Справа № 2-а-6534/11
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-6534/11
________БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» червня 2011 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Лобко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Броварах Київської області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок пенсії та виплаїпу недоплаченої суми пенсії,

встановив:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Броварах Київської області (далі - ОСОБА_2 ПФУ) про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату їй, як дружині померлого із числа ліквідаторів категорії 1 аварії на ЧАЄС пенсії по втраті годувальника відповідно до ст.52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач зверталася до ОСОБА_2 ПФУ з проханням провести перерахунок про нарахування та виплату їй пенсії по втраті годувальника у розмірах, передбачених ст.52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте у задоволенні її прохання відмовлено. Вважає дії відповідача такими, що порушують її права і свободи, оскільки зазначеними вище статтями Закону визначено розмір щомісячної компенсації в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Просить визнати неправомірними дії ОСОБА_2 ПФУ щодо відмови у здійсненні перерахунку їй пенсії відповідно до ст.52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати ОСОБА_2 ПФУ здійснити з 18 листопада 2010 року нарахування їй щомісячну компенсацію в разі втрати годувальника в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася. У позовній заяві позивача викладено клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ ухвалу про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів отримав 17 червня 2011 року, що підтверджується повідомленням про вручення повістки (а.с.13). Заперечень проти позову або заяву про визнання позову відповідач до суду не надав. У судове засідання представника не направив про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3, смерть якого пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС. Позивач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в УПФ місті Бровари й отримує нараховану відповідачем щомісячна компенсація по втраті годувальника, розмір якої обчислений у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України. Позивач звернулася до відповідача із заявою про нарахування пенсії у розмірах, встановлених ст.52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в перерахунку пенсій було відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової" втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до чинної на час правовідносин ст.52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до членів сім'ї померлого годувальника, призначається щомісячна компенсація в разі втрати годувальника на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Позивач має право на призначення та виплату щомісячної компенсації у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України ч.2 ст.46.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру щомісячної компенсації позивачу застосуванню підлягають ст.52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанови Кабінету Міністрів України, зокрема Постанови від 28 травня 2008 року № 530, від 16 липня 2008 року № 654, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

За змістом положень ч.2 та ч.3 ст.22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч.3 ст.67 зазначеного Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до ст.52 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивача має визначатись виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачем повинен проводитися, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Дії відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо непроведення перерахунку розміру щомісячної компенсації за втрату годувальника, позивача згідно із ст.52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та доплатити їй недоплаченої суми пенсії суд вважає протиправними.

Однак, необхідно визначити кінцеву дату здійснення відповідачем перерахунку та виплати підвищення до пенсії позивача, оскільки на майбутнє суд не має повноважень приймати рішення і права позивача в майбутньому не порушені.

Приймаючи до уваги ті обставини, що позивач ОСОБА_1 просила зобов'язати ОСОБА_2 ПФУ провести з 18 листопада 2010 року перерахунок пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком щомісячну компенсацію в разі втрати годувальника, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги враховуючи ст.99 КАС України, за період з 18 листопада 2010 року по 18 травня 2011 року, з урахуванням виплачених коштів.

На підставі ст.ст. 49, 50, 52, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст.ст. 7-11, 71, 86, 159-163, 183-2, 256 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Броварах Київської області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправними.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Броварах Київської області провести з 18 листопада 2010 року по 18 травня 2011 року перерахунок ОСОБА_1 щомісячну компенсацію за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.52, ч.З ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та доплатити їй недоплачену суму пенсій з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду в частині присудження підвищення та виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин