Справа № 804/9386/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2015 р. Справа № 804/9386/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Коренева А.О.,
при секретарі судового засідання - Литвин Ю.Ю.,
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача не зявився,
представника 3-ї особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом
Фермерського господарства «Сільгоспновація Плюс» до Відділу Державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції, третя особа приватний нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання дій та постанови від 15.06.15 ВП №47784082 протиправними, -
Позивач, Фермерське господарство «Сільгоспновація Плюс», звернувся до суду з позовом про визнання дій та постанови Відділу Державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції від 15.06.15 ВП №47784082 протиправними, третя особа приватний нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_3. На обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що державним виконавцем Школа О.В. при відкритті виконавчого провадження в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не було зясовано відповідність виконавчого напису № 444 від 20.02.2015 р. вимогам статті 18, 19 Закону та згідно зі ст.26 Закону не вжито заходів щодо відмови у відкритті виконавчого провадження, а також не зясовані обставини правомірності знаходження у стягувача двох однакових виконавчих написів за різними номерами та датами їх видачі відносно одного і того ж самого обєкту лізингу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач, відділ Державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не надав.
Представник третьої особи приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що нотаріусом дотриманий порядок вчинення виконавчих написів, який визначений Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.14 №296/5.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Враховуючи наведене, зважуючи на визначені в ст.181 КАС України строки розгляду справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, справа вирішується на підставі наявних у ній доказів.
Вивчивши доводи позову та заперечень третьої особи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд при винесені постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Як встановлено судом, вказаний виконавчий напису від 20.02.15 №444 вчинений приватним нотаріусом у звязку із зверненням ТОВ «УніКредит Лізинг» із заявою про вчинення виконавчого напису від 20.02.15, до якої додані: - договір фінансового лізингу 11.04.12 №3704L12/00-LD, укладений між ТОВ «УніКредит Лізинг» та позивачем; - розрахунок заборгованості за означеним Договором фінансового лізингу; - копія свідоцтва про реєстрацію машини серія АС №230737, - копія рахунку фактури із відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення лізингодержувачу про відмову від договору; - копія повідомлення від 28.11.14 про відмову від договору фінансового лізингу від 11.04.12; - докази відправлення повідомлення про відмову від договору та розрахунків лізингодержувачу.
Не погоджуючись з отриманою постановою від 15.06.15 ВП №47784082 про відкриття виконавчого провадження позивачем до начальника ВДВС Криворізького РУЮ була подана скарга на дії державного виконавця від 13.07.15, яка залишена без задоволення (а.с.6), у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Розвязуючи спір, суд зазначає таке.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №606), який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно зі ст.17 Закону №606 примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом; відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, як зокрема виконавчі написи нотаріусів.
Вимоги до виконавчих документів визначені приписами ст.18 Закону: у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.
Правила та порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом визначені Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.15 №296/5.
Так, приписами ст.87 Закону «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно зі ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.
За змістом ст.90 Закону України «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Положеннями п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.
Судовим оглядом виконавчого напису №444 від 20.02.15 встановлено, що він відповідає вимогам, визначеним законодавцем як до виконавчого напису, так і до виконавчого документу. Як зазначено в судовому засіданні представником позивача, позивач не звертався до суду з позовом про оскарження виконавчого напису №444 від 20.02.15, та таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20.02.15 №444 не визнаний.
За приписами п.6 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. При цьому в ч.5 ст.47 згаданого Закону зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.
Як зазначено вище, постановою від 15.05.15 виконавчий напис №444 від 20.02.15 був повернутий стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст.47 Закону №606. Заява про примусове виконання виконавчого напису №444 від 20.02.15 та відповідний виконавчий напис були повторно предявлені стягувачем до виконання 08.06.15, що вбачається з оскаржуваної постанови, тобто в межах законодавчо визначеного строку.
За викладених обставин суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для відмови державним виконавцем відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого документу виконавчого напису №444 від 20.02.15, вчиненого приватним нотаріусом ОСОБА_3, та предявлене до виконання стягувачем ТОВ УніКредит Лізинг».
Доводи позивача щодо існування у стягувача двох виконавчих написів за різними номерами та датами не заслуговують на увагу. По-перше, існування виконавчих написів за різними номерами та датами відносно одного і того ж обєкту лізингу та стягувача не визначено законодавцем підставою для відмови державним виконавцем у відкритті провадження за такими виконавчими документами. По-друге, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи за виконавчим написом від 22.12.14 №5304, на який посилається позивач, боржником є ТОВ «Сільгоспновація Плюс», а не Фермерське господарство «Сільгоспновація Плюс», про що зазначено в постанові державного виконавця від 19.01.15 про відкриття виконавчого провадження ВП №46085820 (а.с.13).
Враховуючи наведене, суд зазначає, що оскаржувані дії державного виконавця із відкриття 15.06.15 виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса №444 від 20.02.15 та постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.06.15 №47784082 узгоджуються з вимогами Закону №606, відповідають критеріям правомірності дій та рішень субєктів владних повноважень, наведеним в ч.3 ст.2 КАС України. Отже підстави для визнання таких дій та постанови протиправними відсутні. Оскільки судом не встановлено порушення прав та інтересів позивача оскаржуваними діями та рішенням, в задоволенні адміністративного позову належить відмовити.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.94 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволені адміністративного позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, визначеними ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 31.08.15.

Суддя ОСОБА_6