Справа № 810/3763/15
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2015-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2015 року справа №810/3763/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є.;

при секретарі судового засідання Сакевич Ж.В.;

за участю

представника заявника ОСОБА_1 (довіреність № 5599/10/10-06-10 від 09.04.2015 р.),

представника платника податків ОСОБА_2 (довіреність б/н від 10.08.2015 р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за поданням Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до до товариства з обмеженою відповідальністю "АПК-ГРУП" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ,

в с т а н о в и в:

о 9:00 годині 25.08.2015 р., надійшло подання Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «АПК-Груп» (акт відділу документального забезпечення і контролю КОАС від 21.08.2015 р.)

26.08.2015 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Як вбачається із подання Броварської ОДПІ ДФС у Київській області, суб'єкт звернення порушує питання про підтвердження арешту майна ТОВ "АПК -Груп", обґрунтовуючи його відмовою платника податків у допуску до проведення позапланової виїзної перевірки працівників податкового органу.

У судовому засіданні представник заявника подання підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у мотивувальній частині подання.

Представник платника податків проти задоволення подання заперечував та зазначив, що працівники податкового органу дійсно не були допущені до проведення перевірки на підприємство у зв'язку з грубим порушенням Податкового кодексу України в частині підстав та порядку проведення позапланових податкових перевірок.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні подання слід відмовити, з таких підстав.

20.08.2015 р., в.о. начальника Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було винесено наказ №379 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АПК-Груп» з 20 серпня 2015 р. тривалістю 5 робочих днів.

Того ж дня, 20.08.2015 р., головним державним ревізором-інспектором Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_3 на підставі зазначеного наказу та направлення на перевірку від 20.08.2015 р. № 265 було здійснено виїзд за адресою ТОВ «АПК-Груп» м. Бровари, вул. Грушевського, 7, офіс 338 з метою проведення перевірки товариства.

Із копії наказу на проведення позапланової перевірки від 20.08.2015 р. №379 слідує, що він був вручений фінансовому директору ОСОБА_4 20.08.2015 р. о 14:49 годин під розпис.

Як слідує із акту про недопуск працівників податкового органу до перевірки від 20.08.2015 р. №89 посадовою особою ОСОБА_4 було відмовлено у допуску до перевірки працівників податкового органу у зв'язку з порушенням останніми ст.79 ПКУ, невчасно повідомлено про проведення перевірки

20.08.2015 р., в.о. начальника Броварської ОДПІ начальником управління податкового аудиту Броварської ОДПІ Київської області було скероване звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

21.08.2015 р., рішенням першого заступника начальника Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області застосовано умовний адміністративний арешт майна ТОВ «АПК-Груп», для підтвердження обґрунтованості якого до суду було направлено подання.

Надаючи правової оцінки відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного:

в силу положень ч.1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов'язки та компетенція контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначені Податковим кодексом України.

Як закріплює пункт 75.1 статті 75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПКУ документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно п. 78.4 ст. 78 ПКУ про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається податковому органу лише у випадку, коли платнику податків до початку проведення перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Підставами для проведення позапланових виїзних перевірок , відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПКУ зокрема, є те, що за наслідками перевірок інших платників податків (або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, платник податків не надає пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу ДПС протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 ПКУ, яка передбачає, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: 1) направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави для проведення перевірки, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; 2) копії наказу про проведення перевірки; 3) службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно положень пункту 94.1 статті 94 ПКУ адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

За приписами п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПКУ арешт майна може бути застосовано якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті (пункт 94.3 статті 94 ПКУ).

Згідно п. 94.4 ст. 94 ПКУ арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (пункт 94.10 статті 94 ПКУ).

При цьому, перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, визначених п. 94.2 ст. 94 ПКУ.

Згідно із п.94.6 ст.94 ПКУ керівник органу державної податкової служби (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у п.94.2 ст.94 ПКУ приймає рішення про застосування майна платника податків, яке надсилається: 94.6.1 платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Предметом перевірки є відповідність рішення керівника податкового органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.

