Справа № 2221/367/2012
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2221/367/2012

Головуючий у 1-й інстанції: Кульбаба А.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

25 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сокольвак Ю.В.,

представника відповідача: Вірстюка Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області на ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 (далі - позивач) до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання неправомірної бездіяльності,

В С Т А Н О В И В :

В червні Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Хмельницькій області звернулось до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Ярмоленецького районного суду Хмельницької області від 12.03.2012.

Ухвалою Ярмоленецького районного суду Хмельницької області від 18.06.2015 у задоволенні вказаної заяви відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити заяву про зміну способу і порядку виконання рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12.03.2012 визнано неправомірною бездіяльність відповідача, яка виразилась у не нарахуванні та не виплаті позивачу компенсації за порушення строків виплати належного йому щомісячного довічного грошового утримання за період з січня 2005 року по листопад 2011 року включно та зобов'язано відповідача провести нарахування і виплату позивачу компенсації за порушення строків виплати належного йому щомісячного довічного грошового утримання за період з січня 2005 року по листопад 2011 року включно відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати".

На виконання вказаної постанови суду постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Хмельницькій області 21.01.2015 відкрито виконавче провадження про зобов'язання територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області провести нарахування і виплату позивачу компенсації за порушення строків виплати щомісячного довічного грошового утримання за період з січня 2005 року по листопад 2011 року включно. На виконання постанови Ярмолинецького районного суду від 12.03.2012 територіальним управлінням нараховано позивачу зазначену заборгованість в сумі 23679 грн. 40 копійок.

Державною казначейською службою України на підставі звернень стягувачів (суддів), на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунку 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів" здійснюється безспірне списання коштів, і, як наслідок заблоковано рахунки за цією бюджетною програмою, призупинено проведення платежів ДСА України за відповідним кодом програмної класифікації видатків державного бюджету за кодом економічної класифікації видатків бюджету, що робить на даний час неможливим виконання постанови Ярмолинецького районного суду від 12.03.2012.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що встановлена судом обставина не дає підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до ст. 263 КАС було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум буде здійснена після надходження відповідних сум з державного бюджету.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606 - XIV, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також встановлення чи про зміну способу і порядку виконання. Рішення про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання повинно бути прийнято у 10-денний строк і може бути оскаржено у встановленому порядку. По інших рішеннях відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання не допускаються.

Так, звертаючись з заявою до суду про зміну способу виконання судового рішення, відповідач фактично просив змінити зміст резолютивної частини рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим.

Частиною 1 ст. 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Отже, положеннями вищевказаної норми встановлено певний перелік обставин, що можуть бути підставою для встановлення способу і порядку виконання рішення суду.

Підставою для застосування правил ст. 263 КАС України є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в адміністративній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Приписами ст. 263 КАС України передбачено зміну способу чи встановлення способу виконання саме резолютивної частини рішення, яка містить висновки по суті позовних вимог.

Таким чином, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення обставиною, що перешкоджає його виконанню, є не визначення способу та порядку його виконання, а тому суд не може змінювати змісту резолютивної частини судового рішення.

Викладені в заяві вимоги стосуються вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

При цьому, у постанові від 11.11.2014 у справі № 21-394а14 Верховний Суд України зазначив, що зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання здійснити виплату із зобов'язання на стягнення такої виплати є незаконною.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відтак, зазначені в поданні вимоги не можуть бути обставинами, що є підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 01 вересня 2015 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.