Справа № 5878/09/1570
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2010-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 5878/09/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2010 року

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Марина П.П.,

при секретарі Полторак І.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Єврогіпс» до Дністровської митниці Державної митної служби України про визнання нечинним рішення, скасування картки відмови та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Єврогіпс» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Дністровської митниці Державної митної служби України про визнання нечинним рішення про визначення коду товару від 02.12.2008 року №КТ 512-11-08, скасування картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 27.01.2009 року №512000001/2009/000013 та зобовязання здійснювати митне оформлення товару (Штукатурка гіпсова будівельна САТЕН, штукатурка гіпсова будівельна ІЗО) за контрактом № 315 від 20 жовтня 2005 року у повному обсязі з дотриманням строків визначених Митним кодексом України з обовязковим визначенням у графі 33 ВМД коду УКТ ЗЕД 2520 20 10 00 по тимчасовій декларації ІМ 40 №512000001/8/000076 від 30.10.2008 року. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що при ввезенні ним в Україну товарів по контракту від 20.10.2005 року № 315 з фірмою «GIPS GELISTRILMIS INSSAT MALZEMELERI VE PERLITLI SIVA SANAYI TIC. A.S.» (Туреччина) відповідач відмовив у прийнятті вантажної митної декларації від 25.12.2008 року № 512000001.2008.000695, про що складено картку відмови у прийнятті вантажної митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 512000001/2009/000013 від 27.01.2009 року з посиланням на порушення вимог ст. 313 Митного кодексу України із зазначенням вимог про приведення у відповідність заповнення гр. 33 ВМД відомостям, зазначеним у рішенні про визначення коду товару від 02.12.2008 року № КТ-512-10-08. Позивач зазначає, що при ввезенні ним зазначеного товару він класифікував його у товарній позиції НОМЕР_1 УКТЗЕД, однак відповідач не з погодившись цим видав картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленню чи пропуску товарів і транспортних засобів, вказуючи на рішення відділу номенклатури та класифікації товарів Дністровської митниці від 02.12.2008 року № КТ-512-11-08 про визначення коду товару, згідно з яким вказаний товар відноситься до товарної під позиції 3214 90 00 90. Позивач зазначає, що даний товар повинен класифікуватися у товарній позиції НОМЕР_1 УКТЗЕД, посилаючись при цьому на Основні правила інтерпретації класифікації товарів та пояснень до УКТЗЕД, Закон України «Про митний тариф», висновок експерта Одеської регіональної торгово-промислової палати від 13.02.2009 року № УТЄ-363, рапорт митного управління Туреччини, листом адміністрації премєр-міністра Туреччини, міжнародну конвенцію про гармонізовану систему опису і кодування товарів. Позивач вказує, що навіть простий порівняльний аналіз опису зазначених торгових позицій дає можливість зробити висновок, що вказаний товар не може бути віднесений до товарної позиції НОМЕР_2.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, проти задоволення адміністративного позову заперечував у повному обсязі, пояснивши, що безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи, рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обовязковим для підприємств і громадян. Відповідно до ст. 313 Митного кодексу України митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД та рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обовязковими для підприємств і громадян. Вирішення питань класифікації товарів здійснюється посадовими особами відділу контролю митної вартості та номенклатури. Ст. 86 Митного кодексу України встановлено, що митний орган не вправі відмовити в прийнятті митної декларації, якщо декларантом виконано усі умови. Письмове повідомлення декларанту про відмову в прийнятті митної декларації та причини такої відмови оформлюється у вигляді картки відмови, яка підписується посадовою особою митного органу, якій декларантом була надана митна декларація та яка прийняла рішення про відмову. Відповідач вказує, що на підставі обовязкових лабораторних перевірок, а також прийнятих до уваги розяснень щодо класифікації вищевказаного товару відділу контролю митної вартості та номенклатури прийнято рішення про визначення коду класифікації товари, згідно з яким товар за митною декларацією, яка подавалась позивачем, необхідно класифікувати у товарній під категорії НОМЕР_2 згідно з УКТЗЕД. Відповідач зазначає, що висновок Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи приймався ним до уваги, а позивач помилково вважає, що висновок про те, що проби товарів не суперечать інформації, наведеної у графі 31 ВМД, свідчить про правильність визначення коду товару у графі 33 ВМД. Щодо посилання позивача на порушення відповідачем норм Гармонізованої системи опису та кодування товарів, він зазначає, що листом Директорату з питань тарифів та торгівлі Всесвітньої митної організації від 07.01.2009 року № 09NL0033, яка уповноважена видавати пояснення та інші рішення по тлумаченню Гармонізованої системи опису та кодування товарів, були підтверджені підходи щодо класифікації будівельних гіпсових вяжучих, що можуть використовуватись як штукатурка, викладені у листі Держмитслужби від 14.08.2008 року № 29/2-11.2/5962-ЕП. Виходячи з хімічного складу вказаного товару, вбачається, що він містить у собі різні добавки, що виключає можливість класифікації товару до товарної позиції НОМЕР_1 згідно з УКТЗЕД. Зазначений товар з огляду на їх природу і склад має властивість не вогнетривких сумішей для підготовки поверхні внутрішніх стін будівлі, тому зазначений товар слід віднести до товарної позиції НОМЕР_2 УКТЗЕД.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