Порядок здійснення арешту майна платника податків, згідно із ст.94 ПКУ врегламентований положеннями цієї статті та передбачає здійснення ряду заходів, що передують винесенню рішення про арешт майна.

Так, відповідно до п.94.14 ст.94 ПКУ функції виконавця рішення про арешт майна платника податків покладаються на податкового керуючого або іншого працівника органу державної податкової служби, призначеного його керівником (заступником). Виконавець рішення про арешт: 94.14.1. надсилає рішення про арешт майна відповідно до пункту 94.6 цієї статті; 94.14.2. організовує опис майна платника податків. Опис майна платника податків проводиться у присутності його посадових осіб чи їх представників, а також понятих. У разі відсутності посадових осіб платника податків або їх представників опис його майна здійснюється у присутності понятих.

Представникам платника податків, майно якого підлягає адміністративному арешту, роз'яснюються їх права та обов'язки.

Понятими не можуть бути працівники органів державної податкової служби або правоохоронних органів, а також інші особи, участь яких як понятих обмежується Законом України "Про виконавче провадження". 94.16. Під час опису майна платника податків особи, які його проводять, зобов'язані пред'явити посадовим особам такого платника податків або їх представникам відповідне рішення про накладення адміністративного арешту, а також документи, які засвідчують їх повноваження на проведення такого опису. За результатами проведення опису майна платника податків складається протокол, який містить опис та перелік майна, що арештовується, із зазначенням назви, кількості, мір ваги та індивідуальних ознак та за умови присутності оцінювача, вартості, визначеної таким оцінювачем. Усе майно, що підлягає опису, пред'являється посадовим особам платника податків або їх представникам і понятим, а за відсутності посадових осіб або їх представників - понятим, для огляду. Посадова особа органу державної податкової служби, яка виконує рішення про адміністративний арешт майна платника податків, визначає порядок його збереження та охорони.

Із досліджених у судовому засіданні документів та доказів судом було встановлено, що фактично арешт майна платника податків не проводився.

Як слідує із п.1 рішення податкового органу про застосування адміністративного арешту від 21.08.15 р. №11985/10/10-0610 арештовано усе майно, що належить боржнику без зазначення його місцезнаходження та складу.

При цьому, копія рішення про умовний арешт майна платнику податків, в порушення п.п.94.6.1 п.94.6 ст.94 ПКУ, направлена не була.

Опис майна у відповідності до п.94.16 ст.94 ПКУ не проводився, представникам платника податків їхні права роз'яснені не були.

Необізнаність з приводу наявного рішення про адмінарешт майна та не роз'яснення платнику податків його прав та обов'язків позбавило останнього права на звернення до суду із скаргою на рішення про арешт.

Відсутність протоколу опису майна, що арештоване, із зазначенням назви, кількості, мір ваги тощо свідчить, що фактично арешт майна здійснено не було.

Цю обставину підтвердила у судовому засіданні і представник податкового органу, яка пояснила, що, на її думку, арешт майна ТОВ "АПК-Груп" буде проведений одразу після одержання рішення суду про підтвердження його обґрунтованості.

Аналіз ст. 183-3 КАСУ та ст.94 ПКУ приводить суд до висновку, що при розгляді справ даної категорії оцінки суду потребують не лише підстави для застосування арешту майна платника податків, а і власне, саме рішення про арешт.

З урахуванням того, що судом встановлено у судовому засіданні, і це підтверджено матеріалами справи, що рішення про застосування адміністративного арешту платника податків прийняте з грубим порушенням норм Податкового кодексу України суд, приходить до висновку про необхідність відмови у підтвердженні його обґрунтованості.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 1833, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання Броварської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС у Київській області про підтвердження обґрунтованості арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю "АПК-Груп",- відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 31.08.2015 р.