оздоровлення та по щомісячній виплаті мінімальної заробітної плати на кожну дитину, суд відмовляє в задоволенні в звязку з тим, що суд зобовязує відповідача вчинити певні дії, а не стягує з нього кошти.

Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача про відсутність коштів щодо забезпечення вищезазначених виплат у передбачених законом розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України щодо права громадян на соціальний захист та ст.ст. 30, 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо визначення розміру вказаних виплат.

Керуючись ст. 8, 22, 46 Конституції України, п.8 ст. 30, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-ХІІ, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 (справа №1-28/2008 щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), ст.ст. 9, 11, 158, 159, 161, 163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, про визнання дій протиправними, стягнення коштів за компенсаційними виплатами та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1, ОСОБА_2 в повному обсязі щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на кожну дитину шкільного віку: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно до п.8 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2001, 2002, 2003 роки відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених за цей час виплат.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної допомоги на її оздоровлення та оздоровлення доньки ОСОБА_5 за 2001, 2002, 2003 роки відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених за цей час виплат.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на кожну дитину шкільного віку: ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно до п.8 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з вересня місяця 2001 року по червень місяць 2003 року включно, з урахуванням проведених за цей час виплат.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області здійснити перерахунок ОСОБА_2 щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку ОСОБА_5 відповідно до п.8 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з вересня місяця 2001 року по жовтень місяць 2002 року включно, з врахуванням проведених за цей час виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити в задоволенні.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення суду виготовлено 06.12.2010р.

Суддя