Справа № 646/3793/15-а
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 р. Справа № 646/3793/15-а

Головуючий 1 інстанції: Васильєва О.О.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Калиновський В.А., Суддя Бенедик А.П.

при секретарі Тітова А.В.

за участю:

представника позивача ? ОСОБА_1

представників відповідача ? Ільметова В.О., Лихоманова Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.2015р. по справі № 646/3793/15-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова

про визнання незаконними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій після збільшення позовних вимог просив: визнати незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, в результаті якої пенсія ОСОБА_4 не перерахована, тобто не приведена у відповідність до положень абз. 4 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова з 01.03.15 р. перерахувати призначену ОСОБА_4 пенсію шляхом приведення її у відповідність до положень абз. 4 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; визнати недійсними довідки АТП 20122 № 9/бн від 04.02.82 р. та довідки № 9/бн від 08.02.82 р. Після початку розгляду справи по суті позовних вимог позивачем до суду першої інстанції була подана заява про уточнення позовних вимог, в якій він просив: визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України у в Червонозаводському районі м. Харкова щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_4; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 по інвалідності з урахуванням довідки ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство» № 32 від 25.02.04 р., шляхом включення для обчислення заробітної плати сум заробітної плати за період з вересня 1980 р. по липень 1981 р. включно та за вересень 1981 р., починаючи з 01.03.15 р.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.15 р. по справі № 646/3793/15-а уточнені позовні вимоги були задоволені: визнані неправомірними дії Управління пенсійного фонду України у Червонозаводському районі м. Харкова щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_4 та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 по інвалідності з урахуванням довідки ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство» № 32 від 25.02.04 р. шляхом включення для обчислення заробітної плати сум заробітної плати за період з вересня 1980 р. по липень 1981 р. включно та за вересень 1981 р., починаючи з 01.03.15 р.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.15 р. по справі № 646/3793/15-а та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягає на законності судового рішення та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду, дослідивши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї та заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно протоколом № 71 від 09.03.82 р. ОСОБА_4 з 26.02.82 р. була призначена пенсія по інвалідності 2-ї групи відповідно довідки № 9 від 08.02.82 р., яка, в свою чергу, була видана на підставі листа Міністерства автомобільного транспорту № 15-304 від 06.07.71 р.

Також в рішенні суду першої інстанції зазначено, що 01.03.15 р. ОСОБА_4 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова із заявою про перерахунок пенсії відповідно до чинних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в якій просив здійснити перерахунок призначеної йому пенсії відповідно ст. 46 Конституції України та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосувавши при цьому розмір середньої заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за три календарні роки, що передують цьому зверненню за перерахунком пенсії, але листом-відповіддю № 2811/33-02 від 12.03.15 р. відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивача.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова та отримує пенсію по інвалідності 2 групи від загального захворювання з 01.09.80 р.

При введенні в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.01.92 р. пенсія перерахована згідно ст. 99 цього Закону із заробітної плати, з якої була раніше обчислена пенсія. При введені в дію Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.04 р. пенсія ОСОБА_4 перерахована згідно ст. 43 вказаного Закону із заробітної плати, з якої була раніше обчислена пенсія, і розмір заробітної плати складав 444,44 грн. (306,45 х 1,45029, де 306,45 - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік; 1,45029 - індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати).

З 01.01.08 р. набрав чинності Закон України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», де передбачено, що пенсії, призначені згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002-2005 роки, підлягають перерахунку з 01.01.08 р. із урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсій, тобто 928,81 грн. У зв'язку з чим позивачу проведений відповідний перерахунок пенсії і розмір заробітної плати для обчислення пенсії став складати 1347,04 грн. (928,81 грн. х 1,45029).

З 01.05.12 р. згідно постанови КМУ № 327 від 23.04.12 р. ОСОБА_4 проведений перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2007 р. 1197,91 грн. Заробітна плата для обчислення пенсії з 01.05.12 р. стала складати 1737,32 грн. (1197,91 грн. х 1,45029).

