Справа № 818/2663/15
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 р. Справа № 818/2663/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколова В.М.

суддів: Бондаря С.О., Опімах Л.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/2663/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, треті особи: Міністерство фінансів України, Державне казначейство України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1О.) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної судової адміністрації України (далі по тексту - ДСА України), Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області (далі по тексту - ТУ ДСА України в Сумській області), треті особи: Міністерство фінансів України, Державне казначейство України, в якому просить: визнати неправомірними дії ДСА України в особі ТУ ДСА в Сумській області в частині обмеження 7 розмірами мінімальної заробітної плати при нарахуванні та виплаті суддівської винагороди з урахуванням надбавки за вислугу років за час відпустки з 02.02.2015 по 28.02.2015 і допомоги на оздоровлення та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату суддівської винагороди з урахуванням надбавки, допомоги на оздоровлення, індексації та компенсації за вказаний період.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ТУ ДСА України в Сумській області, обраховуючи їй суддівську винагороду (заробітну плату) з урахуванням надбавки за вислугу років та допомогу на оздоровлення, за період відпустки обрахували та виплатили обмеживши її 7 розмірами мінімальної заробітної плати, посилаючись на Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", що підтверджується роздруківкою розрахункових листів. Позивач вважає такі дії незаконними, так як Законом №76-VІІІ визначено, що зазначене обмеження не стосується виплати зокрема: оплати часу щорічної відпустки, допомоги для оздоровлення.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.17).

Представник ДСА України та ТУ ДСА України в Сумській області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмові заперечення (а.с.22-23), згідно яких просив відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю та безпідставністю, оскільки в січні 2015р. суддівська винагорода до щорічної відпустки та матеріальна допомога позивачу повністю була виплачена, з урахуванням податків, згідно чинного законодавства.

Представник Міністерства фінансів України у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмові пояснення (а.с.46-48), згідно яких просив відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю та безпідставністю, а також справу просив розглядати без його участі.

Представник Державного казначейства України у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді судді в Шосткинському міськрайонному суді Сумської області з 19.11.2003. Позивачу проводиться виплата заробітної плати (посадовий оклад) з виплатою щомісячної надбавки за вислугу років 80 відсотків.

З 02.02.2015 по 28.02.2015 ОСОБА_1 перебувала у основній щорічній відпустці, що підтверджується наказом Шосткинського міськрайонного суду Сумської області № 2 від 06.01.2015 (а.с.6).

Згідно довідки-розрахунку №04-3629/15 від 05.06.2015 суддівська винагорода до щорічної відпустки та матеріальна допомога нараховується згідно наказу №2 від 06.01.2015, а саме: посадовий оклад - 12180,00 грн., надбавка за вислугу років (80%) - 9744,00 грн., обмеження 10 мінімальних з/пл - 9744,00 грн., планові робочі дні в лютому 2015р. - 20, дні у відпустці - 20, Отже, суддівська винагорода до щорічної відпустки склала в сумі 12180,00 грн. та матеріальна допомога в сумі 12180,00 грн. (а.с.9).

У січні-лютому 2015 року позивачу було виплачено суддівська винагорода до щорічної відпустки та матеріальна допомога повністю, з урахуванням податків, згідно чинного законодавства, копія розрахунку наявна в матеріалах справи (а.с.52).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (діючого на час виникнення правовідносин) суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (діючого на час виникнення правовідносин) посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно:

з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат;

з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат;

з 1 січня 2013 року -10 мінімальних заробітних плат.

Так, підпунктом 1 пункту 36 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VІІІ від 28.12.2014 в абзаці першому частини третьої статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» цифри «15» замінено цифрами «10».

Крім того, пунктом 10 Прикінцевих положень вказаного закону встановлено, що у 2015 році максимальний місячний розмір заробітної плати (грошового забезпечення) працівників державних органів та інших бюджетних установ, суддівської винагороди встановлюється 7 розмірами мінімальної заробітної плати, а при скороченні чисельності працівників - 10 розмірами мінімальної заробітної плати (виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та оплата часу щорічної відпустки не враховується у зазначеному максимальному розмірі). Дана норма закону була чинна з 01.01.2015 до 31.03.2015.