20.10.2005 року між ТОВ «Єврогіпс» та фірмою «GIPS GELISTRILMIS INSSAT MALZEMELERI VE PERLITLI SIVA SANAYI TIC. A.S.» (Туреччина) був укладений контракт № 315 купівлі-продажу будівельних матеріалів (а.с. 71-74).

При здійсненні операції імпорту відповідно до умов зазначеного контракту, позивачем була подана тимчасова митна декларація ІМ 40 № 512000001/8/000076 від 30.10.2008 року (а.с. 11-12), в якій у графі 31 зазначено: штукатурка гіпсова будівельна у вигляді дрібнодисперсних порошків білого кольору, виготовлені на основі гіпсових вяжучих, частково зневодненого кальцинуванням гіпсу (СаSО 4ХО, 5Н2О) з функціональними добавками, включаючи домішки карбонату кальцію та уповільнювачі без таких добавок як пластифікатори, цемент азбест, пігменти, барвники, олії, оливи, каучук, клей, полімерні звязуючі смоли для використання у будівництві «ІЗО» містить 2% спученого перліту, ~20 % карбонату кальцію сумісно з гідроксидом кальцію. «САТЕН» не містить силікатів, гідроксид кальцію, перліту, піску, містить ~ 15% карбонату кальцію. САТЕН (по 30 кг) 550 Б/Б 24750 мішків, САТЕН (по 25 кг) 300 Б/Б 16200 мішків, ІЗО (по 30 кг) 1150 Б/Б 51750 мішків, виробник - GIPS GELISTRILMIS INSSAT MALZEMELERI VE PERLITLI SIVA SANAYI TIC. A.S., країна походження Туреччина. 2 місць 2000 бігбегів.3.0., а у графі 33 визначений код товару згідно з УКТЗЕД НОМЕР_1.

За запитом Дністровської митниці від 04.11.2008 року № 22/01-260/2 центральним митним управлінням лабораторних досліджень та експортної роботи (далі ЦМУЛДЕР) була проведена експертиза відібраних проб та зразків, направлена на визначення фізико-хімічних характеристик товару, за результатом якої складений висновок від 20.11.2008 року № 12.2-325 (а.с. 14-16), яким визначено, що за визначеними показниками проби товарів не суперечать інформації, наведеної у графі 31 ВМД.

02.12.2008 року відділом контролю митної вартості та номенклатури Дністровської митниці на підставі поданих товаросупровідних документів, Висновку експерта ЦМУЛДЕР від 20.11.2008 року № 12.2-325 прийнято рішення про визначення коду товару від 02.12.2008 року № КТ-512-11-08 (а.с. 17-19), яким визначений код товару згідно з УКТЗЕД НОМЕР_2.

27.01.2009 року головним інспектором ВМО № 1 складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 512000001/2009/000013 (а.с. 20-21) із зазначенням, що митна декларація не може бути прийнята з причин порушення вимог ст. 313 Митного кодексу України та вимогою привести у відповідність заповнення гр. 33 ВМД відомостям, зазначеним у рішенні про визначення коду товару від 02.12.2008 року № КТ-512-10-08.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Митного кодексу України митна справа є складовою зовнішньополітичної і зовнішньоекономічної діяльності України. У митній справі Україна додержується визнаних у міжнародних відносинах систем класифікації та кодування товарів, єдиної форми декларування експорту та імпорту товарів, митної інформації, інших міжнародних норм і стандартів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Кодексу безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи України.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 14 Митного кодексу України регіональна митниця є митним органом, який на території закріпленого за ним регіону в межах своєї компетенції здійснює митну справу та забезпечує комплексний контроль за додержанням законодавства України з питань митної справи, керівництво і координацію діяльності підпорядкованих йому митниць та спеціалізованих митних установ і організацій. Регіональна митниця є юридичною особою і здійснює свою діяльність відповідно до законодавства України та положення, яке затверджується наказом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади в галузі митної справи.

Частинами 1, 2 ст. 311 Митного кодексу визначено, що українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

В УКТЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 313 Кодексу митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. При цьому згідно з ч. 2 цієї статті рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Статтею 314 Кодексу визначено, що з метою встановлення достовірних відомостей про товари та їх відповідності опису класифікаційних групувань УКТЗЕД митні органи можуть вимагати від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та громадян зразки товарів та техніко-технологічну документацію на такі товари для проведення експертизи.