Також суд першої інстанції вказав, що з листа Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова № 7788/33-02 від 07.07.15 р. вбачається, що для обчислення пенсії ОСОБА_4 була врахована заробітна плата за період з вересня 1980 р. по вересень 1981 р. (12 місяців), серпень та жовтень 1981 р. було виключено з розрахунку як невигідні місяці, в яких ОСОБА_4 хворів. Для обчислення пенсії була врахована заробітна плата згідно довідки № 9/бн від 08.02.82 р. У вказаній довідці № 9/бн від 08.02.82 р. зазначено, що довідка видана на підставі листа Міністерства автомобільного транспорту № 15-304 від 06.07.71 р. в межах балансу робочого часу. При цьому суд вказав, що пенсія позивачу була призначена по інвалідності 2-ї групи у відповідності до довідки № 9 від 08.02.82 р., яка в свою чергу була видана на підставі листа Міністерства автомобільного транспорту № 15-304 від 06.07.71 р. Разом з тим, листом Міністерства Інфраструктури України № 6063/21/10-14 від 10.06.14 р. ОСОБА_4 було повідомлено, що згідно з листом відомчого архіву Міністерства № 25 від 05.06.14 р. у архівних справах за 1971 р. листа Мінавтотрансу № 15-304 від 06.07.71 р. не виявлено. Також, згідно з листом № 25 від 05.06.14 р. Міністерства Інфраструктури України Відомчого архіву ОСОБА_4 було повідомлено, що у Відомчому архіві Міністерства листа Мінавтотрансу № 15-304 від 06.07.71 р. не виявлено.

На підставі наведеного, судом першої інстанції був зроблений висновок про необхідність зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідки № 32 від 25.02.04 р., оскільки лист Мінавтотрансу № 15-304 від 06.07.71 р., на підставі якого була видана довідка № 9 від 08.02.82 р. та призначена пенсія позивачу, не видавався.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 24.03.15 р. звернувся до суду із позовними вимогами (з урахуванням заяви від 04.06.15 р. (арк. справи 176) про збільшення позовних вимог), в яких просив: визнати незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, в результаті якої пенсія ОСОБА_4 не перерахована, тобто не приведена у відповідність до положень абз. 4 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова з 01.03.15 р. перерахувати призначену ОСОБА_4 пенсію шляхом приведення її у відповідність до положень абз. 4 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; визнати недійсними довідки АТП 20122 № 9/бн від 04.02.82 р. та довідки № 9/бн від 08.02.82 р.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.03.2015р. по справі № 646/3793/15-а було відкрито провадження у даній справі та розгляд справи був призначений на 03.04.15 р. Разом з тим, 03.04.15 р. дана справа не була розглянута у зв'язку із зайнятістю судді по справі, про що свідчить довідка суду першої інстанції (а.с.87) і розгляд справи був відкладений на 20.04.15 р. Також необхідно зазначити, 20.04.15 р. дана справа також не розглядалася (не почався розгляд справи по суті заявлених позовних вимог), у зв'язку з тим, що суддя по справі перебувала на лікарняному, про що свідчить довідка суду першої інстанції та у зв'язку з цим розгляд справи було відкладено на 28.04.15 р. (а.с 94).

Зі змісту журналу судового засідання від 28.04.15 р. вбачається, що судом першої інстанції був початий розгляд справи по суті заявлених позивачем вимог, оскільки судом був оголошений зміст позовних вимог (без урахування заяви про збільшення позовних вимог від 04.06.15 р.). При цьому позивач зазначив, що свої позовні вимоги він підтримує у повному обсязі, змінити, уточнити чи доповнити їх він не бажає.

В подальшому, позивачем до суду першої інстанції подана заява від 04.06.15 р. про збільшення позовних вимог, в якій ОСОБА_4 просив визнати недійсними довідки АТП 20122 № 9/бн від 04.02.82 р. та довідки № 9/бн від 08.02.82 р. (а.с. 176).

Згідно журналу судового засідання від 04.06.15 р. судом протокольною ухвалою задоволено клопотання позивача про долучення заяви про збільшення позовних вимог та прийнята до розгляду зазначена заява про збільшення позовних вимог.

Разом з тим, в судовому засіданні 21.07.15 р., за результатами якого була ухвалена оспорювана відповідачем постанова Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.15 р. по справі № 646/3793/15-а, позивачем до суду надана заява про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_4 просив суд: визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України у в Червонозаводському районі м. Харкова щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_4; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 по інвалідності з урахуванням довідки ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство» № 32 від 25.02.04 р., шляхом включення для обчислення заробітної плати сум заробітної плати за період з вересня 1980 р. по липень 1981 р. включно та за вересень 1981 р., починаючи з 01.03.15 р. (а.с.228). При цьому в журналі судового засідання від 21.07.15 р. відсутні відомості про те, що дана заява про уточнення позовних вимог була прийнята судом, але за наслідками розгляду справи суд задовольнив саме уточнені позовні вимоги, які були викладені позивачем в його заяві від 21.07.15 р.

