Справа № 2а-2278/11/1370
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року Справа № 876/9327/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Большакової О.О.,

Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

представника позивача Підгайного О.І.,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року в адміністративній справі № 2а-2278/11/1370 за позовом Державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2011 року Державна податкова інспекція у Личаківському районі м.Львова ДПС (надалі - ДПІ у Личаківському районі м.Львова) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила стягнути з фізичної особи ОСОБА_3 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 17 227,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач, здійснивши першу реєстрацію автомобіля, всупереч вимогам Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» не сплатив вказаного податку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 17 227 грн до бюджету.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржив ОСОБА_3, який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому просив скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовував тим, що державну реєстрацію автомобіля марки «Volkswagen» Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, він не здійснював, тому немає підстав для стягнення суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, за даними управління ДАІ на ім'я ОСОБА_3 зареєстровано автомобіль марки «Volkswagen» Т4, державний номерний знак НОМЕР_1, 1999 року випуску.

Згідно розрахунку суми податку з власників транспортних засобів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні (довідка про результати перевірки щодо сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів від 24.01.2011 р. № 1320/17-010) сума податку, що підлягає сплаті відповідачем, становить 17 227,00 грн.

Відповідно до листа Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області від 31.08.2010 р. за № 9/2074 відповідачем проведено першу реєстрацію вказаного транспортного засобу 16.12.2009 року. Згідно із листами Західного головного регіонального управління «ПриватБанк» від 04.11.2010 р. № 5949, ДПІ в Личаківському районі м.Львова від 19.11.2010 р. № 28663/10/19, Львівського ВРЕР ДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 31.08.2010 р. № 9/2074 при здійсненні державної реєстрації вказаного автомобіля відповідач не сплатив податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

ОСОБА_3 звертався до прокуратури Львівської області із заявою про визнання його потерпілим у кримінальній справі № 181-0311, порушеній щодо службових осіб ВРЕВ УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області за ознаками злочину, передбаченого статтею 364 КК України, де зазначив, що посадовими особами ВРЕВ УДАІ ГУ МВСУ неправомірно здійснено реєстрацію автомобіля марки «Volkswagen T4», державний номерний знак НОМЕР_1 на його ім'я, на що отримав відповідь від 16.04.2013 р. за № 0613-1351вих13, що вказана кримінальна справа скерована для розгляду по суті до Личаківського районного суду м.Львова.

У зв'язку з несплатою цього податку ОСОБА_3 в добровільному порядку податковий орган звернувся до суду із вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідача не визнано потерпілим у кримінальній справі № 181-0311, порушеній щодо службових осіб ВРЕВ УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області за ознаками злочину, передбаченого статтею 364 КК України, тому вирок у цій кримінальній справі не матиме преюдиційного значення для розгляду справи за позовом у справі, що розглядається.

Крім того, відповідачем не надано до суду належних і допустимих доказів того, що він не здійснював державної реєстрації автомобіля марки «Volkswagen T4», державний номерний знак НОМЕР_1, 1999 року випуску, об'єм двигуна 2461 куб.см.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні, згідно з чинним законодавством, власні транспортні засоби, які відповідно до вимог статті 2 цього Закону, є об'єктами оподаткування.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується, зокрема, фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічний огляд.

Статтею 3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» визначено, що перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно із частинами четвертою та шостою статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

У разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Відповідно до частини п'ятої статті 6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Статтею 7 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Згідно із абзацом першим пункту 3 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України № 1371 (надалі - Порядок № 1371) державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Відповідно до приписів пункту 8 Порядку № 1371 державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мінюстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Крім того, пунктом 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженого наказом МВС України за № 379 (надалі - Інструкція № 379) встановлено, що працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

Згідно із пунктом 3.11 Інструкції № 379 після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Аналізуючи зазначені вище норми законодавства, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що державна реєстрація транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів не може бути здійснена, оскільки безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку.

Судом не встановлено і позивачем, всупереч вимогам частини другої статті 71 КАС України, не надано доказів того, що ОСОБА_3 чи інша особа на підставі виданої ним довіреності зверталася до Львівського ВРЕР УДАІ із заявою про проведення державної реєстрації автомобіля і підписувала таку; подавала документи, що посвідчують його особу та вчиняла інші дії, пов'язані з придбанням чи реєстрацією транспортних засобів.

Згідно із висновком експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного цен-тру за № 6/547 від 16.09.2014 року підписи від імені ОСОБА_3 в заяві № 7941 від 11.12.2009 року та в накладній № 167360 виконані не ОСОБА_3, а іншою особою.

Також встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 01 липня 2013 року ОСОБА_5, який раніше працював на посаді начальника Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, засуджено за вчинення злочинів, передбачених частиною другою статті 367 та частиною першою статті 365 КК України, зокрема й за проведення реєстрації протягом січня 2009 року - березня 2010 року у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області транспортних засобів без сплати та з частковою сплатою податку з власників транспортних засобів, в тому числі й автомобіля марки «Volkswagen T4», державний номерний знак НОМЕР_1, на ім'я ОСОБА_3

Із довідки старшого слідчого СВ Залізничного ЛМУ ГУ МВС України від 20.11.2014 року за № 16/14-1Н01 видно, що у його провадженні перебуває кримінальна справа № 181-0062, за фактом шахрайства, вчиненого особами в особливо великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів, за ознаками злочинів, передбачених частиною четвертою статті 190 КК України та частинами першою і третьою статті 358 КК України.

Дана кримінальна справа виділена з кримінальної справи № 181-0311, порушеної відносно начальника ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, за фактом зловживання службовим становищем, за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 364 КК України.

Гр.ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні допитаний як потерпілий.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, зазначеними доказами підтверджується, що реєстрацію транспортного засобу на ім'я ОСОБА_3 Львівським ВРЕР УДАІ було вчинено без його відома, з порушенням порядку такої реєстрації.

З огляду на викладене, відповідач не є платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, у зв'язку з чим вимоги щодо нього про стягнення цього податку є безпідставними.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання про безпідставність позовних вимог ДПІ у Залізничному районі м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Відповідно до статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року в адміністративній справі № 2а-2278/11/1370 скасувати.

У задоволенні позову державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова до ОСОБА_3 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді О.О.Большакова

Н.М.Судова-Хомюк

Постанова складена у повному обсязі 04 вересня 2015 року.