Справа № 813/6333/14
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року Справа № 876/10177/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Большакової О.О.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 813/6333/14 за позовом державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках у банку,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року державна податкова інспекція у Сихівському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (надалі - ДПІ у Сихівському районі м.Львова) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить застосувати арешт коштів на рахунках товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» (надалі - ТзОВ «Мальви-Маркет»).

Позов обґрунтовано тим, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо застосування адміністративного арешту, у зв'язку з тим що платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності її законних підстав її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби. Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржило ТзОВ «Мальви-Маркет», яке вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що органом державної податкової служби не було направлено жодних повідомлень про проведення позапланової виїзної документальної перевірки, а також не направлено листа про надання документів, які необхідні для проведення перевірки.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга є безпідставна і не підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, 25.08.1994 р. відповідач узятий на облік у ДПІ у Сихівському районі м.Львова за № 3099, що підтверджується копією довідки ДПІ у Сихівському районі м.Львова № 558 від 23.07.2014 р. про взяття на облік платника податків.

У зв'язку із отриманням податкової інформації за наслідками перевірки контрагентів відповідача ПП «Галичторг», ТзОВ «Ін-поінт», ТзОВ «А-знак» про виявлені факти, що свідчать про порушення податкового законодавства, ДПІ у Сихівському районі м.Львова надсилались ТзОВ «Мальви-Маркет» запити про надання інформації та підтверджуючих документів по взаєморозрахунках з вищезазначеними контрагентами № 4478/10/22-10/131 від 01.11.2013 р., № 6236/10/22-10/104 від 10.12.2013 р., № 8131/13-50-22-01-15/262 від 03.07.2014 р.

На дані запити протягом термінів зазначених в них, відповідач інформації не надав.

Внаслідок цього, 27.06.2014 р. ДПІ у Сихівському районі м.Львова видано наказ «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТзОВ «Мальви-Маркет»» за № 413 та виписано на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України направлення за № 382 від 27.06.2014 р. про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТзОВ «Мальви-Маркет» тривалістю п'ять робочих днів.

Наказ та направлення посадові особи отримали нарочно, про що свідчать їх підписи на них. Крім того, разом із цими документами посадовим особам підприємства надано черговий запит № 7887/13-50-22-01-15/226 від 27.06.2014 р. про надання документів до перевірки.

При виході на адресу підприємства для проведення позапланової виїзної документальної перевірки посадові особи ТзОВ «Мальви-Маркет» державних податкових ревізорів-інспекторів до перевірки не допустили та надали відповідні заперечення з цього приводу за № 31 від 01.07.2014 р. та № 32 від 03.07.2014 р.

За даним фактом 04.07.2014 р. ДПІ у Сихівському районі м.Львова складено акт за № 219/13-50-22-01-17/226.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами (копіями листа податкового органу про надання інформації - пояснення та її документального підтвердження, листів податкового органу про надання документів до перевірки, направлення на перевірку № 382 від 27.06.2014 р., наказу № 413 від 27.06.2014 р. про проведення позапланової виїзної документальної перевірки відповідача, акта про неможливість проведення перевірки) підтверджено обставину щодо відмови відповідача від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби. Докази, які б спростовували вказані встановлені судом обставини, в матеріалах справи відсутні.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Згідно із п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із п.73.3 ст.73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Згідно із пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно пп.78.1.1. п.78.1 ст.78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Судом встановлено, що відповідач запити ДПІ у Сихівському районі м.Львова отримав, що підтверджується повідомленнями про вручення (а.с.10, 12), проте відповіді на них не надав; державних податкових ревізорів-інспекторів до перевірки не допустив.

Відповідно до п.94.1 ст.94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Арешт коштів на рахунку платника податків є різновидом адміністративного арешту, який застосовується виключно на підставі рішення суду (на відміну від адміністративного арешту іншого майна, який здійснюється за рішенням керівника податкового органу).

Відповідно до абзацу другого пп.94.6.2 п.94.6 ст.94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду; звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Підстави для застосування арешту коштів на рахунках платника податків збігаються з підставами застосування арешту майна та визначені п.94.2 ст.94 зазначеного Кодексу.

Зокрема, пп. 94.2.3 п.94.2 ст.94 цього Кодексу зазначено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Відповідно до п.7.1 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 р. за № 1042, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.12.2010 р. за № 1437/18732, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду, шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що податковий орган звернувшись до суду, з вимогою про накладення арешту на кошти боржника, діяв у спосіб передбачений законом.

При цьому колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зауважити, що відповідач законність проведення перевірки (видання наказу про проведення перевірки) не оскаржив.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що розглядаючи спір, місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Частиною першою статті 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням викладеного судова колегія дійшла переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мальви-Маркет» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 813/6333/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді О.О.Большакова

Н.М.Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 04 вересня 2015 року.