Порядок надання зразків товарів та техніко-технологічної документації на них, строки і порядок проведення експертизи, а також порядок розпорядження зразками та документацією визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби України від 07.08.2007 року № 667, до компетенції відділу контролю митної вартості та номенклатури (далі ВКМВН) згідно з напрямом діяльності та цим Порядком, зокрема, належить вирішення складних і спірних питань класифікації товарів, які виникають при здійсненні їх митного контролю і не можуть бути вирішені в ПМО, прийняття рішення про визначення коду товару (далі - Рішення), тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ цього Порядку посадові особи ВКМВН здійснюють класифікацію товарів за запитами ПМО при вирішенні складних і спірних питань класифікації товарів.

Вирішення питань класифікації товарів здійснюється посадовими особами ВКМВН згідно із законодавством України на основі поданих до митного контролю та митного оформлення документів, які передаються до ВКМВН разом із запитом. Форма запиту наведена в додатку 3 до Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.04.2005. Пунктом 10 цього розділу визначено, що рішення приймається ВНКТ (ВКМВН) на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару згідно з вимогами УКТЗЕД.

Відповідно до п. 12 розділу ІІІ Порядку, якщо ВКМВН приймається рішення, яке не відповідає інформації, заявленій декларантом у митній декларації, то ця митна декларація не може використовуватися для митного оформлення класифікованого товару. Для здійснення митного оформлення класифікованого товару митному органу подається нова митна декларація. При цьому інформація у відповідних графах митної декларації повинна відповідати інформації, зазначеній у рішенні.

Відповідно до ст. 86 Митного кодексу України митна декларація приймається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом.

Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом.

Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла, проставленням відміток на бланку митної декларації та відповідним записом у документах митного органу.

З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.

Митний орган не має права відмовити в прийнятті митної декларації, якщо декларантом виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова митного органу в прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанту.

Згідно з п. 2 Порядку оформлення й використання Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, затвердженої наказом Державної митної служби України від 12.12.2005 року № 1227, у всіх випадках відмови невідкладно оформлюється Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Судом встановлено, що листом Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 14.08.2008 року № 29/2-11.2/5962-ЕП (а.с 89) до відома начальників регіональних митниць, начальників митниць було доведено, що визначальним для класифікації будівельних сумішей з вмістом гіпсових вяжучих у товарних позиціях НОМЕР_1 або НОМЕР_2 є їх хімічний склад, процентне співвідношення та функції домішок, та зазначено, що, враховуючи наявну інформацію щодо хімічного складу товарів та їх використання у якості штукатурок, правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів, будівельні суміші на основі гіпсу (штукатурки) можуть розглядатись в межах товарної позиції НОМЕР_2, а також запропоновано посилити контроль за правильністю класифікації будівельних гіпсових сумішей з метою забезпечення сплати митних платежів у повному обсязі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Єдиний митний тариф України» Єдиний митний тариф України - це систематизований звід ставок мита, яким обкладаються товари та інші предмети, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі цієї території. Ставки Єдиного митного тарифу України є єдиними для всіх суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форм власності, організації господарської діяльності та територіального розташування, за винятком випадків, передбачених законами України та її міжнародними договорами.

Згідно зі ст. 4 цього Закону товари та інші предмети, що ввозяться на митну територію України і вивозяться за межі цієї території, підлягають обкладенню митом, якщо інше не передбачено цим Законом.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про митний тариф України».

Положеннями Закону України «Про митний тариф України» передбачено, що митний тариф України - це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України.

З метою забезпечення належного рівня участі України в міжнародних торговельно-економічних відносинах та зближення нормативно-правової бази України до системи загальноприйнятих норм міжнародного права, згідно з Указом Президента України від 17.05.2002 року № 466/2002 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів Україна приєдналася до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14.06.1983 року із змінами, внесеними протоколом від 24.06.1986 року.

Згідно зі ст. 1 Міжнародної конвенції, Гармонізована система опису та кодування товарів номенклатура, яка включає товарні позиції, субпозиції та відносні до них цифрові коди, примітки до розділів, груп та субпозицій, а також Основні правила класифікації та тлумачення Гармонізованої системи, наведені у додатку до Конвенції.

Відповідно до ст. 312 Митного кодексу України ведення УКТЗЕД, зокрема, передбачає відстежування змін та доповнень до міжнародної основи УКТЗЕД, пояснень та інших рішень по тлумаченню цієї основи, що приймаються Всесвітньою митною організацією.

