Справа № 810/3135/15
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2015 року 810/3135/15

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання технічними засобами та ведення журналу забезпечував секретар судового засідання Гузік М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління пенсійного фонду України у м. Білій Церкві у Київській області до Публічного акціонерного товариства "Техмашремонт" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві у Київській області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Техмашремонт" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 1), за травень 2015 року в загальній сумі 24126,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що здійснював виплату пенсії пенсіонерам, які працювали на підприємстві позивача і отримали право на пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку. Посилаючись на частину другу розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", позивач просив суд стягнути суму витрат на виплату та доставку пенсії цим пенсіонерам з відповідача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив сум позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заявив, що визнає вимоги позивача в частині відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії гр. ОСОБА_1 у сумі 541,73 грн., однак зазначив, що станом на день судового розгляду він перерахував вказану суму на рахунок Пенсійного фонду України, тому в цій частині предмет позову відсутній. Щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій решті пенсіонерів, які включені Пенсійним фондом України до розрахунку, позивач позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки підприємство не має і ніколи не мало робочих місць із шкідливими умовами праці (окрім гр. ОСОБА_1В.). Усі особи, включені відповідачем до розрахунку, працювали і здобули право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 на іншому підприємстві - Білоцерківському виробничому об'єднанні шин та ГАВ (гумово-азбестовах виробів), перейменованому у Білоцеркіське виробниче об'єднання "Білоцерківшина", правонаступником якого є ВАТ "Росава". Таким чином, за твердженням відповідача, позивач невірно визначив страхувальника, який має відшкодовувати витрати Пенсійному фонду на виплату пенсій вказаним громадянам, оскільки відповідач не є правонаступником вказаних підприємств, тому й не є належним відповідачем у даній справі. У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про залучення в якості другого відповідача ОСОБА_2 акціонерне товариство "Росава", а в частині позовних вимог до ПАТ "Техмашремонт" просив суд у задоволенні позову відмовити.

Суд відмовив у задоволені клопотання про залучення в якості другого відповідача ОСОБА_3 акціонерне товариство "Росава", оскільки за своєю природою вимоги про стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є публічно-правовим стягнення грошових зобов'язань зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), яке має здійснюватися органом стягнення з дотриманням передаченої законом процедури визначення суми грошового зобов'язання, надсилання відповідного повідомлення платнику податків (страхувальнику) тощо. Заміна одного платника податків (страхувальника) на іншого під час судового розгляду суперечить встановленому законом порядку визначення контролюючими органами грошових зобов'язань та їх стягнення і в принципі не може мати наслідком постановлення судового рішення про стягнення сум заборгованості, що були визначені контролюючим органом одному платнику податків (страхувальнику), з іншої особи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені сторонами документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Публічне акціонерне товариство "Техмашремонт" є юридичною особою, як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області.

Позивач відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, на підставі пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 1), згідно з вимогами частини другої розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", визначив розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у звязку з виплатою та доставкою пенсій таким громадянам: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 за травень 2015 року в загальній сумі 24126,86 грн.

За твердженням позивача, вказані громадяни працювали на підприємстві відповідача і отримали право на пенсію на пільгових умовах.

У судовому засіданні позивач визнав, що з усіх перелччених громадян лише ОСОБА_1 працював на його підприємстві, розмір витрат на виплату і доставку пенсій цьому пенсіонеру становить 541,73 грн.

Відповідач на день судового розгляду перерахував на рахунок Пенсійного фонду України вказану суму, що підтверджується копією банківської квитанції про здійснення касової операції від 30.06.2015 № НОМЕР_1, наявної у матеріалах справи.

Щодо решти пенсіонерів, відповідач заперечував факт їх роботи на його підприємстві і стверджував, що вони здобули пільговий стаж і право на пільгову пенсію, працюючи на підприємстві, правонаступником якого є ВАТ "Росава".

