Справа № 826/1888/13-а
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2013-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

04 березня 2013 року № 826/1888/13-а

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1
до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві
про визнання протиправними та скасування приписів, протоколу та постанови,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 5 жовтня 2012 року;

- визнати протиправним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 30 січня 2013 року;

- визнати протиправним та скасувати протокол Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 30 січня 2013 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві № 36 від 5 лютого 2013 року.

Ухвалою суду від 18 лютого 2013 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви до 11 березня 2013 року.

На виконання ухвали суду позивач надала копії припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 30 січня 2013 року та постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві № 36 від 5 лютого 2013 року.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позивач до позовної заяви додала квитанцію від 11 лютого 2013 року № 2515 про сплату судового збору в розмірі 34,41 грн.

Проте, відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист оспорюваного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручання до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яка впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визнання грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Зазначена правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 18 січня 2012 року № 165/11/13-12.

Як вбачається з наданої позивачем копії постанови від 5 лютого 2013 року № 36, вказаною постановою застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Згідно частини третьої статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат.

При цьому, згідно частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 34,41 грн., то позивачу за вимогу майнового характеру (про визнання протиправною та скасування постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві № 36 від 5 лютого 2013 року) необхідно сплатити судовий збір в розмірі 114,70 грн.

Відповідно до статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Перелічені недоліки повинні бути усунені позивачем у строк до 25 березня 2013 року шляхом подання оригіналу квитанції про сплату судового збору за вимогу майнового характеру, через канцелярію суду (або надіслання поштою) з посиланням на реквізити даної ухвали.

Керуючись положеннями п. 17 ч. 4 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до 25 березня 2013 року.

2. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом першим частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, передбаченим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Бояринцева