Справа № 823/1566/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року справа № 823/1566/15

м. Черкаси

11 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

при секретарі Попельнусі Ю.І.,

за участю:

представника позивача публічного акціонерного товариства «Христинівський молокозавод» ОСОБА_1 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Христинівський молокозавод» до Христинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області про скасування вимоги про сплату боргу,

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовом звернулося ПАТ «Христинівський молокозавод», в якому просить скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-100-11 від 02.04.2015 р., прийняту Христинівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.04.2015 ПАТ «Христинівський молокозавод» отримало вимогу Христинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області № Ю-100-11 від 02.04.2015 р. про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальну суму 637 148,90 грн. Суму боргу визначену у оскаржуваній вимозі позивач визнає проте зазначає, що при винесенні вимоги податковим органом була порушена процедура її прийняття, в звязку з чим остання має бути скасованою. Свої твердження товариство мотивує тим, що у відповідності до вимог Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок. Як вбачається з оскаржуваної вимоги, наголосив позивач, відповідачем на проводилась документальна перевірка товариства щодо визначення суми заборгованості по єдиному внеску.

В судовому засіданні представник ПАТ «Христинівський молокозавод» позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Христинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області до зали судового засідання не прибув. В наданих запереченнях, спростовуючи доводи позивача, наголосив, що вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, а також на підставі звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників. В даному випадку оскаржувана ПАТ «Христинівський молокозавод» вимога була прийнята саме на підставі даних картки особового рахунку платника за платежем «єдиний внесок», що не суперечить чинному законодавству, в звязку з чим позов товариства є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Заявою від 24.07.2015 р. представник відповідача просив проводити розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Публічне акціонерне товариство «Христинівський молокозавод» зареєстроване, як юридична особа 29.09.1999 р., ідентифікаційний код - 00451725.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2015 р. Христинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області винесено вимогу № Ю-100-11 про сплату ПАТ «Христинівський молокозавод» боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальну суму 637 148,90 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною вимогою, позивач звернувся до Головного управління ДФС у Черкаській області із скаргою від 20.04.2015 р. № 160.

Рішенням Головного управління ДФС у Черкаській області від 30.04.2015 р. № 8748/23-00-10-0210 вимогу Христинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області № Ю-100-11 від 02.04.2015 р. залишено без змін, а скаргу ПАТ «Христинівський молокозавод» від 20.04.2015 р. № 160 без задоволення.

14 травня 2015 року позивач звернувся до Державної фіскальної служби із скаргою № 196, в якій просив скасувати вимогу Христинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області № Ю-100-11 від 02.04.2015 р. та рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 30.04.2015 р. № 8748/23-00-10-0210 про результати розгляду скарги.

Рішенням Державної фіскальної служби від 10.06.2015 р. № 12059/6/99-99-10-01-07-15 вимогу Христинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області № Ю-100-11 від 02.04.2015 р. та рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 30.04.2015 р. № 8748/23-00-10-0210 залишено без задоволення, а скаргу ПАТ «Христинівський молокозавод» від 14.05.2015 р. № 196 без задоволення.

В подальшому, для захисту своїх прав та інтересів від порушень з боку сторони субєкта владних повноважень, ПАТ «Христинівський молокозавод» звернулось з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VI (надалі Закон №2464-VI).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI передбачено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» регулювалась «Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженою Наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 р. № 455, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 6.3 Інструкції № 455 визначено, що органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції № 455 вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Вимога формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

З урахуванням вищевказаних положень чинного законодавства суд дійшов висновку про безпідставність доводів позивача щодо порушення Христинівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області процедури винесення оскаржуваної вимоги, оскільки з аналізу норм Інструкції № 455 вбачається, що податковий орган має право формувати вимогу про сплату боргу, зокрема, на підставі облікових даних з карток особових рахунків платників в разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, за даними картки особового рахунку платника за платежем «єдиний внесок», станом на 31.03.2015 р. за ПАТ «Христинівський молокозавод» рахувалась заборгованість зі сплати вказаного платежу у розмірі 637 148,90 грн., в звязку з чим Христинівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області було правомірно сформовано оскаржувану вимогу від 02.04.2015 р. № Ю-100-11, яка в повній мірі відповідала діючому на той час законодавству.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податковий орган довів, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з позивача до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлено 01.09.2015 року.