Справа № 804/9525/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2015 р. Справа № 804/9525/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Коренева А.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мясна весна» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови від 14.05.15 та визнання дій протиправними, -
Відповідач, Дніпропетровська митниця ДФС, проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що оскаржувані рішенні та картки відмови прийняті обґрунтовано, адже позивачем не підтверджено належними документами заявлену митну вартість за ціною контракту. Правом участі в судовому засіданні відповідач не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Вивчивши доводи позову та заперечень, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд при винесені постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Зі змісту оскаржуваних рішень та карток відмови вбачається, що вони прийняті відповідачем за результатами опрацювання поданих позивачем ОСОБА_1 митної вартості від 06.05.15 №110120000/2015/405200 та від 09.06.15 № 110120000/2015/406995.
Сторонами визнано, матеріалами справи підтверджено, що позивач 06.05.15 та 09.06.15 звернувся до відповідача для здійснення митного оформлення товару «лізин: L-лізин моногідрохлорид 98,5% кормовий», який надійшов на адресу Позивача на виконання зовнішньоекономічного контракту № 15-05-2014 GC від 15.05.14, укладеного між позивачем (покупець) та компанією „GOLDEN GAIN INC-LTD» (Китай, продавець). Митна вартість товару заявлена декларантом за основним методом визначення митної вартості (за ціною угоди) на 1400,00 $/т.
Використовуючи свої повноваження, посадова особа митниці направила декларанту електронні повідомлення із сформованим переліком документів, необхідних для надання на вимогу митниці, а саме: - документи, що містять відомості про вартість страхування; - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угод контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угод контрактом); - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржо організацій про вартість товару або сировини.
Підставою для направлення позивачу означених повідомлень слугували доводи посадової особи відповідача про те, що складовими митної вартості на умовах поставки CIF, є, в тому числі, страхові витрати, але до митного оформлення декларантом надані страхові полюси датовані 05.03.15 та 25.04.15, тобто на момент узгодження та формування ціни товару - 10.02.15 та 06.04.15 страхових полісів ще не існувало, а отже сума страхових витрат була невідомою та не могла бути включена до ціни товару. Крім того, відповідачем зазначено, що поліс транспортного страхування не містить відомості щодо вартості страхування. Отже, у порушення вимог п.2 ст.53 МКУ, документи, що містять відомості про вартість страхування, декларантом, на думку відповідача, до митного оформлення не надано.
Крім того, позивачем були надані письмові пояснення щодо зазначених у повідомленні № 101597 від 06.05.2015р. митним органом зауважень: «Як вірно було встановлено Митним органом у повідомленні - товар, що оцінюється, постачається на умовах CIF Одеса (відповідно до умов Інкотермс 2010). Правилами ІНКОТЕРМС 2010, зокрема статтею A3 ("а" та "Ь") встановлено, що Продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення та застрахувати вантаж. В даному випадку вартість партії товару визначена на умовах поставки CIF (Вартість/Страхування/Фрахт - оплачені до (... назва місця призначення) - порт Одеса Україна. Відповідно до офіційного тлумачення правил Інкотермс термін "вартість/страхування/фрахт - доставка та страхування оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару на борт судна, а також повинен застрахувати вантаж, таким чином продавець зобов'язаний оплатити витрати та фрахт та страхування, необхідні для доставки товару у названий порт призначення. Згідно зазначеного базису поставки продавець несе витрати із фрахту та страхування, необхідне для перевезення товару. Враховуючи викладене вартість навантажувальних робіт (як складової фрахту) під час доставки товару та вартість страхування до порту призначення (Одеса) на момент поставки товару вже включені у його вартість, як складові митної вартості. Посилання митного органу на те, що страховий поліс видано 05.03.2015, а ціна товару, на заявлених умовах постачання CIF Одеса сформована 10.02.2015 р., як на передумову неприйняття заявленої декларантом митної вартості товару, є безпідставними, бо Сторони зовнішньоекономічного договору вправі вільно визначати та узгоджувати ціну товару, та Продавець, при узгодженні вартості товару, брав на себе зобов'язання забезпечити поставку товару на узгоджених умовах, за узгодженою ціною та в узгоджений термін, а Покупець брав на себе обов'язок сплатити узгоджену вартість товару. Так, сторони, відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту № 15-05-2014 GG від 15.05.2014р., уклали додаток № 7 від 10.02.2015р., в якому визначили вартість товару Л-Лізин у розмірі 1400,00 USD за тону, загальна кількість товару 72 тон, загальна вартість партії товару на умовах поставки СІР порт Одеса - 100 800,00 USD (згадані документи були надані до митного оформлення під час подання первинної митної декларації). З огляду на викладене, позивач вважає висновки митного органу про те, що страховий поліс, виданий 05.03.2015р. не кореспондується із датою формування ціни - є безпідставними, необґрунтованими та такими, що' не мають жодного відношення до визначення митної вартості Товару, відповідно до положень Митного кодексу України».
