Справа № 2-а-661/11
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3416/11
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2011 року Соломянський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 14.06.2011 року звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому, вважаючи дії відповідачів щодо нарахувань та виплат їй щорічної допомоги на оздоровлення з 06.07.1994 року неправомірними, просить зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Соломянської районної у м. Києві державної адміністрації зробити їй перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення з 06.07.1994 року, як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розмірів передбачених ст. 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та зобовязати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на підстави вищезазначеного перерахунку виплатити дані нарахування, а також зобовязати відповідачів призначити довічно відповідну щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат, починаючи з 01.06.2011 року.

Посилається в позові на те, що згідно з довідкою МСЕК №148238 від 13.06.1994 року їй встановлено безстроково IIІ групу інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, вона є особою, віднесеною до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в зв'язку з чим має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, відповідно до ст. 48 Закону України від 28.02.1991 року Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивін як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 1, інвалід IIІ групи, має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат на момент виплати допомоги.

Разом з тим, позивачка вказує на те, що з 06.07.1994 року їй незаконно була нарахована така допомога лише частково, у зв'язку з чим вона, вважаючи свої права порушеними, звернулася до суду за їх захистом.

З метою проведення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення позивачка зверталася з письмовими заявами на адресу відповідачів, однак листом від 10.09.2010 року ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації відмовило у проведенні перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення, виходячи з того, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а саме постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

Позивачка вважає такі дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації при нарахування їй суми щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 90 грн. неправомірними.

Позивачка в судове засідання не зявилася, однак в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання. Однак, як вбачається з письмових заперечень від 18.07.2011 року, не заперечує, що позивачка перебуває на обліку в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Соломянської районної у м. Києві державної адміністрації як постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і отримує нараховані їй кошти на оздоровлення.

Визнає, що ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофинадає право учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідам IIІ групи на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Разом з тим зазначає, що ст. 62 регламентує, що порядок застосування цього Закону визначається Кабінетом Міністрів України, рішення якого, відповідно статті 117 Конституції України є обов'язковим для виконання. Статтею 67 вищезазначеного Закону визначено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

На підставі ст.ст. 95, 116, 117 Конституції України та ст.ст. 62,67 Закону Кабінет Міністрів України видав постанову від 12.07.2005 року № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якими встановлювались розміри щорічної допомоги на оздоровлення і яка неконституційною не визнавалась.

Отже, зазначена постанова є чинною і була прийнята у відповідності до Конституції України, Бюджетного кодексу України та ст.ст. 62,67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, вказує на надання ст. 70 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рікКабінету Міністрів України право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Тому вважає, що ОСОБА_2 діяло в межах правового поля і позивачу відповідно діючого законодавства призначалась до виплати суми щорічної допомоги на оздоровлення в розмірах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліду IIІ групи, а законних підстав для призначення щорічної допомоги на оздоровлення в іншому розмірі немає. Щодо виплата допомоги за 2011 рік, то позивачка до управління за призначенням щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік не зверталася, в звязку з чим відповідна виплата до цього часу позивачці не призначалася і не виплачувалася, а тому в цій частині вимоги є безпідставними.

Представник Київського міського центру по нарахуванню та здійсненні соціальних виплат в судове засідання не зявився, надавши заперечення проти позову, в яких вважає, що Центр на період виплати не допустив порушення законодавства, оскільки діє на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а щодо виплати допомоги за 2011 рік, то щорічна допомога на оздоровлення буде виплачена Центром на підставі розпорядження управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, та у розмірах визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562, яка на час розгляду та вирішення даної справи є чинною.

Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 15.07.2011 року відкрито скорочене провадження в частині вимог про зобовязання нарахувати і виплатити щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2011 рік, а частину вимог позивача, які ставились нею до 06.07.1994 року по 2010 рік залишено без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, згідно з довідки МСЕК №148238 від 13.06.1994 року є інвалідом IIІ групи безстроково внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, і має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інвалід IIІ групи відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(в редакції Закону України від Закону України від 06.06.1996 року N 230/96-ВР) щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інвалідам IIІ групи виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Відповідно до п/п 11 п. 28 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів УкраїниЗакону України від 28.12.2007 року № 107-VI Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українидо статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофибуло внесено зміни, згідно яких щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Так, Кабінет Міністрів України 12.07.2005 року видав постанову № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якими встановлювались розміри щорічної допомоги на оздоровлення.

Проте рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені п/п 11 п. 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 року № 107-1У Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українищодо розмірів щорічної допомоги на оздоровлення визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) і відповідно до ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 22 травня 2008 року.

Після 22 травня 2008 року будь-які зміни до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиВерховною Радою України не вносилися. Отже, з набранням чинності вказаними рішеннями відповідно з 22.05.2008 року у позивачки зявилось право на щорічну допомогу на оздоровлення у встановленому Законом розмірі.

Встановлено, що нарахування щорічної одноразової допомоги на оздоровлення відноситься до компетенції ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Солом'янської районної державної адміністрації. Київський міський центр по нарахуванню та здійсненні соціальних виплат на підставі відповідного рішення проводити вказані виплати, здійснюючи контроль за правильністю призначення, перерахунку, нарахування і виплати всіх видів соціальної допомоги, інших грошових виплат.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачка станом на 19.10.2011 року з відповідною заявою за призначенням їй щорічної допомоги на оздоровлення згідно з Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2011 рік до ОСОБА_2 не зверталася, а відповідно дана допомога позивачці не призначалася та не виплачувалася.

Таким чином, повноваження щодо призначення та нарахування щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, яка на даний час ще не виплачувалась позивачці, надані саме ОСОБА_2 та між сторонами відсутній спір щодо права позивачки на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, яка їй в установленому законом порядку буде призначена відповідачем за її зверненням.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на наведене, вимога щодо нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, починаючи з 01.06.2011 рік підлягає залишенню без задоволення за відсутності на даний час порушеного права позивачки щодо цього.

Керуючись Конституцією України, Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 100, 102, 128, 158-163, 167 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: