Справа № 826/3226/15
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року № 826/3226/15

Окружний адміністративний суд міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 81-а, у складі головуючого судді Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до 1. Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві 2. Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду первинної скарги
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління ДФС у м. Києві, в якому, з урахуванням клопотання вх. №01-5/21034/15 від 17.03.2015 р. позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС м. Києва від 19 листопада 2014 року №2280/26-59-17-01;

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про результати розгляду первинної скарги №281/с/26-15-10-08 від 29.01.2015 року ГУ ДФС у м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані податкове повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду первинної скарги були прийняті безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки висновки акту перевірки та оскаржувані податкове повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду первинної скарги є законними та обґрунтованими, прийнятими на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

У період з 14.10.2014 р. по 27.10.2014 р. відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та оплати податків і зборів за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з 01.01.2011 p. по 31.12.2013 р., виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві складено акт №1691/17-01/НОМЕР_1 від 03.11.2014 р. (надалі - акт перевірки №1691).

Згідно висновків, викладених в акті перевірки №1691, встановлено порушення позивачем п.183.1 ст.183, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), а саме, не реєстрація платником ПДВ та заниження податкових зобов'язань з ПДВ за 2013 р. у сумі 49 920,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки №1691 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №2280/26-59-17-01 від 19.11.2014 р. (надалі - ППР №2280/26-59-17-01), яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 62 400,00 грн., з яких 49 920,00 грн. - за основним платежем, 12 480,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

За результатами адміністративного оскарження рішенням ГУ ДФС у м. Києві №281/с/26-15-10-08 від 29.01.2015 "Про результати розгляду первинної скарги" залишено без змін прийняте відповідачем ППР №2280/26-59-17-01, а скаргу позивача - без задоволення.

Судом встановлено, що висновки акту перевірки №1691, на підставі яких були прийняті оскаржувані ППР №2280/26-59-17-01 та рішення №281/с/26-15-10-08 від 29.01.2015 р., ґрунтуються на тому, що позивачем при нарахуванні доходу на користь нерезидента ОСОБА_2 за період з 01.05.2013 р. по 31.12.2013 р. у розмірі 249 600,00 грн. було протиправно не сплачено ПДВ у розмірі 49 920,00 грн.

При наданні оцінки спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

01.07.2012 р. між ОСОБА_2, як довірителем, та ФОП ОСОБА_1, як повіреним, був укладений Договір доручення, згідно умов якого повірений зобов'язується від імені та за рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії, а саме: знайти платіжоспроможного контрагента та укласти договір оренди приміщення, яке перебуває у власності довірителя та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Осіння, 6; права та обов'язки за договором оренди, укладеним повіреним, виникають безпосередньо у довірителя; повірений, за даним договором, виконує представницькі функції по відношенню до довірителя, а також виступає податковим агентом по відношенню до доходу, отриманого від здавання в оренду вказаного вище приміщення згідно п.170.1.3 п.170.1 ст.170 ПК України.

На виконання вказаного вище Договору доручення від 01.07.2012 р., між ФОП ОСОБА_1, як орендодавцем, та ТОВ "Букмекерська контора "Марафон", як орендарем, був укладений Договір оренди приміщення від 01.07.2012 р., відповідно до умов якого орендодавцем надано орендарю у строкове платне (31 200,00 грн. без ПДВ на місяць) користування приміщення, що є частиною будинку АДРЕСА_1, що є власністю нерезидента ОСОБА_2

За наслідками виконання умов Договору доручення від 01.07.2012 р. та Договору оренди приміщення від 01.07.2012 р., сторонами підписувались відповідні акти надання послуг.

З наявних в матеріалах справи актів наданих послуг вбачається, що, зокрема, за травень-грудень 2013 р. позивачем на підставі Договору доручення від 01.07.2012 р. перераховувалась ОСОБА_2 орендна плата (за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб), отримана за Договором оренди приміщення від 01.07.2012 р.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача відносно протиправності не сплати ПДВ у розмірі 49 920,00 грн. при нарахуванні доходу на користь нерезидента ОСОБА_2 за період з 01.05.2013 р. по 31.12.2013 р. у розмірі 249 600,00 грн., виходячи з наступного.

Згідно положень пп.21.1.1-пп.21.1.5 п.21.1 ст.21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Відповідно до абз."б" п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

При цьому, згідно п.180.2 та п.180.3 ст.180 ПК України особою, відповідальною за нарахування та сплату податку до бюджету у разі постачання послуг нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими як платники податку, якщо місце постачання послуг розташоване на митній території України, є отримувач послуг. Особи, зазначені у пункті 180.2 цієї статті, мають права, виконують обов'язки та несуть відповідальність, передбачену законом, як платники податку.

Суд звертає увагу, що правила оподаткування в разі постачання особою-нерезидентом, яку не зареєстровано як платника податку, послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, особі, яку зареєстровано як платника податку, чи будь-якій іншій юридичній особі - резиденту, визначені в ст.208 ПК України.

Отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, нараховує податок за основною ставкою податку на базу оподаткування, визначену згідно з пунктом 190.2 статті 190 цього Кодексу (п.208.2 ст.208 ПК України).

Отримувач послуг прирівнюється до платника податку для цілей застосування правил цього розділу щодо сплати податку, стягнення податкового боргу та притягнення до відповідальності за правопорушення у сфері оподаткування (п.208.5 ст.208 ПК України).

Шляхом системного аналізу зазначених вище норм та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що позивачем при нарахуванні доходу на користь нерезидента ОСОБА_2 за період з 01.05.2013 р. по 31.12.2013 р. у розмірі 249 600,00 грн. було правомірно не сплачено ПДВ, оскільки в даному випадку ФОП ОСОБА_1 не є отримувачем послуг за Договором оренди приміщення від 01.07.2012 р.

Разом з тим, суду пред"явлено докази щодо купівлі валюти та її перерахування нерезиденту.

Враховуючи вищезазначене, оскаржувані ППР №2280/26-59-17-01 та рішення №281/с/26-15-10-08 від 29.01.2015 р. є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Згідно з положеннями ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 488,00 грн., а тому, керуючись вимогами ч.1 ст.94 КАС України, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 488,00 грн. підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 19 листопада 2014 року №2280/26-59-17-01.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про результати розгляду первинної скарги №281/с/26-15-10-08 від 29.01.2015 року Головного управління ДФС у м. Києві.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 488 (чотириста вісімдесят вісім) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева