Справа № 2а\756\2010
Суддя: Кондус Л. А.
Дата ухвалення: 2010-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/756/2010
ПОСТАНОВА

іменем України

23.11.2010 року cмт. Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Горват Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби Рівненської роти ДПС для ОДДЗ УДАІ ГУМВС України в Рівненській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання незаконними дій посадової особи субєкта владних повноважень, про визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення та про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора дорожньо- патрульної служби Рівненської роти ДПС для ОДДЗ УДАІ ГУМВС України в Рівненській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання незаконними дій посадової особи субєкта владних повноважень, про визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення та про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи наступним.

07.10.2010 р. інспектором ІДПС Рівненської роти ДПС прапорщиком міліції ОСОБА_3 складено протокол серії ВК1 № 034232 від 07.10.2010 р. про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та винесено щодо нього постанову серії ВК № 161389 від 07.10.2010 р. по даній адміністративній справі якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн.

Позивач зазначає, що 07.10.2010 р. на зупинці поблизу кіоску в м.Сарни Рівненської області до автомобіля марки ГАЗ 270500, державний номерний знак НОМЕР_1, яким він керував, підійшов вищевказаний інспектор і повідомив про порушення ним правил дорожнього руху на пішохідному переході, а саме п. 15.9 (г) ПДР, в звязку з чим безпідставно склав вищезгаданий протокол про адміністративне правопорушення. Позивач вважає, також, що і постанова винесена інспектором з грубим порушенням, пояснюючи тим, що на місці події був відсутній відповідний дорожній знак, а розмітка на дорожньому переході майже повністю затерта та непомітна, в звязку з чим ним було порекомендовано інспектору вжити дієвих заходів для відновлення розмітки і монтажу знака, що було проігноровано.

Окрім того, позивач зазначає, що адміністративна справа стосовно нього була розглянута без додержання вимог ст. ст. 245, 268, 256 КУпАП.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, але направив заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому надав заперечення проти позовних вимог позивача і просить суд відмовити у задоволенні позову останнього

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом по справі встановлено факт, що 07.10.2010 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що цього дня о 12 год. 40 хв. останній керував автомобілем марки ГАЗ 270500, державний номерний знак НОМЕР_1 та порушив правила зупинки, тобто здійснив зупинку автомобіля на пішохідному переході, чим порушив п.15.9 (г) ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. На підставі вказаного протоколу 07.10.2010 року відповідачем було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 300 грн.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відео запису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки

дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши та проаналізувавши зміст копії вищевказаної постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача, суд приходить до висновку, що він не містить прямих, беззаперечних даних вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У вказаній постанові про адміністративне правопорушення не зазначено доказів, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку інспектор ДПС встановив наявність адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і винність позивача у його вчиненні.

Зокрема таким доказом могли б слугувати матеріали фотофіксації, складені інспектором, з яких би вбачались обставини порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України та доводився б факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інспектор ДПС при складанні постанови, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, наклавши на останнього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, не використав всіх можливих, допустимих законом засобів для всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, та при цьому не достатньо керувався законом і правосвідомістю, у звязку з чим не в повному обсязі дослідив та встановив інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу призвело до винесення неправомірної постанови.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Але відповідачем не надано суду будь-яких інших доказів на підтвердження вищевикладених обставин.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, інспектор повинен був встановити і довести наявність в діях позивача складу правопорушення, елементами якого є: суб'єкт правопорушення, субєктивна і обєктивна сторони.

Однак, за відсутності матеріалів фото фіксації неможливо встановити наявність такого його елементу як обєктивна сторона, зокрема: місце вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про відсутність в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем п.15.9 г ПДР України, оскільки вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не доведена.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: скасовує постанову і закриває справу, тому щодо вимог позивача в частині визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення серії ВК1 № 034232 від 07.10.2010 р. та в частині призупинення дії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВК № 161389 від 07.10.2010 суд вважає слід відмовити.

Суд, повно і всебічно зясувавши обставини адміністративної справи, дослідив надані сторонами докази, досліджені в судовому засіданні, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, в звязку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 6, 7-12, 17, 69-72, 86, 102, 158 - 163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 14-1, ч.1 ст. 122, 247, 254, 258, 280, 287-289, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним дії інспектора дорожньо патрульної служби Рівненської роти ДПС для ОДДЗ УДАІ ГУМВС України в Рівненської області прапорщика міліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 300 гривень.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВК № 161389 від 07.10.2010, винесену інспектором дорожньо-патрульної служби Рівненської роти ДПС для ОДДЗ УДАІ ГУМВС України в Рівненській області прапорщика міліції ОСОБА_2 і адміністративну справу закрити.

В частині визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення серії ВК1 № 034232 від 07.10.2010 р. та в частині призупинення дії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВК № 161389 від 07.10.2010 відмовити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя : Л.А.Кондус