Колегія суддів вважає доцільним вказати на те, що відповідно ст. 135 КАС України судовий розгляд справи по суті починається доповіддю головуючого в судовому засіданні про зміст позовних вимог, про визнання сторонами певних обставин під час підготовчого провадження, після чого він з'ясовує: чи підтримує позивач адміністративний позов, чи визнає його відповідач та чи не бажають сторони примиритися.

З наведеного вбачається, що після доповіді судді про зміст позовних вимог у судовому засіданні 28.04.15 р. позивач не мав права подавати заяву про зміну позовних вимог, а мав право лише збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог. При цьому, колегія суддів зазначає, що подаючи до суду першої інстанції заяву про уточнення позовних вимог, позивач фактично змінив зміст та предмет адміністративного позову і подана заява не могла розцінюватися судом першої інстанції як заява про уточнення позовних вимог. При поданні до суду першої інстанції позовної заяви від 24.03.15 р. позивач просив визнати незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, в результаті якої пенсія ОСОБА_4 не перерахована, тобто не приведена у відповідність до положень абз. 4 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова з 01.03.15 р. перерахувати призначену ОСОБА_4 пенсію шляхом приведення її у відповідність до положень абз. 4 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; визнати недійсними довідки АТП 20122 № 9/бн від 04.02.82 р. та довідки № 9/бн від 08.02.82 р. При цьому у вказаній позовній заяві ним були наведені мотиви та обставини, якими ОСОБА_4 обґрунтував зазначені вимоги.

Разом з тим, в заяві про уточнення позовних вимог (фактично в заяві про зміну змісту і предмета позовних вимог) позивач просив суд: визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України у в Червонозаводському районі м. Харкова щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_4; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 по інвалідності з урахуванням довідки ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство» № 32 від 25.02.04 р., шляхом включення для обчислення заробітної плати сум заробітної плати за період з вересня 1980 р. по липень 1981 р. включно та за вересень 1981 р., починаючи з 01.03.15 р. При цьому, позивачем не наведено жодних мотивів та обставин, які б підтверджували обґрунтованість заявлених вимог.

В ч. 1 ст. 137 КАС України визначено, що позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам ст. 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу.

Враховуючи те, що позивачем у судовому засіданні 21.07.15 р. фактично змінені підстава та предмет адміністративного позову, суд першої інстанції повинен був перевірити таку заяву на її відповідність вимогам ст. 106 КАС України. При цьому суд першої інстанції помилково розцінив дану заяву, як заяву про уточнення позовних вимог, оскільки ця заява повністю змінює зміст та предмет адміністративного позову від 24.03.15 р. При цьому, суд першої інстанції не врахував того, що заява про зміну позовних вимог може бути подана лише до початку розгляду справи по суті. Оскільки в судовому засіданні 28.04.15 р. суддя вже доповів про зміст позовних вимог, викладених в позовній заяві від 24.03.15 р., то суд не мав права розглядати уточнені (фактично змінені) позовні вимоги.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, не врахувавши наведені вище приписи КАС України та встановлені в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції обставини, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення уточнених (фактично змінених) позовних вимог.

Що стосується позовних вимог, які були заявлені ОСОБА_4 в позовній заяві від 24.03.15 р. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), колегія суддів зазначає наступне.

Позивач звернувся відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в якій він зазначив, що ОСОБА_4 з 26.02.82 р. в розмірі 120 крб. призначена пенсія по інвалідності 2-ої групи у зв'язку із загальним захворюванням, яка на час її призначення була максимальною пенсією. Звертаючись до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, позивач по справі зазначив, що у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія ОСОБА_4 була перерахована відповідно до приписів ст. 43 вказаного Закону, із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 р., яка складала 306,45 грн. При цьому розмір пенсії ОСОБА_4 станом 01.04.04 р., тобто на момент набуття законом чинності, становив 164,0 грн. На даний час визначальними критеріями для визначення розміру пенсії позивачу є наступні дані: загальний стаж ? 45 років, тобто 540 місяців; коефіцієнт стажу ? 0,6075; коефіцієнт заробітної плати ? 1,45029; середня заробітна плата у галузях економіки за 2002 р. ? 306, 45 грн. Таким чином, розмір пенсії позивача склав 243,0 грн. В той же час, пенсія ОСОБА_4 відповідно Постанови КМУ № 327 від 23.04.12 р. «Про підвищення рівня соціального захисту населення» була перерахована із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 р., який становив 1197,91 грн.

