Справа № 2н/2270/66/12
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2012-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2н/2270/66/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2012 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі головуючого судді Козачок І.С.

суддів Блонського В.К. , Фелонюк Д.Л. ,

при секретарі Русіновій М.М.

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду заяву Державної казначейської служби України про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по адміністративній справі № 2-а-7521/10/2270 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Вінницького окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

Державна казначейська служба України звернулась до суду із заявою про перегляд постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами. Посилається на пункт 4 частини 2 статті 245 КАС України, зазначаючи, що підставою для прийняття постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2010 року були рішення судів, які на даний час скасовані. Тому просить постанову Хмельницького окружного адміністративного суду скасувати та винести нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Вінницького окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити. Крім того, просить зупинити виконання зазначеної постанови.

Державна судова адміністрація України про розгляд заяви повідомлена належним чином, представник в судове засідання не з'явився.

Державна казначейська служба України про розгляд заяви повідомлена належним чином. До судового засідання представник подав заяву, де просить врахувати, що постановою Вищого адміністративного суду України від 13.04.2011 року було скасовано постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року, на підставі яких винесена постанова, яка переглядається. Державна казначейська служба України просить провести розгляд справи за відсутності свого представника.

Міністерство фінансів України про розгляд заяви повідомлене належним чином. Подало заперечення, де зазначає, що постановою Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2011 року спростовані висновки Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року про незаконність постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1241 "Питання оплати праці вищих посадових осіб України окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" в частині встановлення розміру посадового окладу суддів, пункту 4-1 постанови від 31 грудня 2005 року N 1310 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року N 865" та пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року N 856 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів". На думку відповідача, наявність постанови Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2011 року, якою скасовані рішення судів попередніх інстанцій, є істотною обставиною, яка впливає на правильне вирішення справи і повинна бути врахована судом.

Вінницький окружний адміністративний суд подав заяву про розгляд справи за відсутності свого представника. Щодо вирішення заяви покладається на думку суду.

ОСОБА_1 про розгляд заяви повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності не подала.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, відповідно до ч. 6 статті 128 КАС України суд вважає можливим розглянути заяву в порядку письмового провадження, зважаючи на що, фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм не проводиться.

Дослідивши заяву Державної казначейської служби України , письмові заперечення та заяви учасників судового розгляду, інші матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що заява про перегляд постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2010 року підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді судді Вінницького окружного адміністративного суду з 18 квітня 2008 року. Указом Президента України № 287/2011 від 15 березня 2011 року звільнена з посади судді.

Перебуваючи на посаді судді, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, де просила визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо ненарахування їй заробітної плати та матеріальної допомоги за період з 18 квітня 2008 року по 31 грудня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на момент проведення виплат, а також зобов'язати відповідачів провести перерахунок і виплату заробітної плати та матеріальної допомоги за даний період.

В обґрунтування позову посилалась на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008 року, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року, якою визнано незаконними постанову Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року N 1243 "Питання оплати праці вищих посадових осіб України окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" в частині встановлення розміру посадового окладу суддів, пункт 4-1 постанови від 31 грудня 2005 року N 1310 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року N 865" та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року N 856 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2010 року позов ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Вінницького окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Вінницького окружного адміністративного суду щодо ненарахування ОСОБА_1 заробітної плати та матеріальної допомоги за період з 19 серпня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з розрахунку посадового окладу в розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на момент проведення виплат. Зобов'язано Державну судову адміністрацію України та Вінницький окружний адміністративний суд провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 заробітної плати та матеріальної допомоги за період з 19 серпня 2009 року по 31 грудня 2009 року, визначивши їх розмір із урахуванням посадового окладу з розрахунку мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на момент проведення виплат, з урахуванням раніше проведених виплат. Зобов'язано Державну судову адміністрацію та Вінницький окружний адміністративний суд провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини заробітної плати, матеріальної допомоги у зв'язку із порушенням строків їх виплати за період з 19 серпня 2009 року по 31 грудня 2009 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Підставою для прийняття Хмельницьким окружним адміністративним судом постанови, яка переглядається, слугували постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року, якою постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008 року було залишено без змін.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 кодексу адміністративного судочинства України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути.

Вищим адміністративним судом України 13 квітня 2011 року прийнята постанова у справі № К-37929/09, якою постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 травня 2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2009 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Даною постановою констатовано, що висновки Окружного адміністративного суду м. Києва та Київського апеляційного адміністративного суду про невідповідність оскаржуваних постанов Кабінету Міністрів України Закону України Про статус суддів та звуження змісту та обсягу статусу суддів, є помилковими. На думку Вищого адміністративного суду України суди не мали підстав для висновку про те, що оскаржувані постанови Кабінету Міністрів України звужують існуючі гарантії незалежності суддів, оскільки ними не скасовуються і не змінюються, а навпаки встановлюються надбавки та доплати за виконання особливо важливої роботи, за науковий ступінь, для вирішення соціально-побутових питань, а також визначено порядок преміювання тощо.

Також судами не було враховано, що положення зазначених постанов Кабінету Міністрів України не містять у собі норми щодо обмеження прав суддів на забезпечення державою благоустроєним житлом, додатковою житловою площею, надання безоплатного користування усіма видами транспорту, обов'язкового страхування життя та здоров'я за рахунок коштів державного бюджету, не передбачають будь-якої заборони щодо застосування до грошових доходів суддів механізму їх підвищення шляхом індексації відповідно до положень Закону України Про індексацію грошових доходів громадян. Крім того, судом першої інстанції помилково скасовано пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865, якого фактично у вказаній постанові не було.