Крім того, позивачем були надані письмові пояснення щодо зазначених у повідомленні № 105480 від 10.06.2015р митним органом зауважень: «Як вірно було встановлено Митним органом у повідомленні - товар, що оцінюється, постачається на умовах CIF Одеса (відповідно до умов Інкотермс 2010). Правилами ІНКОТЕРМС 2010, зокрема статтею A3 ("а" та "b") встановлено, що Продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення та застрахувати вантаж. В даному випадку вартість партії товару визначена на умовах поставки CIF (Вартість/Страхування/Фрахт - оплачені до (... назва місця призначення) - порт Одеса Україна. Відповідно до офіційного тлумачення правил Інкотермс термін "вартість/страхування/фрахт - доставка та страхування оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару на борт судна, а також повинен застрахувати вантаж, таким чином продавець зобов'язаний оплатити витрати та фрахт та страхування, необхідні для доставки товару у названий порт призначення. Згідно зазначеного базису поставки продавець несе витрати із фрахту та страхування, необхідне для перевезення товару. Враховуючи викладене вартість навантажувальних робіт (як складової фрахту) під час доставки товару та вартість страхування до порту призначення (Одеса) на момент поставки товару вже включені у його вартість, як складові митної вартості. Посилання митного органу на те, що страховий поліс видано 25.04.2015, а ціна товару, на заявлених умовах постачання CIF Одеса сформована 06.04.2015 р., як на передумову неприйняття заявленої декларантом митної вартості товару, є безпідставними, бо Сторони зовнішньоекономічного договору вправі вільно визначати та узгоджувати ціну товару, та Продавець, при узгодженні вартості товару, брав на себе зобов'язання забезпечити поставку товару на узгоджених умовах, за узгодженою ціною та в узгоджений термін, а Покупець брав на себе обов'язок сплатити узгоджену вартість товару. Зазначення про невідповідність в англомовній версії та російському перекладі проформи інвойсу від 07.04.15 № VIV93 відомостей щодо номеру додатку по контракту не відповідає дійсності, з огляду на те, що і в англомовній версії і в російському перекладі проформи інвойсу від 07.04.2015 № VIV93 вказано один і той самий номер додатку до контракту - №8. Також було зауважено, що контракт має умови поставки CIF порт Одеса (відповідно до Incoterms 2010 р.), що передбачає сплату Продавцем витрат на страхування та фрахт, необхідні для поставки товару в зазначений порт призначення. З огляду на положення ч.11 ст.58 Митного кодексу України, ТОВ «ТОРПВЕЛЬНІЙ БУДИНОК «М'ЯСНА ВЕСНА»» не включало до митної вартості інші витрати, через що відсутні додаткові договори (угоди, контракти) із третіми особами, що пов'язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, через що не здійснювалися розрахунки із третіми особами.
За результатами розгляду поданих позивачем первісно та додатково документів та пояснень, відповідачем повідомлено позивачем наступне. У підтвердження заявленої митної вартості товару, до митного оформлення декларантом надано скановану копію декларації країни відправлення (Китай) із зазначенням умов поставки CIF і заявленої вартості партії товару. При цьому, відповідні графи митної декларації країни відправлення (Китай) не містять відомості про вартість перевезення та страхування вантажу, які заповнюються при вказаних умовах поставки CIF. Відсутність відомостей, про вартість перевезення та страхування у відповідних графах митних декларацій Китаю, що наявні у митниці та які надаються іншими імпортерами, відповідає умовам поставки FOB. Враховуючи зазначене, наявна вірогідність не включення у повному обсязі складових митної вартості, передбачених заявленими умовами поставки CIF, з урахуванням положень частини десятої статті 58 Кодексу. Листами продавця «Golden Gain Inc.LTD» до митниці надіслано заяву про включення до ціни товару страхових витрат, повязаних з доставкою партії товару. Відповідно до положень ст. 52 Кодексу декларант зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджений даних, що піддаються обчисленню. За терміном CIF згідно Інкотермс обовязки та витрати на страхування та перевезення вантажу до визначеного місця призначення покладаються на продавця товару. У порушення вимог п.2 ст.53 Кодексу документи, що містять відомості про вартість страхування, не надано декларантом до митного оформлення. Згідно наданого до митного оформлення прайс-листа виробника, ціна товару зазначена без посилання на умови поставки, тобто, до вказаної ціни товару не включені будь-які додаткові витрати. Прайс - лист продавця „Golden Gain Inc.LTD від 09.02.2015 містить відомості про ціну товару ЛІЗИН: L-ЛІЗИН МОНОГІДРОХЛОРИД 98.5% КОРМОВИЙ (L-Lysine HCL Feed Grade) кормовий на рівні 1 400 дол.