Разом з тим, позивач у своїй заяві вказав, що перерахунок пенсії ОСОБА_4, проведений на підставі станови КМУ № 327 від 23.04.12 р. «Про підвищення рівня соціального захисту населення», є незаконним, оскільки він не відповідає приписам ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення. Також на думку заявника вказана постанова КМУ прямо суперечить приписам ч. 2 ст. 5 зазначеного вище Закону, відповідно до яких виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

На підставі наведеного заявником був зроблений висновок, що вказана вище постанова КМУ не відповідає вимогам Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому УПФУ в Червонозаводському районі не мало підстав здійснювати перерахунок пенсії ОСОБА_4, виходячи із встановленого визначеною постановою показника середньої заробітної плати за 2007 р.

Між тим, на даний час визначена відповідно до вказаного Закону пенсія по інвалідності у розмірі 243,0 грн. становить 90% від пенсії за віком, розмір якої дорівнює 270,0 грн. В той же час відповідно ст. 28 Закону мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом. Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» встановлено, що на період з 01.01.15 р. по 30.11.15 р. розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, складає 949,0 грн. Таким чином, встановлена ОСОБА_4 відповідно до приписів Закону пенсія по інвалідності визначена із пенсії за віком, розмір якої є меншим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що на думку заявника є підставою для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_4 у підвищеному розмірі відповідно приписів ч. 3 ст. 46 Конституції України, якою передбачено, що пенсії повинні забезпечувати рівень життя не нижче прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Разом з тим, ОСОБА_4 зазначив, що Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої конкретної підстави перерахунку пенсії, як отримання пенсії у розмірі, меншому від прожиткового мінімуму і також цим Законом не визначено і механізму здійснення перерахунку пенсії у цьому випадку. При цьому, заявник вказав, що Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» містить норми щодо здійснення перерахунку пенсій у випадках: зміни групи інвалідності (ч. 1 ст. 35 Закону); змін у статусі членів сім'ї годувальника або зміни їх кількості; у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму (ч. 3 ст. 42 Закону); якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати не менше як 24 місяці (ч. 4 ст. 42 Закону); коли пенсія була призначена до набрання чинності цим Законом, при цьому для обчислення пенсії застосовується середня заробітна плата працівників у галузях економіки України за 2002 р. (ст. 43 Закону); у разі виникнення права на підвищення пенсії (ч. 4 ст. 45 Закону).

Не визначеність на законодавчому рівні механізму проведення перерахунку пенсії у разі отримання такої пенсії у розмірі нижчому від прожиткового мінімуму, за твердженням заявника, є підставою для застосування в даному випадку аналогії права.

Так, ОСОБА_4 у своїй заяві зазначив, що оскільки ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлює механізм розрахунку заробітної плати при обчисленні пенсії, то відповідно до принципу аналогії закону цей же механізм має бути застосовано і при розрахунку заробітної плати, коли розмір пенсії є меншим від прожиткового мінімуму, так як Законом цей механізм не встановлено.

На підставі наведених вище обставин, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії, в якій він просив здійснити перерахунок призначеної пенсії відповідно ст. 46 Конституції України та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосувавши при цьому розмір середньої заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за три календарні роки, що передують року звернення за перерахунком пенсії.

Листом № 2811/33-02 від 12.03.15 р. відповідачем ОСОБА_4 була надана відповідь, в якій відповідач зазначив, що при введенні в дію Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.04 р. пенсія позивача була перерахована згідно ст. 43 цього Закону із заробітної плати, з якої була раніше обчислена пенсія, і розмір заробітної плати складав 444,44 грн. (306,45 х 1,45029, де 306,45 - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002 рік; 1,45029 - індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачено, що пенсії, призначені згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002-2005 роки, підлягають перерахунку з 01.01.08 р. із урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсій, тобто 928,81 грн. У зв'язку з цим позивачу з 01.01.08 р. було проведено відповідний перерахунок пенсії і розмір заробітної плати для обчислення пенсії став складати 1347,04 грн. (928,81 грн. х 1,45029). З 01.05.12 р. згідно постанови КМУ № 327 від 23.04.12 р. позивачу проведений перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 р. - 1197,91 грн. Заробітна плата для обчислення пенсії з 01.05.12 р. стала складати 1737,32 грн. (1197,91 грн. х 1,45029).