Як вже зазначалось, відповідач стверджував, що позивач невірно визначив страхувальника, який має відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату і доставку пенсій цим громадянам, тому позов до нього є безпідставним (окрім вимог про відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій гр. ОСОБА_1В.).

Суд на підставі пояснень представників сторін та матеріалів пенсійних справ (копій трудових книжок пенсіонерів) встановив, що громадяни ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_18, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 в різні часи у минулому працювали у цехах із шкідливими умовами праці на Білоцерківському комбінаті шин та ГАВ (гумово-азбестових виробів), перейменованому у Білоцерківське виробниче об'єднання шин та ГАВ (гумово-азбестових виробів) на підставі наказу Главнефтехімпрому від 12.11.1976 № 808, яке у свою чергу перейменоване у Білоцерківське виробниче об'єднання "Білоцерківшина" на підставі наказу Главнефтехімпрому УРСР від 31.12.1986 № 313, про що свідчать послідовні записи у трудових книжках цих працівників, які вчинені при прийнятті їх на роботу та у зв'язку із зміною умов праці.

Вказані обставини також не заперечувались сторонами. Спір виник з приводу того, чи є ПАТ "Техмашремонт" правонаступником вказаних підприємств.

Суд встановив, що в усіх трудових книжках вказаних працівників міститься запис від 10.06.1993 "Орендне ремонтне підприємство перетворено у Акціонерне товариство "Техмашремонт", підстава розпорядження (рішення) виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 10.06.1993 № 1-3-149", вчинений відділом кадрів Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" між записами про прийняття певного працівника на роботу та його звільнення.

Як убачається із статуту Публічного акціонерного товариства "Техмашремонт", Публічне акціонерне товариство "Техмашремонт" створено 25.04.2011 (запис в ЄДР № 8001194) внаслідок перейменування ОСОБА_3 акціонерного товариства "Техмашремонт", є правонаступником Білоцерківського орендного ремонтного підприємства.

У свою чергу відкрите акціонерне товариство "Техмашремонт" зареєстроване Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради від 10.06.1993 № 1-3-149. Вказана юридична особа заснована згідно з рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 04.06.1993 № 1-АТ шляхом перетворення (приватизації) Білоцерківського орендного ремонтного підприємства, таким чином, є правонаступником Білоцерківського орендного ремонтного підприємства.

Білоцерківське орендне підприємство засноване на підставі рішення конференції трудового колективу виробничого об'єднання "Білоцерківшина" (протокол від 06.11.1990 № 2), зареєстроване рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 27.11.1990 № 401.

Згідно з даними статуту Білоцерківського орендного ремонтного підприємства та довідкою від 04.11.2010 № 1194/ю/04-11, виданою відділом державної реєстрації Білоцерківської міської ради Київської області, Білоцерківське орендне підприємство зареєстроване рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 27.11.1990 № 401, воно не є правонаступником прав та обов'язків будь-якої юридичної особи.

У той же час, Орендне ремонтне підприємство, запис про яке вчинено у трудових книжках пенсіонерів відділом кадрів Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина", утворено на підставі наказу генерального директора Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" від 25.05.1989 № 699 "Про перехід ЦРП на роботу на умовах оренди" (із змінами, внесеними наказом від 31.05.1989 № 714) в якості структурної одиниці Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" в цілях запровадження госпрозрахунку, працює на умовах економічної самостійності, має окремий баланс та рахунок.

Наказом по Білоцерківському виробничому об'єднанню "Білоцерківшина" від 24.08.1989 № 1032 затверджено статут Орендного ремонтного підприємства об'єднання, відповідно до якого Орендне ремонтне підприємство знаходиться у підпорядкуванні об'єднання і є його структурною одиницею.

