Справа № 2-а-953/11
Суддя: Фай В. Г.
Дата ухвалення: 2011-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Драбівський районний суд Черкаської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2011 року Драбівський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Фай В.Г.

при секретарі - Медведенко С.О.

з участю представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Драбів справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2 до

ОСОБА_3 Пенсійного фонду України

в Драбівському районі Черкаської області

про визнання відмови з боку ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області в перерахунку пенсії по інвалідності, пов'язаної з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС неправомірною та зобов'язання проведення перерахунку раніше призначеної державної та додаткової пенсії, виплату яких передбачено статтями 50,54,67 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними з боку ОСОБА_3 ПФУ в Драбівському районі Черкаської області відмову в перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 50,54,67 Закону № 796-ХІІ виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та зобов'язати ОСОБА_3 ПФУ в Драбівському районі Черкаської області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону № 796-ХІІ виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за останні 6 місяців та забезпечити її виплату в подальшому, зобов'язати відповідача виконати постанову суду негайно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявлений позов підтримав і леденив, що він являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Від захворювань, пов'язаних з роботами в зоні відчудження ЧАЕС став інвалідом IIІ групи і має статус інваліда війни. Відповідач нараховує та виплачує йому пенсію, але значно в меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством. Він звертався до відповідача з проханням провести відповідний перерахунок, але йому було в цьому відмовлено, що спонукало його звернутися за захистом своїх прав до суду. Просить суд заявлений ним позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Драбівському районі діяло в межах законодавства, порушень по питанню нарахування та виплаті пенсії позивачеві не допустило. В своїй роботі при нарахуванні та виплаті пенсії позивачеві вони керувались ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон України № 796-ХІІ) викладеним в редакції від 28.12.2007 року, згідно якої розмір пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987-1990 роках по 3 групі інвалідності - 140 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також ст. 50 вказаного закону, згідно якої особам, віднесеним до категорії І призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю для інвалідів 3 групи у розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вислухавши доводи сторін та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), в якій наведено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії І, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-1V «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 є інвалідом III групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до І категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону № 796-ХІІ.та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50 цього Закону.

Суд вважає, що виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями 50, 54 Закону №796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, котрі втратили працездатність, який установлений у Законі про Державний бюджет України на відповідний рік і береться за основу при визначенні мінімального розміру пенсії за віком.

Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача, що при нарахуванні та виплаті пенсії позивачеві ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Драбівському районі керувалось ст. 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладеним в редакції від 28.12.2о07 року, згідно якої розмір пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 -1990 роках по III групі інвалідності - 140 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також ст. 50 вказаного закону, згідно якої особам, віднесеним до категорії І призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю для інвалідів III групи у розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, по-скільки внесені зміни до вказаного закону від 28.12.2007 року Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними і втратили чинність з дня їх внесення.

В рішеннях Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року №5-рп/2002,17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 вказана, що Конституційний Суд України вважає, що оскільки для значної кількості "громадян України пільги, компенсації і гарантії, право на які передбачене чинним законодавством, і, додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення життєвого рівня, який принаймні не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом, та звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування . їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства , в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За вказаних обставин, бездіяльність, яка означає фактично відмову у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності, повязаної з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС позивачеві ОСОБА_2, як інваліду III групи, починаючи з 23 серпня 2010 року (шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав) по день розгляду справи в суді, тобто по 24 березня 2011 року є неправомірною, а тому є підстави зобов'язати відповідача здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії по інвалідності, пов'язаної з участю у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивачеві у встановленому законом розмірі з 23 серпня 2010 року по 24 березня 2011 року включно, з врахуванням сум, які вже фактично виплачені.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 22 Конституції України, Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року №796-XII, рішеннями Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 09 липня 2007 року №6-рп/2007, від 22.05.2008 року № 10-рп/2003 та ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 17, 19, 71, 94, 159, 160,161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Визнати відмову з боку ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області в перерахунку пенсії по інвалідності, повязаної з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_2 виходячи і розміру 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віхолі - неправомірного.

Зобов'язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату раніше призначеної державної та додаткової пенсії, а також всіх видів доплат, виплату яких передбачено статтями 50,54,67 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23 серпня 2010 року до 24 березня 2011 року включно з врахуванням фактично сплачених сум зазначених видів державної та додаткової пенсії.

В решті заявлених вимог позивачеві ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з часу її проголошення.

Головуючий