Справа № 2-а-292/11
Суддя: Доля В.А. В. А.
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-292/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2011 року м.Рівне

Рівненський міський суд

в особі судді Доля В.А.,

при секретарі Добридник І.С.,

з участю

представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Рівне - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за адміністративним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Рівне про перерахунок і виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якому просить суд зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області і ОСОБА_4 Пенсійного фонду в м. Рівне забезпечити перерахунок і виплату їй щомісячного довічного грошового утримання відповідно до вимог п. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів»в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, та стягнути з ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Рівне на її користь заборгованість по виплаті щомісячного довічного грошового утримання за період з січня 2008 року по день розгляду справи в суді згідно наданого відповідачем розрахунку належних виплат.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, просить стягнути з ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Рівне на користь ОСОБА_6 заборгованість по виплаті щомісячного довічного грошового утримання за період з січня 2008 року по 31 грудня 2001 року в сумі 35282,03 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало письмові заперечення, просить відмовити ОСОБА_6 в задоволенні позову до ОСОБА_2 управління в повному обсязі.

Відповідач вказує у запереченнях, що Головне управління не може нести відповідальність за зобовязаннями, які не покладено на нього законодавством, вважає позов необґрунтованим, заперечує проти вимог про зобовязання провести нарахування та виплату у конкретній сумі на підставі самостійних розрахунків позивача, а саме 35282,03 грн., тобто у сталій сумі, що суперечить ч.1 ст.2 КАС України, яка визначає завдання адміністративного судочинства.

Представник ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Рівне позов не визнала і просила відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що згідно Указу Президента України від 25 грудня 1997 року за № 1365/97 «Про звільнення суддів»ОСОБА_6 звільнена з посади судді Рівненського міського суду у звязку із поданням письмової заяви про відставку за станом здоровя.

На підставі Указу Президента України від 25 грудня 1997 року за № 1365/97 ОСОБА_4 юстиції в Рівненській області видало наказ № 8-к від 05 лютого 1998 року про звільнення ОСОБА_6 з 10 лютого 1998 року з посади судді Рівненського міського суду у звязку з поданням письмової заяви про відставку за станом здоровя (ст. 43 Закону України «Про статус суддів») та призначення довічного утримання.

Ст. 43 п.1 Закону України «Про статус суддів»від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ передбачає виплату судді у відставці звільнене від сплати податку щомісячне грошове утримання в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не більше ніж до 90% заробітку судді.

Розмір виплачуваного щомісячного довічного грошового утримання залежить від розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді і може змінюватись. В разі зміни заробітної плати працюючого судді, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці переглядається, виходячи з нового розміру заробітної плати

Відповідно до довідок № 109/316 від 25 серпня 2010 року та № 8/316 від 17 січня 2011 року, наданих ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Рівне, загальна сума нарахованого і виплаченого ОСОБА_6 щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці за період з січня 2008 року по грудень 2010 року становить 159547,71 грн.

Відповідно до розрахунків щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_6, проведеним ОСОБА_4 державної судової адміністрації в Рівненській області за період з січня 2008 року по грудень 2010 року відповідно до ст. 43 Закону України «Про статус суддів»сума нарахованого щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_6 становить 194829,74 грн.

Отже, з січня 2008 року по грудень 2010 року нарахування та виплата грошового утримання ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснено з порушенням абзацу 1 п. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів», без нарахування заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Внаслідок співставлення належної позивачці до виплати суми грошового утримання за період з січня 2008 року по грудень 2010 року згідно розрахунків ТУДСА України в Рівненській області 194829,74 грн. і фактично виплаченого за цей же період 158547,71 грн., сума недоплаченого грошового утримання становить 35282,03 грн.

Таким чином, з ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Рівне підлягає стягненню 35282,03 грн. на користь позивачки заборгованості з довічного грошового утримання.

Норма абзацу 1 частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів», якою визначена виплата судді у відставці щомісячного грошового утримання в розмірі не більше ніж 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, Верховною Радою України ніколи не змінювалась, а відтак, була і залишається незмінною, а отже, будь-яких підстав для незастосування даної норми Закону у відповідача не було.

Посилання ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на те, що позовні вимоги до 22 травня 2008 року є повністю необґрунтованими, оскільки визнані неконституційними закони та інші нормативні акти, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, не заслуговують на увагу. Відповідач не врахував того, що абзац 1 пункту 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів»від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ в частині виплати судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді не змінювався. Отже, відповідач зобовязаний був дотримуватись зазначеної норми Закону незалежно від прийнятого Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України. Згідно ст.ст. 22,126 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, незалежність і недоторканість суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Необґрунтованими є посилання першого відповідача на те, що після прийняття рішення Конституційним Судом України від 22 травня 2008 року відсутній порядок перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці, в тому числі відсутні підстави для перерахунку у звязку із зміною заробітної плати працюючих суддів на підставі довідок ТУ ДСА в Рівненській області, оскільки є чинним Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, який не передбачає проведення перерахунку.

Ст.8 Конституції України передбачає, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Згідно ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених конституцією межах і відповідно до законів України.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»вказується, що суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Абзац 1 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів»передбачає виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Суд виходить з того, що в разі зміни заробітної плати працюючого судді розмір щомісячного довічного грошового утримання переглядається, виходячи з нового розміру заробітної плати.

Позивачка надала суду письмові докази того, що Територіальне управління Державної судової адміністрації в Рівненській області надавало в Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листи про нарахування грошового довічного утримання суддям у відставці, в тому числі з січня 2008 року. На підставі таких листів другий відповідач зобовязаний був проводити перерахунки при виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_6, однак такі перерахунки з січня 2008 року по грудень 2010 року не проводились.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачі не довели, що розрахунок довічного грошового утримання судді Прокопчук Г.С., проведений ТУ ДСА в Рівненській області та наданий позивачкою на обґрунтування свого позову, є невірним і не відповідає вимогам абз.1 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів».

Відмовляючи в позові ОСОБА_6 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобовязання забезпечити перерахунок і виплату позивачці щомісячного довічного грошового утримання, суд враховує п. 4 п.2.2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, головні управління Фонду забезпечують своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснюються з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами).

Таким чином, Головне управління не проводить перерахунок і виплату відповідних пенсійних виплат.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Рівне про перерахунок і виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Рівне на користь ОСОБА_6 заборгованість по виплаті щомісячного довічного грошового утримання за період з січня 2008 року по 31 грудня 2010 року в сумі 35282 (тридцять п'ять тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 03 копійки.

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Рівне про зобов'язання забезпечити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання відповідно до вимог п. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 11 лютого 2011 року.

Суддя: Доля В.А.