Таким чином, запис у трудових книжках пенсіонерів від 10.06.1993 "Орендне ремонтне підприємство перетворено у Акціонерне товариство "Техмашремонт", підстава розпорядження (рішення) виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 10.06.1993 № 1-3-149", жодного юридичного значення не має, адже його вчинено неправомірно відділом кадрів Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" по відношенню до іншої юридичної особи ОСОБА_3 акціонерного товариства "Техмашремонт", адже а відділ кадрів Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" жодного відношення до Публічного акціонерного товариства "Техмашремонт" не має, записи про прийняття перелічених у розрахунках пенсіонерів на роботу в Білоцерківське орендне підприємство чи ОСОБА_2 акціонерне товариство "Техмашремонт" у трудових книжках відсутні.

Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, його підприємство не має і ніколи не мало виробництв із шкідливими умовами праці. Однак, ПАТ "Техмашремонт" видавало довідки пенсіонерам на тій підставі, що в нього зберігались їх трудові книжки і з цього приводу постановлялись судові рішення, згідно з якими суд зобов'язував ПАТ "Техмашремонт" видати певним особам відповідні довідки про наявність у них пільгового стажу.

Суд також встановив, що правонаступником Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" є ОСОБА_2 акціонерне товариство "Росава", утворене відповідно до рішення Фонду державного майна України від 24.10.1996 № 76-АТ, зареєстроване виконавчим комітетом Білоцерківської міської Ради народних депутатів Київської області від 19.07.1999 № 117, що підтверджується копією статуту цієї юридичної особи.

Факти роботи перелічених у розрахунках пенсіонерів на підприємствах із шкідливими умовами праці, правонаступником яких є саме ОСОБА_2 акціонерне товариство "Росава", а не Публічне акціонерне товариство "Техмашремонт", встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, в інших справах у спорі між тими ж сторонами про той же предмет, але у зв'язку із стягненням з відповідача заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за інші періоди, а саме: постановою Київського окружного адміністративного суду від 28.02.2014 по справі № 810/655/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2014; постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2013 по справі № 810/4667/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2015, залишені без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 02.06.2015 № К/800/26047/14; постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014 по справі № 810/5375/13-а; постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.08.2014 по справі № 810/3856/14-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014; постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2014 по справі № 810/4834/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014; постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015 по справі № 810/5838/14; постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2015 по справі № 810/5929/13-а; постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.05.2015 по справі № 810/430/15.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між позивачем та відповідачем, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV).

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Коло осіб, які мають право на пенсію на пільгових умовах, визначено статтею 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Тобто, пенсійне законодавство України встановлює обовязок з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій для страхувальників, які мають або мали виробництва чи робочі місця із шкідливими умовами праці.

Отже, головною умовою для виникнення у працедавця (страхувальника) обов'язку здійснювати відшкодування Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пенсій пенсіонерам, є факт роботи таких осіб на виробництві чи за професією із шкідливими умовами праці саме у такого страхувальника.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

У справі, що розглядалась, відповідач визнав, що гр. ОСОБА_1 працював на його підприємстві за професією, що передбачає право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1, тому визнав зобов'язання з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії цьому пенсіонеру в сумі 541,73 грн. та надав докази сплати такої заборгованості добровільно до постановлення даного рішення.

У звязку з цим позов у цій частині задоволенню не підлягає, адже на день вирішення справи у відповідача такий борг відсутній.

Щодо вимог про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій решті пенсіонерів, які включені Пенсійним фондом України до розрахунку, суд встановив, що усі вони працювали і здобули право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 на іншому підприємстві Білоцерківському комбінаті шин та ГАВ (гумово-азбестових виробів), перейменованому у Білоцерківське виробниче об'єднання шин та ГАВ (гумово-азбестових виробів), яке у свою чергу перейменоване у Білоцерківське виробниче об'єднання "Білоцерківшина", перетворене у ОСОБА_2 акціонерне товариство "Росава". Відповідач не є правонаступником вказаних підприємств, тому в нього відсутній обов'язок відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пенсій вказаним пенсіонерам.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідач доказів понесення судових витрат суду не надав, таким чином підстави для присудження на його користь судових витрат з державного бюджету відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 11 серпня 2015 р.