США/тонну. Відомості про умови поставки, на яких сформовано вказану ціну, також не зазначені у наданому прайс-листі продавця. Крім того, прайс-лист продавця від 09.02.2015 містить відомості, що продавець бере на себе відповідальність лише за завантаження і якість продукту. Інших умов постачання та витрат продавця не зазначено. За умови морського перевезення вказані витрати продавця (завантаження) відповідають терміну FOB порт відправлення, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс), на заявлених умовах поставки CIF Одеса продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару та понести витрати, повязані з доставкою товару до призначення, здійснити страхування вантажу. Враховуючи зазначене, наявні підстави вважати, що до заявленої декларантом митної вартості товару не включені витрати на перевезе страхування вантажу як складові митної вартості на заявлених умовах поставки CIF Одеса. Документи у підтвердження заявлених у листах продавця відомостей щодо понесених витрат, не надані декларантом до митного оформлення, що унеможливлює проведення обчислення повноти включення складових заявленої митної вартості товару. Лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» носить консультаційний характер та надає відомості про рівень ціни на кормову добавку без врахування особливостей конкретної зовнішньоекономічної угоди. Зазначений лист містить посилання на Інтернет - сайти www.alibaba. maid-in-china.com, що є он-лайн платформами для бізнесу, провід постачальниками онлайнових маркетингових послуг для імпортерів експортерів, дає можливість створювати власні профілі будь-якій компаній реєструватися будь-якому користувачу. Останнє унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, перевірку цін даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних.
Позивач, не погоджуючись із прийнятими рішеннями та неврахуванням поданих ним для підтвердження митної вартості документів, керуючись ч.8 ст.55 Митного кодексу України, додатково надав митному органу із супровідним листом №3549 від 22.07.15 копії наступних додаткових документів: - лист покупця щодо вартості послуг транспортування, навантаження, перевантаження, зберігання б/н від 07.05.15 (із перекладом); - Лист продавця щодо вартості послуг транспортування, навантаження, перевантаження, зберігання б/н від 08.05.15 (із перекладом); - Лист продавця про підтвердження оплати б/н від 16.03.15р. (із перекладом); а із супровідним листом №3550 від 22.07.15 копії наступних додаткових документів: - Лист покупця щодо прямого контракту з виробником б/н від 10.06.2015р. (із перекладом); - Лист продавця щодо прямого контракту з виробником б/н від 11.06.2015р.; (із перекладом), - Лист продавця щодо отримання оплати за товар б/н від 12.05.2015р. (із перекладом).
Відповідач, розглянувши вказані листи позивача, повідомив останнього листом від 22.07.15 № 1726/10/04-50-25-02 про залишення без змін оскаржуваних рішень з підстав, наведених в раніше направлених позивачу електронних повідомленнях.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість доводів відповідача і винесених на їх підставі спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Основним нормативно-правовим актом, яким врегульовані спірні правовідносини, є Митний кодекс України (далі МКУ).
Відповідно до ст. 49 цього Кодексу митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (стаття 50 МКУ).
Згідно з ч.2 ст.53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5 і ч.6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Положеннями ст. 54 МКУ визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.54 МКУ орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Приписами ч.6 ст.54 МКУ визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у гл.9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МКУ. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 30.06.15 у справі за позовом ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» до Миколаївської митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправною та скасування рішення та картки відмови.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до умов контракту поставка товару позивачу здійснювалась на умовах CIF Одеса. Перевезення здійснювалось пароплавом.
Відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів ІНКОТЕРМС CIF (Cost, Insurance, Freight - Вартість, страхування і фрахт) продавець зобов'язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, а продажна ціна включає в себе вартість товару, фрахт або транспортні витрати, а також вартість страхування для морських перевезень. Продавець для умов CIF повинен отримати страховий поліс, який допускає передачу для покриття ризиків, повязаних з доставкою вантажу, страховим компаніям. Тобто за умовами терміна CIF на продавця покладається обов'язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Продавець за умовами CIF повинен отримати страховий поліс, який повинен покривати CIF-ціну плюс 10 %, і по можливості, бути у валюті контракту.
Зі змісту зовнішньоекономічного контракту від 15.05.14 №15-05-2014 GG вбачається, що до ціни товару входить вартість: - навантажувальних робіт, - анотацій до товару, - пакування товару, - маркування товару, - транспортування товару до міста доставки, - вартість покриття ризиків до моменту поставки товару (а.с.46). Відповідно до додатку №7 до вказаного контракту від 10.02.15 вартість товару дорівнює 1 400 дол/т, поставка товару здійснюється на умовах CIF порт Одеса, України (а.с.51). Відповідно до додатку №8 до вказаного контракту від 06.04.15 вартість товару дорівнює 1 400 дол/т, поставка товару здійснюється на умовах CIF порт Одеса, України (а.с.51)
З наданого позивачем до відповідача полісу транспортного страхового вантажу 05.03.15 (а.с.39-40) вбачається, що продавець отримав страховий поліс на товар, доставлений позивачу 06.05.15. З наданого позивачем до відповідача полісу транспортного страхового вантажу 25.04.15 (а.с.127-128) вбачається, що продавець отримав страховий поліс на товар, доставлений позивачу 09.06.15
Отже, продавець виконав як обов'язок по включенню до продажної ціни вартість страхування для морських перевезень, так і обовязок забезпечення морського страхування та отримання страхового полісу.
Суд зазначає про безпідставність доводів відповідача про те, що такий страховий поліс не є належним документом, складений 05.03.15 та 25.04.15, а ціна сформована раніше 10.02.15 та 06.04.15. Так, зміст контракту від 15.05.14 та зміст положень ІНКОТЕРМС щодо CIF не дають підстави для висновку, що страховий поліс має бути отриманий продавцем до формування вартості поставленого товару.
Отже, суд доходить до висновку, що позивачем задля митного оформлення отриманого 06.05.15 та 09.06.15 товару до відповідача були надані всі документи, визначені ч.2 ст.53 МКУ, для підтвердження заявленої митної вартості товару, тому вимога відповідача щодо подання декларантом додаткових документів з тих підстав, що подані ним документи, в порядку ч. 2 ст. 53 МК України, не містять страхового полісу є необґрунтованою.
Окремо суд зазначає, що серед наданих на виконання вимоги відповідача додаткових документів є лист продавця від 08.05.15, за змістом якого останній повідомляє позивача, що надати фактичну вартість страхування вантажу не має можливості, оскільки ця інформація є комерційною таємницею, але продавець підтверджує, що страховий поліс від 05.03.15 сплачений ним в повному обсязі. Також продавцем зауважено, що вартість страхування вантажу включена у вартість товару, що поставився компанією в адресу позивача згідно з Додатком №7 від 10.02.15 до Контракту від 15.05.14 (а.с.84-85). Листом продавця від 11.06.15 останній також підтверджує, що вартість страхування вантажу включена у вартість товару, поставленого компанією в адресу позивача згідно з Додатком №8 від 06.04.15 до контракту від 15.05.14 (том 1 а.с.173).
На підставі викладеного, суд зазначає, що подані позивачем первісно 06.05.15 та 09.06.15 документи для митного оформлення товару є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості товару. Відтак відмова відповідача у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою другорядного методу носять протиправний характер.
Беручи до уваги наведене, суд зазначає про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування рішень відповідача від 14.05.15 та від 11.06.15 та карток відмови від 14.05.15 та від 11.06.15.
Позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача із прийняття Рішень від 14.05.15 та від 11.06.15, а також карток відмови від 14.05.15 та від 11.06.15 задоволенню не піддягають. Зміст положень КАСУ дозволяє дійти висновку, що обов'язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є прямий (безпосередній) вплив таких рішення, дії чи бездіяльності на правовий статус фізичної чи юридичної особи, зокрема обмеження її прав, свобод, покладення на неї обов'язків. Прийняття суб'єктом владних повноважень рішення є результатом вчинення певних дій. Враховуючи, що в правовому регулюванні приймає участь саме рішення суб'єкта владних повноважень, а не окремі дії, вчинені в процесі здійснення владних повноважень задля прийняття рішення, ці дії не можуть самі по собі впливати на права та інтереси позивача, а відтак такі дії безпосередньо не порушують права та інтереси позивача. Суд відмічає, що обставини щодо вчинення цих дій входять до предмету доведення у справі за позовом про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, а їх правова оцінка судом на відповідність встановлених законом компетенції суб'єкта владних повноважень та порядку їх вчинення може бути підставою для скасування рішення як протиправного внаслідок вчинення посадовими особами суб'єкта владних повноважень дій не у спосіб та не у порядку, встановлених законом.
Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мясна весна» підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати Рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №110120000/2015/400013/1 від 14.05.15 та №110120000/2015/400017/1 від 11.06.15.
В задоволені іншої частини позову відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мясна весна» витрати по сплаті судового збору в розмірі 300,36 грн. (триста гривень 36 коп).
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, визначеними ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2