Справа № 813/6479/14
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року Справа № 876/10161/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Большакової О.О.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

представника позивача Цюзик Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 813/6479/14 за позовом державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління» до Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року державне підприємство «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління» (надалі - Підприємство) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати нечинним і скасувати податкове повідомлення-рішення Сокальської об'єдна-ної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Львівській області (надалі - Сокальська ОДПІ) від 19.06.2014 року за № , яким щодо Підприємства застосовано штраф у сумі 15 145,40 грн за затримку сплати суми грошового зобов'язання.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що при винесенні податкового повідомлення-рішення відповідачем не було взято до уваги правовий статус відокремленого підрозділу «Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління» ДП «Львіввугілля» та не враховано факту зменшення податку на прибуток за результатами останнього календарного періоду, а не сплати консолідованого податку на прибуток підприємств.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило ДП «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління», яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи та з неповним з'ясуванням, що мають значення для справи. Тому просило скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тими ж аргументами, що й вимоги позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Пунктом 133.1 статті 133 ПК України визначено, що платниками податку з числа резидентів є: суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами; відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у підпункті 133.1.1 цього пункту, визначені відповідно до розділу I цього Кодексу, за винятком представництв.

Порядок нарахування податку в разі наявності відокремлених підрозділів у складі платника податку - юридичної особи визначений пунктом 152.4 статті 152 ПК України.

Згідно із абзацами першим та сьомим цього пункту платник податку, який має у своєму складі відокремлені підрозділи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади може прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку та сплачувати податок за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, а також за своїм місцезнаходженням, визначений згідно з нормами цього розділу та зменшений на суму податку, сплаченого за місцезнаходженням відокремлених підрозділів. Відповідальність за своєчасне та повне внесення сум податку до бюджету за місцезнаходженням відокремлених підрозділів несе платник податку, у складі якого знаходяться такі відокремлені підрозділи.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 11 червня 2014 року Сокальською ОДПІ проведено перевірку ДП «Львіввугілля» з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток ВП «Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління» ДП «Львіввугілля», про що складено акт від того ж числа за № 318/150/34987316.

Перевіркою встановлено порушення Підприємством вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), а саме: несвоєчасно сплачено 75 777,00 грн узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток за І півріччя 2013 року по ВП «Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління» ДП «Львіввугілля».

Встановлено, що Підприємством було подано розрахунок податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за І півріччя 2013 року № від 19.08.2013 року, яким визначено податкове зобов'язання в сумі 2 280 709,00 грн, граничний термін сплати - 19.08.2013 року.

Частину цього зобов'язання в сумі 75 777,00 грн позивач погасив лише 19.11.2013 року, із затримкою на 92 календарних дні, за рахунок декларування позивачем в розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємств за ІІІ квартал 2013 року (№ від 07.11.2013 року) в рядку 8 «податок на прибуток відокремленому підрозділу платника консолідованого податку на прибуток, нарахований за результатами останнього календарного кварталу звітного (податкового) періоду».

На підставі акта перевірки, відповідно до встановлених порушень та згідно зі статтею 126 ПК України за затримку на 92 календарних дні сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 75 777,00 грн податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 19.06.2014 року за № , яким щодо Підприємства застосовано штраф у розмірі 20 % в сумі 15 155,40 грн.

Встановлено, що часткове погашення податкового боргу було здійснене згідно картки особового рахунку ВП «Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління» в сумі 75777,00 грн, за рахунок задекларованого та нарахованого 19.11.2013 року в картці особового рахунку від'ємного значення суми податкового зобов'язання згідно поданого розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємства від 07.11.2013 року № на суму 75 777,00 грн.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що контролюючий орган правомірно застосував до позивача штрафні санкції, визначені статтею 126 ПК України, в розмірі 20 % погашеної суми боргу (75 777,00 грн) у сумі 15 155,40 грн, оскільки позивач порушив строки сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток, нарахованого згідно з розрахунком від 19.08.2013 року, - таке було погашене із затримкою на 92 календарних дні.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції правильними.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Підпунктами 14.1.156, 14.1.175 та 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк); податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'я-зання; погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно із пунктом 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

За приписами пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначено в пунктах 4.1 та 4.3 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України 18 липня 2005 року за № 276 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 серпня 2005 року за № 843/11123, нарахуванню в особових рахунках платників підлягають: податкові зобов'язання, штрафні санкції та пеня, самостійно визначені платником; податкові зобов'язання, штрафні санкції та пеня, нараховані органом державної податкової служби та узгоджені платником відповідно до чинного законодавства.

Нарахування платежів до бюджету в особових рахунках платників податків здійснюються відповідно до порядків адміністрування відповідних податків, розроблених на підставі чинного законодавства. Нарахування узгоджених податкових зобов'язань у картках особових рахунків платників здійснюється датою граничного терміну сплати зазначених зобов'язань.

Відповідно до пункту 11.4 цієї Інструкції під погашенням податкового боргу за певним видом платежу слід розуміти зменшення абсолютного значення від'ємного сальдо розрахунків платника з бюджетом та пені, підтверджене відповідним документом.

Згідно зі статтею 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Суд апеляційної інстанції відкидає як безпідставні покликання апелянта на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги правовий статус відокремленого підрозділу «Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління» ДП «Львіввугілля», оскільки відповідно до матеріалів справи ДП «Львіввугілля» перебуває на обліку в СДПІ з ОВП у м.Львові МГУ Міндоходів, а відокремлений підрозділ «Шахтоспецмонтажно-налагоджу-вальне управління» - в Сокальській ОДПІ і кожен з них сплачує податок на прибуток за місцем перебування на обліку.

При цьому, колегія суддів погоджується із запереченнями Сокальської ОДПІ в тому, що обрання юридичною особою - платником податку на прибуток особливого порядку сплати такого податку (консолідовано) не позбавляє її відокремлені підрозділи статусу платника податку на прибуток. Оскільки проводилась перевірка саме відокремленого підрозділу, тому й штрафні санкції були нараховані саме йому.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Сокальської ОДПІ від 19.06.2014 року за № є правомірним, тому суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу в задоволенні його вимог.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахтоспецмонтажно-налагоджувальне управління» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 813/6479/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді О.О.Большакова

Н.М.Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 04 вересня 2015 року.