Справа № 815/5377/15
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5377/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за поданням Роздільнянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ТГБ» про стягнення коштів за податковим боргом в сумі 11 148,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Роздільнянська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (надалі по тексту заявник або Роздільнянська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області) звернулась до суду з поданням до товариства з обмеженою відповідальністю «ТГБ» (надалі по тексту відповідач або ТОВ «ТГБ») про стягнення коштів за податковим боргом в сумі 11 148,00 грн., з рахунків у банках, що обслуговують відповідача, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що станом на 31.08.2015 року по ТОВ «ТГБ» за даними карток особових рахунків платника податків рахується податковий борг перед бюджетом зі сплати авансових внесків з податку на прибуток, який виник у зв'язку з несплатою самостійно нарахованих податкових зобовязань згідно податкової декларації від 19.02.2015 року № НОМЕР_1 на загальну суму 44 592,00 грн. (залишок боргу склав 11 148,00 грн.).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлене подання та просив його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладенні у поданні.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до абз. 3 ч. 7 ст. 183-3 КАС України, неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та факти.

ТОВ «ТГБ» зареєстровано 17.02.2012 року та взято на податковий облік, як платника податків Роздільнянською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області.

Відповідно до матеріалів справи відповідач має відкриті рахунки в банківських установах (а.с. 13).

Згідно довідки Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області станом на 31.08.2015 року по ТОВ «ТГБ» за даними карток особових рахунків платника податків податковий борг перед бюджетом складає 11 148,00 грн., а саме зі сплати авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств, який виник у зв'язку з несплатою самостійно нарахованих податкових зобовязань згідно податкової декларації від 19.02.2015 року № НОМЕР_1 на загальну суму 44 592,00 грн. (залишок боргу склав 11 148,00 грн.) (а.с. 10-11).

Враховуючи, що відповідачем у добровільному порядку не сплачено заборгованість, позивач звернувся до суду з відповідним поданням.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо визначення сум податку на прибуток приватних підприємств, його декларування та строків добровільної сплати врегульовано Податковим кодексом України.

Податковий кодекс України, регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно п.15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 16.1.3., 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Суму податкового зобов'язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов'язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається з червня поточного звітного (податкового) року по травень наступного звітного (податкового) року включно.

Платники податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році та не сплачують авансового внеску.

Платники податку, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний (податковий) період не перевищують 20 мільйонів гривень, та неприбуткові установи (організації) сплачують податок на прибуток на підставі податкової декларації, яку подають до контролюючих органів за звітний (податковий) рік і не сплачують авансових внесків.

Платник податку, який за підсумками минулого звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, податкові зобов'язання не нараховував і не мав базового показника для визначення авансових внесків у наступному році, а за підсумками першого кварталу отримує прибуток, має подати податкову декларацію за перше півріччя, три квартали звітного (податкового) року та за звітний (податковий) рік для нарахування та сплати податкових зобов'язань.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступний дванадцятимісячний період. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Податкова декларація, в тому числі розрахунок щомісячних авансових внесків, за базовий звітний (податковий) рік подаються до 1 червня року, наступного за звітним (податковим) роком.

Судом встановлено, що відповідач має заборгованість в сумі 11 148,00 грн. зі сплати авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств, яка виникла у зв'язку з несплатою самостійно нарахованих податкових зобовязань згідно податкової декларації від 19.02.2015 року № НОМЕР_1 на загальну суму 44 592,00 грн. (залишок боргу склав 11 148,00 грн.) (а.с. 10-11, 14-15).

Відповідно п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно п. п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5 ст. 59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Роздільнянською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області з метою погашення податкового боргу було направлено на адресу відповідача податкову вимогу № 475-23 від 02.07.2015 року на суму податкового боргу 3716,00 грн., яка була направлена відповідачу 02.07.2014 року (а.с. 12).

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно п.п. 4.1.175 п.14.1 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Даних щодо оплати відповідачем податкової заборгованості у сумі 11 148,00 грн. на дату розгляду справи суду не надані.

Таким чином податкова заборгованість у встановлені законодавством строки сплачена не була, вимога про сплату боргу не оскаржена.

Пунктом 14.1.137 п.14.1 ст. 14 ПКУ визначено поняття органу стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до п. 41.2 ст. 41 ПКУ органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Відповідно до п. 20.1.34 ст. 20 ПКУ контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Процедура стягнення податкового боргу з рахунків платника податків може бути ініційована шляхом внесення подання в порядку ст. 183-3 КАС України.

Згідно ч. 2, 3 ст. 183-3 КАС України, подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Для встановлення зазначеного факту та підтвердження обставин, що зумовлюють внесення відповідного подання, позивач надав до суду доказ, який підтверджує день надіслання податкової вимоги платникові податків 02.07.2015 року.

Враховуючи, що з дня надіслання контролюючим органом ТОВ «ТГБ» податкової вимоги минуло 60 календарних днів, в першу чергу вживаються заходи щодо погашення податкового боргу платника податків за рахунок стягнення коштів, які перебувають у його власності, з рахунків платника податків у банках за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що подання Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивач зазначив у поданні про наявні у відповідача банківські рахунки. Відповідно до п.5 ч. 8 ст. 183-3 КАС України у постанові суду зазначаються, серед іншого порядок вчинення дій, передбачених постановою.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 11 148,00 грн. на виконання постанови стягуються з будь-якого із банківських рахунків відповідача, які суд перелічує у резолютивній частині постанови.

Згідно частини 7 статті 183-3 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164,167,183-3 КАС України, суд керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання Роздільнянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТГБ» (), а саме з наступних розрахункових рахунків: № НОМЕР_2, № 6 у АТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805; № 1 у ПАТ «Марфін банк», МФО 328168 заборгованість зі сплати авансових внесків з податку на прибуток (код платежу 11024000) у розмірі 11 148 грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок № 0381 в УДКСУ у Роздільнянському районі Одеської області, код отримувача 37958382, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011.

Постанова виконується негайно.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.О. Cтефанов