У зазначеному вище листі відповідачем був наведений розрахунок пенсії по інвалідності в березні 2015 р.: стаж складає 13 років 9 місяців 25 днів (стаж зараховано по 02.02.82 р.); додатковий стаж - 29 років 3 місяці 27 днів. Коефіцієнт стажу складає 0,43083, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,58163. На підставі цього, пенсія позивачу виплачується у наступному розмірі: 1737,32 х 0,58163 = 1010,48 грн. - розмір пенсії за віком; 170,82 грн. - доплата за понаднормативний стаж 18 років (949,0x18%); 1181,3 грн. - розмір пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності; 90% х 1181,30 = 1063,17 грн. - розмір пенсії по інвалідності 2 групи; 4,08 грн. - підвищення згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.10 р. р.; 6,99 грн. - підвищення згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2011 р.; 9,05 грн. - підвищення згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.12 р.; 75,37 грн. - доплата з 01.05.2012 р. (постанова КМУ від 23.04.12 р. № 327). Всього: 1158,66 грн.

З наведеного вбачається, що розмір пенсії позивача не є нижчим за розмір прожиткового мінімуму на момент його звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Колегія суддів зазначає, що з 01.10.11 р. набрав чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким передбачені зміни до порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії згідно ст. 40 цього Закону, а саме: для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.00 р. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01.01.16 р. або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.00 р. становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.00 р. незалежно від перерв.

Положеннями Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни до п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: у разі якщо застрахована особа, яка після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. При цьому, приписами ч. 2 ст. 40 Закону передбачено застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, права на проведення перерахунку пенсії по інвалідності від заробітної плати із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за перерахунком, позивач не має. Як правомірно зазначив відповідач, застосувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2012 р., 2013 р., 2014 р.) позивач має право в разі звернення з заявою про перевід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»), але в цьому випадку до стажу при обчисленні пенсії за віком буде враховано тільки періоди роботи ОСОБА_4 без врахування додаткового стажу (ст. 24 цього Закону) і заробітна плата для обчислення пенсії буде визначена згідно ч. 1, ч. 2 ст. 40 Закону, тобто за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.00 р. незалежно від перерв та за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.00 р.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині визнання незаконною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, в результаті якої пенсія ОСОБА_4 не перерахована, тобто не приведення у відповідність до положень абз. 4 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова з 01.03.15 р. перерахувати призначену ОСОБА_4 пенсію шляхом приведення її у відповідність до положень абз. 4 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Що стосується вимоги про визнання недійсними довідки АТП 20122 № 9/бн від 04.02.82 р. та довідки № 9/бн від 08.02.82 р., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Колегія суддів зазначає, що довідки АТП 20122 № 9/бн від 04.02.82 р. та № 9/бн від 08.02.82 р. не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України і в той же час особа, яка така довідки видала ? АТП (автотранспортне підприємство) не є суб'єктом владних повноважень, а тому зазначена вимога не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства, а повинна бути розглянута в межах цивільної юрисдикції.

Відповідно ч. 1 ст. 157 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно ст. 155 і ст. 157 цього Кодексу. Положеннями п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Судом першої інстанції не були враховані вищенаведені обставини, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що постанова Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.15 р. по справі № 646/3793/15-а прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог та про закриття провадження у справі щодо позовних вимог про визнання недійсними довідки АТП 20122 № 9/бн від 04.02.82 р. та довідки № 9/бн від 08.02.82 р.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 207, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.15 р. по справі № 646/3793/15-а - задовольнити.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.07.15 р. по справі № 646/3793/15-а - скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні частини позовних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, в результаті якої пенсія ОСОБА_4 не перерахована, тобто не приведення у відповідність до положень абз. 4 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова з 01.03.15 р. перерахувати призначену ОСОБА_4 пенсію шляхом приведення її у відповідність до положень абз. 4 ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсними довідки АТП 20122 № 9/бн від 04.02.82 р. та довідки № 9/бн від 08.02.82 р. ? закрити.

Роз'яснити ОСОБА_4 право на звернення до суду із вимогами про визнання недійсними довідки АТП 20122 № 9/бн від 04.02.82 р. та довідки № 9/бн від 08.02.82 р. в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Бенедик А.П.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02.09.2015 року.