Вказані максимальні розміри заробітної плати не застосовуються до максимального розміру місячного грошового забезпечення (заробітної плати) військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, працівників, які беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на обєкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих обєктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Аналізуючи вказані вище норми, суд вбачає, що у випадку затвердження штатного розпису суду, кількість працівників в якому відповідає граничній штатній чисельності, визначеній наказом ДСА України від 24.12.2014 року № 170 «Про затвердження штатної чисельності працівників апаратів місцевих та апеляційних судів», максимальний розмір заробітної плати працівників суду та суддівської винагороди встановлювався 7 розмірами мінімальної заробітної плати; у разі скорочення чисельності працівників суду, у межах, необхідних для належного організаційного забезпечення суду, суддів та судового процесу з урахуванням бюджетних асигнувань на оплату праці, розмір заробітної плати працівників суду та суддівської винагороди після проведення такого скорочення визначався 10 розмірами мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 130 Закону № 2453-VІ, передбачено, що суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу. Допомога на оздоровлення була виплачена позивачу в розмірі посадового окладу затвердженого штатним розписом Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з 01.01.2015 в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що становить 12180,00 грн. Вказаний факт підтверджується розрахунковим листом за січень 2015 р. (а.с.7). Тобто права позивача в частині виплати матеріальної допомоги на оздоровлення не порушені.

Враховуючи зазначене, за період основної (додаткової) відпустки судді виплачується суддівська винагорода у розмірі, передбаченому статтею 129 Закону №2453-VІ, з урахуванням вимог положення абзацу 6 пункту 1 розділу XII Прикінцевих положень Закону №2453-VІ у розрахунку на кількість робочих днів перебування судді у відпустці протягом відповідного місяця.

Тобто, за час відпустки судді нараховується суддівська винагорода, розмір суддівської винагороди визначається у розрахунку на місяць, у якому суддя знаходиться у відпустці.

При цьому, пункт 10 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", передбачає, що виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та оплата часу щорічної відпустки не враховується у зазначеному максимальному розмірі. Дану норму варто розуміти таким чином, що максимальний розмір суддівської винагороди обмежений 7 мінімальними заробітними платами обчислюється окремо від оплати часу щорічної відпустки, яка виплачується додатково. Дана норма не є виключенням із загальної норми про обмеження розміру заробітної плати, а лише гарантує особі право на отримання додаткових виплат понад 7 мінімальних заробітних плат.

Таким чином, у період з 03.08.2014 по 31.03.2015 відповідно до зазначених вище положень законодавства, при визначенні розміру суддівської винагороди за час щорічної відпустки суддів застосовувалося законодавство чинне на момент нарахування та виплати суддівської винагороди, яка в цей період була обмежена 7 мінімальними заробітними платами.

На підставі подання голови та керівника апарату Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26.02.2015 за № 998/15/05/15 було виведено посаду старшого судового розпорядника, у результаті чого максимальний розмір суддівської винагороди встановлювався 10 розмірами мінімальної заробітної плати почав виплачуватися саме з 26.02.2015. Проте, враховуючи вимоги статті 115 Кодексу Законів про працю в Україні та статті 21 Закону України «Про відпустки» в частині виплати заробітної плати, Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII (дата набрання чинності з 01.01.2015), нарахування та виплату суддівської винагороди за період відпустки необхідно здійснювати не пізніше ніж за 3 дні до початку відпустки, оскільки відпустка позивача починалася з 02.02.2015, то максимальний розмір суддівської винагороди який був виплачений становив 7 мінімальних заробітних плат.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що ТУ ДСА України в Сумській області в повному обсязі було нараховано та виплачено ОСОБА_1 суддівську винагороду з урахуванням надбавки за вислугу років за час відпустки з 02.02.2015 по 28.02.2015 і допомоги на оздоровлення, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, треті особи: Міністерство фінансів України, Державне казначейство України про визнання неправомірними дії ДСА України в особі ТУ ДСА в Сумській області в частині обмеження 7 розмірами мінімальної заробітної плати при нарахуванні та виплаті суддівської винагороди з урахуванням надбавки за вислугу років за час відпустки з 02.02.2015 по 28.02.2015 і допомоги на оздоровлення та зобов'язати здійснити перерахунок та виплату суддівської винагороди з урахуванням надбавки, допомоги на оздоровлення, індексації та компенсації за вказаний період відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис) В.М. Соколов

Судді (підпис) С.О. Бондар

(підпис) ОСОБА_2

З оригіналом згідно

Суддя В.М. Соколов