Справа № 805/2822/15-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 р. Справа № 805/2822/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя до Товариства з додатковою відповідальністю «Металургремонт» про стягнення суми боргу на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком № 1 по працівникам підприємства за період з 01.04.2015 року по 30.06.2015 року у розмірі 13 710,50 грн., -

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя звернулось до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Металургремонт» про стягнення суми боргу на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком №1 по працівникам підприємства за період з 01.04.2015 року по 30.06.2015 року у розмірі 13 710,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 р. № 1058 підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Позов мотивовано встановленням факту несплати відповідачем, в установленому законодавством України порядку, відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що є підставою для примусового стягнення вказаної заборгованості, тому просив суд стягнути з відповідача заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.04.2015 року по 30.06.2015 року у розмірі 13 710,50 грн.

Відповідач надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, про те, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, з наступних підстав:

- підприємство не отримувало від УПФ України в Жовтневому районі м.Маріуполя повідомлення про сплату місячних сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій;

- УПФ України в Іллічівському районі м.Маріуполя не є позивачем, належною стороною по справі;

- невірно визначена сума у розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Представники сторін до суду не зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали клопотання про розгляд справи за їх відсутністю. (арк. спр. 29,42)

Згідно з положеннями ч.1 ст.122, ч.ч. 4, 6 ст.128 КАС України розгляд справи здійснено в письмовому провадженні на підставі наявних у справі доказів.

Суд, перевіривши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

Товариство з додатковою відповідальність «Металургремонт» () зареєстроване у якості юридичної особи Виконавчим комітетом Маріупольскої міської ради 22 серпня 1994 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесений запис за № 1 008507.

З 04 травня 1995 року Товариство з додатковою відповідальність «Металургремонт» перебуває на обліку в УПФУ як страхувальник за реєстраційним номером № 892, що підтверджується відомостями з Реєстру страхувальників (арк.спр.21).

З матеріалів справи судом встановлено, що колишньому працівнику Товариства з додатковою відповідальністю «Металургремонт» ОСОБА_1 на підставі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, призначена і виплачується пенсія відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України № 1788-ХІІ за Списком № 1 (арк.спр.47).

Наявність права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 підтверджена протоколом та розпорядженням про призначення пенсії. (арк.спр.45,46).

Позивачем на підставі розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV в частині пенсій призначених відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визначено розмір витрат, які підлягають відшкодуванню відповідачем за період з 01.04.2015 року по 30.06.2015 року у розмірі 13 710,50 грн.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відомостями про нарахування та виплату пенсії особі, яка перебувала в трудових відносинах з відповідачем, а також карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідача.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та повідомлення про необхідність сплати цих сум, отримані уповноваженими особами Товариства з додатковою відповідальністю «Металургремонт», що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень (арк. спр.11,14.17).

Отже, відповідач був обізнаний про наявність у нього зобов'язань з відшкодування Пенсійному фонду фактичних витрат на виплату та доставку пенсій. Доказів оскарження вищезазначених розрахунків до суду не надав.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регулюються принципи, засади, механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, питання призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Законом України від 31.05.2005 року № 2613-IV, який набрав чинності з 01.01.2006 року, внесено зміни до Прикінцевих положень вищевказаного Закону.

Так відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, зокрема, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 зазначеного пункту підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за Списком № 1, покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб. Так зі змісту статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вбачається, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у контексті положень статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає підстави для висновку про те, що порядок, за яким витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам за умов, передбачених статтею 14 Закону № 1788-ХІІ.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 10.10.2011 р. по подібній справі № 21-62а11, чим усунув неоднакове застосування вказаних норм права.

У відповідності до абз. 3 п. 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України у таких розмірах:

20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році;

30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році;

40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році;

50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році;

60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році;

70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році;

80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році;

90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році;

100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Відповідно до п.6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Згідно з п. 6.8. Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами.

Суд не приймає посилання відповідача на те, що Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя є неналежним позивачем по справі, оскільки пенсія ОСОБА_1 були призначена та сплачується Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя, тому на думку відповідача саме Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Маріуполя повинно було направляти на його адресу повідомлення про сплату фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та відповідно мало право звертатись до суду з позовом про стягнення цих сум.

Так, відповідно пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Серед основних завдань управління, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 4 цього Положення, управління відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого, здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Відповідно до п.6.9. Інструкції, відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Таким чином, суд вважає, що відповідач перебуваючи за місцем реєстрації на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя повинен сплачувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій саме на рахунки Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя, тому право звернення до суду щодо стягнення цих сум у судовому порядку має також це Управління.

Суд також не приймає до уваги твердження відповідача про те, що відповідно до розпорядження Управління № 133144 від 22.07.2009 року та № 133144 від 19.08.2011 року ОСОБА_1 було зроблено перерахунок пенсії до 4374,58грн, а потім до 4474,58грн., а в розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій зазначені інші суми: 4732,84грн., 4022,91грн., 4954,75грн, з огляду на те, що правовідносини щодо призначення, перерахунку, сплати та отримання пенсії ОСОБА_1 здійснюються на підставі його заяви щодо обрання того чи іншого виду пенсії та оформлюються протоколом (або рішенням) про її призначення. Зазначені правовідносини існують між пенсіонерами та органом пенсійного фонду України і не є предметом спору у зазначеній справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 пенсіонеру, зазначеному в адміністративному позові, за період з 01.04.2015 року по 30.06.2015 року у розмірі 13 170,50 грн., тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя до Товариства з додатковою відповідальністю «Металургремонт» про стягнення суми боргу на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком № 1 по працівникам підприємства за період з 01.04.2015 року по 30.06.2015 року у розмірі 13 710,50 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Металургремонт» на користь Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області суму заборгованості з відшкодуванням фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 у розмірі 13 710, 50 грн. (тринадцять тисяч сімсот десять) гривень 50 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова прийнята та підписана в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 27 серпня 2015 року.

Суддя Шувалова Т.О.