Справа № 2-а-19647/11
Суддя: Парій О. В.
Дата ухвалення: 2011-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2011 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Парій О.В., розглянувши у скороченому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердянськ та Бердянському районі Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобовязання виконати певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що є пенсіонером за віком. Після призначення пенсії продовжує працювати. При перерахунку пенсії з 01.05.2010 року в зв'язку із збільшенням страхового стажу був взятий показник середньої заробітної плати за 2007 рік, що призвело до заниження розміру пенсії. Позивач просить зобов'язати здійснити перерахунок пенсії з 16.05.2010 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік., тобто із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за календарний рік, шо передує року зверненню за перерахунком пенсії.

Відповідач надав суду заяву про невизнання заявлених вимог, посилаючись на ст..ст.40, 42 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, зокрема на те що, під час перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії, або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу. Під час перерахунку пенсії у формулі Зп=Зс х (Ск:К) змінюється лише показники Ск та К. Зокрема у величину Ск додаються коефіцієнти заробітної плати (доходу) за кожен місяць страхового стажу, який став підставою для перерахунку пенсії. Що ж стосується показника К, то він збільшується кількістю додаткових місяців страхового стажу. Решта показників залишається без змін. Таким чином, під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України справу розглянуто в порядку скороченого провадження.

Аналізуючи надані докази суд приходить до наступного.

Ухвалою судді від 11.05.2011 р. позовні вимоги позивача за період з 01.09.2010 року залишено без розгляду. Ухвалою колегії суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2011 р. ухвалу Бердянського міськрайонного суду від 11.05.2011 року скасовано в частині залишення без розгляду позовних вимог з 06.11.2010 року.

Згідно наданих сторонами доказів встановлено, що позивач, перебуває на обліку в УПФУ, де отримує державну пенсію. По спливу двох років з дати останнього перерахунку, позивач, який працював в цей час, звернувся до УПФУ з проханням провести перерахунок його пенсії у відповідності до положень ч. 4 ст. 42 Закону України від 9.07.2003 року № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі -Закон № 1058-ІУ).

Працівниками управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області здійснено перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік.

Частиною другою статті 40 Закону України № Ї058-1V встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Перерахунок пенсій у зв'язку зі збільшенням, зокрема страхового стажу, встановлено частиною четвертою статті 42 зазначеного Закону.

Частиною третьою статті 42 зазначеного Закону у редакції Закону України № 1058-ІУ визначено, шо у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина 1 статті 40 Закону України № 1058-ІУ передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Аналіз частини четвертої статті 42 Закону № 1058-ІУ свідчить, що при перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії, або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу.

Тобто, працюючий пенсіонер має право на перерахунок пенсії в будь-який час після її призначення, однак не раніш як через два роки після здійснення попереднього. При цьому під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це -середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (абзац четвертий частини другої статті 40 Закону № 1058-1V).

Проте, постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»від 28 травня 2008 року № 530 встановлено порядок перерахунку пенсій особам, які після її призначення продовжували працювати, відмінний від того порядку, який визначений частиною четвертою статті 42 Закону № 1058-1V у редакції Закону від 9 липня 2003 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення»від 5 листопада 1991 року N 1788-ХИ та Закон України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування»від 9 липня 2003 року № 1058.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає Закон № 1058-1V, а саме нормативні положення статті 42 цього Закону. Зі змісту цих положень випливає, що під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії.

При цьому слід зауважити, що ототожнювати визначення як «середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України»та «показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії», не можливо, оскільки ці поняття є різними правовими категоріями, основу яких становлять різні економічні критерії.

У зв'язку з вищевикладеним, суддя приходить до висновку, що середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-іV і є величиною постійною незмінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Таким чином, правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

На підставі викладеного, дії відповідача по відмові позивачу в перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік є правомірними.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 10, 11, 12, 17-19, 69-72, 94, 99, 100-102, 128, 158, 160-163, 167, 170, 183-2, 186 КАС України, ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.08 року, ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»від 28.05.08 року № 530, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.В.Парій