Так, судом досліджений лист Директорату з питань тарифів та торгівлі Всесвітньої митної організації від 07.01.2009 року № 09NL0033-ТА, наданий у відповідь на лист Державної митної служби України від 29.08.2008 року № 11/2-29/9598 щодо уточнення підходів Секретаріату ВМО до класифікації згідно з Гармонізованою системою товару «гіпсові вяжучі будівельні (штукатурки) «ABS Siva gypsum plaster», «ABS Saten finish plaster» (а.с. 91-92) та його переклад (93-94), з якого вбачається, що Секретаріат погоджується з думкою Державної митної служби України, що згадані товари з огляду на їх природу та склад мають властивості невогнетривких сумішей для підготовки поверхні внутрішніх стін будівлі та мають класифікуватись у товарній позиції 3214 (під позиція 3214.90).

Згідно з описом товарної номенклатури Митного тарифу України товарної позиції 3214 до неї віднесені замазки для скла, садові замазки, цементи смоляні, замазки (для ущільнення) та інші мастики; шпаклівки для малярних робіт; невогнетривкі суміші для підготовки поверхні фасадів, внутрішніх стін будівель, підлоги, стелі тощо.

Таким чином, невогнетривкі суміші для підготовки поверхні внутрішніх стін будівлі віднесені Митним тарифом України саме до товарної позиції 3214, тоді як згідно з описом товарної номенклатури Митного тарифу Україну товарної позиції 2520 до неї віднесені гіпс; ангідрит; гіпсові в'яжучі (у вигляді кальцинованого гіпсу або сульфату кальцію), забарвлені чи незабарвлені, із вмістом або без вмісту невеликої кількості прискорювачів чи уповільнювачів.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на листи адміністрації Премєр-міністра Туреччини та Генерального департаменту (департаменту радника по митним справам), а також звіти хімічного складу матеріалів, які містяться у матеріалах справи (а.с. 24-61) в обґрунтування своєї позиції щодо порушення відповідачем положень Гармонізованої системи опису та кодування товарів, оскільки думка державних органів Туреччини з питань визначення кодів товару не є відображенням правильності застосування Гармонізованої системи опису та кодування товарів. Зазначений висновок суду підтверджується листом Директорату з питань тарифів та торгівлі Всесвітньої митної організації, до компетенції якого віднесено надання пояснень та інших рішень по тлумаченню Гармонізованої системи опису та кодування товарів, які відповідно до ст. 312 Митного кодексу України є обовязковими для врахування митними органами.

Посилання позивача на висновок експерта Одеської регіональної торгово-промислової палати від 13.02.2009 року № УТЄ-363 (а.с. 23), яким встановлено код по УКТЗЕД для визначеного товару НОМЕР_1, суд також вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Згідно із положеннями ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» до повноважень торгово-промислових палат, зокрема, віднесено право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно до ч. 2 цієї статті методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України. Зі змісту ст. 11 вказаного Закону вбачається, що до компетенції торгово-промислових палат віднесено лише право визначати вартість товару, а визначення коду товару за УКТЗЕД не входить відповідно до положень чинного законодавства України до кола повноважень торгово-промислових палат, тоді як ст. 313 Митного кодексу України таке право безпосередньо закріплено за митними органами.

Враховуючи той факт, що висновок експерту Одеської регіональної Торгово-промислової палати від 13.02.2009 року № УТЄ-363 прийнятий ним з перевищенням повноважень, покладених на торгово-промислові палати чинним законодавством України, до нього не може застосовуватись положення ч.2. ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні».

Суд не приймає до уваги посилання позивача в обґрунтування правильності визначення ним коду товару згідно з УКТЗЕД на той факт, що до визначеного випадку він вже здійснював імпортні операції з аналогічним товаром, визначаючи при митному оформленні код УКТЗЕД товарної позиції 2520, що підтверджується вантажною митною декларацією, виходячи з того, що на момент митного оформлення таких товарів у попередніх періодах, митні органи не володіли інформацією, яка була викладена у листі Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 14.08.2008 року № 29/2-11.2/5962-ЕП.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає ознак протиправності рішення відділу контролю митної вартості та номенклатури Дністровської митниці від 02.12.2008 року №КТ 512-10-08 та картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 27.01.2009 року №512000001/2009/000013.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Єврогіпс» необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Єврогіпс» до Дністровської митниці Державної митної служби України про визнання нечинним рішення про визначення коду товару від 02.12.2008 року №КТ 512-10-08, скасування картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 27.01.2009 року №512000001/2009/000013 та зобовязання здійснювати митне оформлення товару (Штукатурка гіпсова будівельна САТЕН, штукатурка гіпсова будівельна ІЗО) за контрактом № 315 від 20 жовтня 2005 року у повному обсязі з дотриманням строків визначених Митним кодексом України з обовязковим визначенням у графі 33 ВМД коду УКТ ЗЕД 2520 20 10 00 по тимчасовій декларації ІМ 40 №512000001/8/000076 від 30.10.2008 року відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 30.06.2010 року.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

відмовлено повністю

30 червня 2010 року.