Суд бере до уваги обставини, встановлені постановою Вищого адміністративного суду України, яка набрала законної сили та відповідно до ч. 2 статті 14 КАС України є обов'язковою до виконання на всій території України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.12.2010 року та прийняти нову постанову, якою у позові ОСОБА_1 відмовити зважаючи на наступне.

30 червня 2005 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 514 Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України, згідно з абзацом другим пункту 1 якої посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01 червня 2005 року становив 15 розмірів мінімальної заробітної плати.

3 вересня 2005 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 865 "Про оплату праці суддів" (з 16.01.2008 року назву постанови викладено у наступній редакції: "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", далі - Постанова № 865), якою затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1 - 6, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи згідно з додатком 7.

Постановою Кабінету Міністрів України "Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" від 21.12.2005 року № 1243 встановлено, що розміри посадових окладів суддів, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн. (станом на 21.12.2005 року) і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865" від 31.12.2005 року постанову № 865 доповнено пунктами 2-1 та 4-1. Пункт 4-1 зазначеної Постанови викладено наступним чином: "Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться". Такі зміни були внесені до постанови від 03 вересня 2005 року № 865 до набрання нею чинності.

Отже, розмір посадового окладу ОСОБА_1 був встановлений виходячи із 332 грн. мінімальної заробітної плати, відповідно до п. 4 - 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865.

Постанова Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 повинна була набрати чинності з 01 січня 2006 року. Однак, до набрання чинності вказаною постановою постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1243 Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів було зафіксовано розрахункову величину для обчислення посадових окладів працівників певних установ, що фінансуються з бюджету, у тому числі й суддів, у розмірі встановленої мінімальної заробітної плати 332 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Конституції України гарантується незалежність і недоторканність суддів.

Незалежність та недоторканість суддів гарантувались також наданням їм відповідно до Закону України Про статус суддів спеціальних умов матеріального та соціально-побутового забезпечення. Згідно зі статтею 44 вказаного Закону заробітна плата судді, як складова його матеріального і соціально-побутового забезпечення, є елементом статусу судді. Вона складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. У свою чергу посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

У такий спосіб законодавець диференційовано вирішив питання про оплату праці суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів, які крім того виконують обов'язки на адміністративних посадах, з тим, щоб досягти справедливого співвідношення в оплаті праці залежно від обсягу виконуваної роботи.

При обчисленні посадового окладу в якості сталої (розрахункової) величини Кабінет Міністрів України використав встановлений з 01 вересня 2005 року Законом України Про державний бюджет України на 2005 рік розмір мінімальної заробітної плати 332 грн., що виключало можливість її збільшення у випадку підвищення розміру мінімальної заробітної плати.

Як видно зі Схем посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів кількість розмірів мінімальної заробітної плати при обчисленні посадового окладу суддів складає від 8,5 до 12,5, що значно перевищує розміри мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, а також розмір посадових окладів багатьох працівників установ, які фінансуються з державного бюджету.

Отже, прийняттям Кабінетом Міністрів України зазначених постанов суттєво збільшені оклади суддям та головам судів.

Різниця у розмірах посадових окладів голови суду та судді місцевого суду складає менше ніж 20 відсотків, а тому, оклад судді є більшим ніж 80 відсотків від посадового окладу голови суду.

З наведеного вбачається, що схеми посадових окладів суддів, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року за № 865, - є такими, що відповідають встановленому ст. 44 Закону України "Про статус суддів" співвідношенню розмірів посадових окладів голів судів та суддів різних ланок, а встановлення сталої (розрахункової) величини для обчислення розмірів посадових окладів суддів не суперечить вимогам закону.

Внесення відповідних доповнень до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 відбулось до моменту набрання нею чинності, отже вказана постанова у редакції до внесення доповнень (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310) введена в дію не була, тому відсутні підстави для висновку про те, що вищезгадані постанови звужують існуючі гарантії незалежності суддів.

На думку суду, що збігається з позицією Вищого адміністративного суду України, постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 не скасовуються і не змінюються будь-які закріплені законом гарантії незалежності суддів, відсутні положення, якими обмежуються права суддів на матеріальне та соціально - побутове забезпечення, на проведення індексації грошових доходів суддів, тощо.

Отже, на думку суду, внаслідок прийняття зазначених постанов не відбулось зменшення розміру посадового окладу судді, тому у діях відповідачів відсутні ознаки неправомірності в частині непроведення перерахунку заробітної плати та матеріальної допомоги.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на досліджені обставини, суд вважає, що відповідачами доведений факт правомірності дій в частині нарахування та виплати заробітної плати та матеріальної допомоги позивачу виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні без проведення подальшого перерахунку. Зважаючи на це, позовні вимоги позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Тому у позові слід відмовити.

Вимога заявника про зупинення виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2010 року не підлягає задоволенню, оскільки вона не обґрунтована та не підтверджена доказами, які свідчать про наявність загрози заподіяння шкоди інтересам держави.

Керуючись ст.ст. 158-163, 253 кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Державної казначейської служби України про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по адміністративній справі №2-а-7521/10/2270 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Вінницького окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2010 року.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Вінницького окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23 травня 2012 року

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_2