Справа № 2-а-367/10
Суддя: Борсук П. П.
Дата ухвалення: 2010-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 жовтня 2010 року м.Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі судді Борсука П.П., розглянувши у скороченому провадженні в місті Камені-Каширському адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок і виплату пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

встановив :

13 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому зазначила, що згідно CT.CT.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастроои» (далі Закону) їй як інваліду, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, повинна виплачуватись у зв язку з призначеною III групою інвалідності дерл<авна пенсія в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

На даний час вона отримує пенсію у значно меншому розмірі, з чим не погоджується.

Вважає, що виплата належної їй пенсії повинна проводитись, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов язкове державне пенсійне страхування» дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі щодо невиплати їй пенсії у передбачених ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціаігьний захріст гзомадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмірах, зобов'язати відповідача здійснити нарахування і виплату державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком за період з жовтня 2009 року по даний час з врахуванням проведених виплат.

Ухвалою суду від 14 жовтня 2010 року згаданий адміністративний позов в частині позовних вимог про зобовязання перерахувати та виплатити пенсію за період з 01 березня 2009 року по 12 квітня 2010 року залишено без розгляду.

22 жовтня 2010 року Управлінням подано до суду письмове заперечення, де зазначено, що вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, з огляду на те, що належні їй як інваліду III групи внаслідок Чорнобильської катастрофи основна державна та додаткова пенсії виплачені в розмірах, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 28.05.08 №530 та від 16.07.08 №654, якими встановлено розрахункові величини для обчислення розмір' таких виплат.

Згідно п.б постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по III групі інвалідності, не може бути нижче 530 грн., а щомісячна додаткова пенсія згідно п.4 цієї Постанови встановлена інвалідам III групи у розмірі 15 % прожиткового мінімуму.

Відповідно до П.П.2 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», починаючи з 01 ЛИПНЯ того ж року пенсії в інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою інвалідів III групи, не повинні бути нижчими 600 грн.

Вважає, що відповідно до ч.З ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком, визначений цією статтею, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим нормативно-правовим актом.

Ріщенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення П.28 Розділу 11 Закону України «Про Дерл<авний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким передбачалося внесення змін до Закону. Однак рішення про відновлення дії згаданого Закону у редакції, чинній до внесення змін до нього. Верховною Радою України не приймалось.

Зазначає, що Управління не може бути належним відповідачем у даній справі, оскільки не є власником або розпорядником коштів Державного бюджету України та не наділено правом приймати законодавчі акти загальнодержавного значення.

Просить в задоволенні позову відмовити.

Позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 віднесена до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катасгрофи, що підтверджується виданим їй відповідним посвідченням.

Як ,вбачається з довідки до -акта огляду МСЕК, позивачу за результатами повторного огляду МСЕК з 02 квітня 2010 року довічно встановлена ПІ група інвалідності, причиною якої визнано захворювання, що пов'язане з проживанням на території, забрудненій внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на обігіку в Управлінні й з 01 січня 2006 року по даний час за власним вибором отримує на підставі Закону пенсію по інвалідності II групи, що повязана з проживанням на забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС території.

Основна пенсія по інвалідності, яку отримує позивач, визначена ст.54 Закону для інвалідів III групи в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком.

Додаткова пенсія особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам III групи згідно от. 50 Закону призначається у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Однак розміри основної та додаткової пенсій по інвалідності зазнали змін, що відбулись відповідно до П.П.12, п.п.15 п.28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності 01 січня 2008 року.

Згадані положення бюджетного Закону рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними і такими, що втратили чинність з дня ухвалення вказаного рішення, чим спростовується твердлсення відповідача про неприйняття Верховною Радою України рішення про відновлення дії Закону у редакції, чинній до внесення змін до нього.

Відповідач згідно довідки та поданого заперечення виплачує позивачу основну та щомісячну додаткову пенсію в меншому розмірі, керуючись при цьому постановами Кабінету Міністрів України іУ"530 від 28 травня 2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні позивачеві розміру пенсії застосуванню підлягають ст.ст.50, 54 Закону, а не вище названі постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року та від 16 липня 2008 року №654, оскільки останні істотно звужують обсяг раніше встановлених законом прав.

Суд, з огляду на відсутність іншого порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком, ніж передбачений ч.2 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з метою реалізації конституційної гарантії на отримання пенсії, приходить до висновку про необхідність застосування відповідачем згаданої правової норми при визначенні розміру мінімальної пенсії за віком, що є базовою величиною для розрахунку основної і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи, та дорівнює розміру визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України ЗО квітня 2002 року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України. 13.03.2008 року) саме на управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах покладено обовязок призначення і виплати пенсії, допомоги на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства, тому суд вважає за необхідне зобовязати провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме УПФУ в Камінь-Каширському районі.

Не мають правового значення і твердження відповідача про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом розмірів пенсій як на причину невиконання державою взятих на себе зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідач, всупереч ст.71 КАС України, заперечуючи проти позову, правомірності своїх дій в частині виплати ОСОБА_1 основної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії у менших, ніж встановлений Законом, розмірах, не довів.

Таким чином, захисту підлягає право позивача шляхом зобовязання Управління перерахувати і виплатити в межах визначеного П.2. ст.99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду за захистом порушеного права основну пенсію в розмірі згідно СТ.54 Закону, а також додаткову пенсію у передбаченому ст.50 Закону розмірі за період з 13 квітня 2010 року по 13 жовтня 2010 року.

Суд не стягує з Управління судового збору, оскільки від його сплати на підставі П.34 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від 31 січня 1993 року відповідач звільнений.

Керуючись ст.ст.11, 17, 183-2, 186 КАС України, ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10- рп/2008, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок і виплату пенсії відповідно до Закону- України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задовольнити повністю.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області щодо невиплати ОСОБА_1, як особі, віднесеній до категорії І, інваліду III групи внаслідок Чоріюбильської катастрофи, основної пенсії в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком за період з 13 квітня 2010 року по 13 жовтня 2010 року згідно ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, як особі, віднесеній до категорії І, інваліду III групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, основної пенсії в розмірі не менше 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров ю, в розмірі 50 (пятдесяти) відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 13 квітня 2010 року по 13 жовтня 2010 року згідно ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Кашмрський.районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання її копії апе/іяціиних скарг.

Суддя: П.П. Борсук