Справа № 2-а-49/2010
Суддя: Топал О. К.
Дата ухвалення: 2010-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тарутинський районний суд Одеської області
________________________________________________________________________
Справа № 2-а-49/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2010 року Тарутинський районний суд Одеської області

в складі головуючий: суддя Топал О.К.

секретаря ГоловирськихН.В.

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тарутинської селищної ради Одеської області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання незаконними та часткову зміну рішень Тарутинської селищної ради № 193 від 24.06.1993 р. та № 574 від 29.04.2010 р.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з проханням відновити пропущений строк звернення до суду та частково визнати незаконним і відмінити рішення Тарутинської селищної ради № 193 від 24.06.1993 р. про надання ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житло в частині, що стосується напівпідвального приміщення площею 35.7 кв.м, а також визнати частково недійсним та відмінити рішення Тарутинської селищної ради № 574 від 29.04.2010 р. про надання ОСОБА_2 замість свідоцтва про приватизацію, свідоцтва про право власності на житло в частині, що стосується напівпідвального приміщення 35.7 кв.м.

Представник відповідача позов не визнав. Третя особа на стороні відповідача, представник ОСОБА_2 вважає, що позов не грунтується на законі.

Статтею 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду, встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строку звернення до адміністративного суду визначені ст. 100 КАС України, згідно з якою пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Сторони та третя особа не наполягають на застосуванні наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Суть справи:

Позивач проживає в квартирі №2 двоквартирного будинку садибного типу по вул. Котовського, 13 в с.м.т. Тарутине на підставі свідоцтва про право власності № 389 від 28.04.2005 р.

Квартира № 1 належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № 574 від 29.04.2010 р.

Позивач звернувся до суду з проханням частково відмінити рішення Тарутинської селищної ради № 193 від 24.06.1993 р. про надання ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житло в

частині, що стосується напівпідвального приміщення площею 35.7 кв.м, а також визнати частково недійсним та відмінити рішення Тарутинської селищної ради № 574 від 29.04.2010 р. про надання ОСОБА_2 замість свідоцтва про приватизацію, свідоцтва про право власності на житло в частині, що стосується напівпідвального приміщення 35.7 кв.м.

Наполягаючи на позові позивач посилається на те, що при приватизації житла ОСОБА_2 було порушено його право спільної власності на допоміжні приміщення будинку. Під їхніми квартирами є допоміжні приміщення: під квартирою ОСОБА_2 напівпідвал 35.7 кв.м під його квартирою підвал 29.7 кв.м. На даний час ОСОБА_2 оформила свідоцтво про право власності де зазначено, що півпідвал являється її власністю. Таке рішення Тарутинської селищної ради не відповідає вимогам п.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та рішенню Конституційного суду України від 02.03.2004 р., згідно яких допоміжні приміщення передаються у спільну власність громадян одночасно з приватизацією квартир і окремої приватизації не підлягають.

Заперечуючи позов представник селищної ради пояснив, що Тарутинська селищна рада не приймала рішення № 193 від 24.06.1993 р. про надання ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житло. Свідоцтво про право власності на житло ОСОБА_2 видано на підставі Розпорядження органу приватизації, який в 1992 році був утворений при Тарутинській селищній раді. В 1996 році органи приватизації упразднили, функції передані селищній раді. Замість свідоцтва про право власності на житло від 08.07.l993 р., виданого агентством з приватизації при Тарутинській селищній раді, рішенням Тарутинської селищної ради № 574 від 29.04.2010 р. ОСОБА_2 видано свідоцтва про право власності на житло, де вказано, що квартира складається в тому числі і з півпідвалу 35.7 кв.м. При винесені рішення від 29.04.2010 р. Тарутинська селищна рада виходила с того, що згідно свідоцтва про приватизацію квартири ОСОБА_2П, де технічний паспорт квартири є його складовою частиною, за наймачем квартири був закріплений сарай, що знаходиться у півпідвалі цокольного етажу площею 35.7 кв.м. Тому представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними, тому що селищна рада діяла в межах закону.

Третя особа на стороні відповідача, представник ОСОБА_2 показала суду, до ОСОБА_2 проживає в будинку з 1963 року. Спірний півпідвал, що розташований в цокольному етажу їх спільного з позивачем будинку під квартирою ОСОБА_2, в дійсності являється сараєм, має три вікна та використовується ОСОБА_2 для зберігання вугілля та дров. Під квартирою позивача розташований підвал яким він користується. Спір виник коли ОСОБА_2 вирішила замість старої веранди укріпити стінки та побудувати веранду протягом всієї стінки своєї квартири. Веранда перекривала вхід позивачу до півпідвалу.

З огляду на викладене, третя особа вважає позов позивача безпідставним тому, що їх квартири знаходяться не в багатоквартирному домі, де власники квартир являються співвласниками підсобних приміщень. В дійсності у них двоквартирний будинок садибного типу де кожен має підсобні приміщення. Житлові будинки садибного типу розташовані на окремих земельних ділянках та складаються із житлових та допоміжних приміщень.

Заслухавши сторони, третю особу, дослідивши залучені докази, суд прийшов до виводу, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

По-перше: Суд не може зобов'язати Тарутинську селищну раду частково відмінити рішення Тарутинської селищної ради № 193 від 24.06.1993 р. про надання ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житло в частині, що стосується напівпідвального приміщення площею 35.7 кв.м. Свідоцтва про право власності ОСОБА_2 на житло видано на підставі Розпорядження Тарутинського агентства по приватизації за № 193 від 24.06.1993 р.

По-друге: Рішенням Тарутинської селищної ради № 574 від 29.04.2010 р. ОСОБА_2 видано свідоцтва про право власності на житло замість свідоцтва про право власності на житло, що видано на підставі Розпорядження Тарутинського агентства по приватизації за № 193 від 24.06.1993 р. В рішенні рада вказано, що квартира складається в тому числі і з півпідвалу 35.7

кв.м. Селищна рада виходила с того, що згідно свідоцтва про приватизацію квартири ОСОБА_2П, в технічному паспорт квартири, що є його складовою частиною свідоцтва, за наймачем квартири був закріплений сарай, що знаходиться у півпідвалі цокольного етажу площею 35.7 кв.м.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2004 от 2 березня 2004 р. по справі про офіційне роз'яснення положень ст.1, 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» при приватизації квартир в багатоквартирних домах допоміжні приміщення передаються у спільну власність громадян і додаткової приватизації не підлягають.

Спірний півпідвал - сарай розташований в двоквартирному будинку садибного типу, під квартирою ОСОБА_2 Сарай був закріплений за ОСОБА_2 як квартиронаймачем, та як об'єкт приватизація перейшов у власність ОСОБА_2 підставі Розпорядження Тарутинського агентства по приватизації за № 193 від 24.06.1993 р.

Окрім того, постановою суду від 26.01.2010 р. частково змінено рішення виконкому Тарутинської селищної ради від 29.10.2009 р. на яке посилається позивач. Постанова суду ніким не оскаржена та має законну силу.

З огляду на викладене суд не вбачає в рішенні Тарутинської селищної ради противоправних дій, тому нема підстав вважати не чинними його окремі положення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 160, 161-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в задоволені позову до Тарутинської селищної ради Одеської області про часткову зміну рішення Тарутинської селищної ради № 193 від 24.06.1993 р. та № 574 від 29.04.2010 р. про надання ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житло в частині, що стосується напівпідвального приміщення площею 35.7 кв.м - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення або з складання в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: