Справа № 362/2211/13-а
Суддя: Орда О. О.
Дата ухвалення: 2013-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 362/2211/13-а
Провадження № 2-а/362/186/13
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.08.2013 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орди О.О.,

при секретарі - Хоменко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій військової частини НОМЕР_1 незаконними та зобов`язання виплатити грошову компенсацію за речове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача - військової частини НОМЕР_1 , просить визнати дії відповідача в частині не виплати позивачеві грошової компенсації замість речового майна незаконними; стягнути з відповідача на користь позивача 6062,21 грн. грошової компенсації за речове майно .

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 , зазначає, що вона проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , перебувала на речовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України (по особовому складу) № 225-ПМ від 16.12.2010 р. була звільнена у відставку з військової служби за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу. Наказом командира військової частин НОМЕР_2 від 24.12.2010 р. № 232 була виключена зі списків особового складу. Вислуга на день звільнення у календарному обчисленні складає 20 років 03 місяці, а пільгова - 21 рік 08 місяців. Згідно довідки № 3 від 26.01.2011 р. виданою військовою частиною НОМЕР_1 грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі ОСОБА_1 становить 6062,21 грн., яка не виплачена. Проте на письмову заяву позивача про виплату компенсації від 20.03.2013 року, їй було надано відповідь від 02.04.2013 року про те, що на 2013 рік кошторисних призначень на погашення грошової компенсації за не отримане речове право для військової частини не передбачено.

В зв`язку з вищенаведеним позивач просить суд позов задовольнити в повному обсязі, визнати дії військової частини НОМЕР_1 незаконними та стягнути з військової частини НОМЕР_1 грошову компенсацію замість речового майна в сумі 6 062 грн. 21 коп.

Представником відповідача військової частини НОМЕР_1 Качмар Г.М подавалось клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки на думку представника відповідача ОСОБА_1 звернулась до суду за межами строку звернення до суду.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.05.2013 року в задоволені клопотання про залишення позову без розгляду було відмовлено.

16 травня 2013 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшли заперечення військової частини НОМЕР_1 на вищезазначений адміністративний позов, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що Законом України Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів від 17.02.2000 року № 1459 дію ч. 2 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині отримання військовослужбовцями грошової компенсації за належне речове майно призупинено. Також ч.2 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині отримання військовослужбовцями грошової компенсації за належне речове майно призупинено і Законом України Про Державний бюджет України на 2007 рік, аналогічна ситуація склалася і в 2008, 2009 роках. Зазначено, що прохань від ОСОБА_1 видати речове майно натурою, не було ні в період служби ні після звільнення, у зв`язку з чим вини військової частини в не виплаті компенсації позивачу не має.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, зазначивши, що оскільки ОСОБА_1 згідно наказу заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 225 ПМ від 16.12.2010 року було звільнено у відставку, наказом Командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) її було виключено з списків особового складу та всіх видів забезпечення з 24.12.2010 року, в зв`язку з чим вона повинна була звернутися до суду до 24.03.2011 року, але оскільки вона звернулася до суду за межами строку звернення до суду, просив в позові відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , перебувала на речовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України (по особовому складу) № 225-ПМ від 16.12.2010 р. була звільнена у відставку з військової служби за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.12.2010 р. № 232 була виключена зі списків особового складу. Вислуга на день звільнення у календарному обчисленні складає 20 років 03 місяця, а пільгова - 21 рік 08 місяців.

Відповідно до довідки № 3 на одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі від 26.01.2011 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , грошова компенсація замість речового майна становить 6062,21 грн (а.с. 57, 58).

20 березня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо виплати грошової компенсації замість речового права (а. с. 22-23).

Розглянувши вищезазначене звернення позивача, відповідач своїм листом від 02.04.2013 року № 1/224, прийняв рішення про відмову у виплаті компенсації у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на 2013 рік на погашення грошової компенсації (а.с. 7,8).

Відповідно до п. 1 ст. 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок продовольчого та речового забезпечення військовослужбовців передбачено Положенням про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 р. № 1444 (далі - Положення).

Згідно п. 27 Положення, військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації.

Пункт 2 статті 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, яким передбачалось право військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів та визначалось, що порядок виплати грошової компенсації визначається Кабінетом Міністрів України, було виключено згідно із підпунктом 3 пункту 67 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів.

Проте, ці зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, на момент прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року № 1444 не існували положення пункту 2 статті 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, відповідно до яких, передбачено право військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів, оскільки вказаною статтею було доповнено Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей на підставі закону України № 328-V від 03.11.2006 року.

Згідно з положеннями п. 2 ст. 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, які набули чинності з 01.01.2007 року, військовослужбовці, які проходять службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів. Порядок виплати грошової компенсації визначається Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з 22.05.2008 року відновлено право осіб, визначених у п. 2 ст. 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Щодо Закону України Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів від 17.02.2000 року, який є чинним, то слід зазначити, що вказаним Законом зупинялись положення статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, яка згодом була викладена в новій редакції. Відтак, Закон України Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів не стосується положень статті 9-1 і не може на них поширюватись.

За таких обставин, відмова військової частини НОМЕР_1 у виплаті позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно свідчить про те, що вона не відповідає положенням статті 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Положенню про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 р. № 1444, оскільки позбавляє права позивача на отримання грошової компенсації за не отримане речове майно.

Так, чинне законодавство надає позивачу право одержати замість належних йому за нормами забезпечення предметів речового майна грошову компенсацію в розмірі вартості зазначених предметів, порядок отримання якої визначається Положенням про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 р. № 1444.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Військова частина НОМЕР_1 не надала суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності.

За таких підстав, суд дійшов висновку про визнання дій військової частини щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації замість речового майна неправомірними та про стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації замість речового майна не отриманого під час звільнення з військової служби в розмірі 6062,21 грн.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Положенням про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 р. № 1444 та ст.ст. 2, 6-10, 17, 94,104, 105, 121,158-162 Кодексу адміністративного судочинства України,-
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій військової частини НОМЕР_1 незаконними та зобов`язання виплатити грошову компенсацію за речове майно - задовольнити.

Визнати дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації замість речового майна - протиправними.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість речового майна в сумі 6062 (шість тисяч шістдесят дві) грн. 21 коп.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області в порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23 серпня 2013 року.

Суддя О.О. Орда