Справа № 815/2112/14
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
27 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2112/14
Судді Одеського апеляційного адміністративного суду Запорожана Д.В. у справі за позовом Одеської міської ради до департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третіх осіб ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації.
Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третіх осіб ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року, вищенаведений позов було задоволено. Скасовано спірну реєстрацію.
Вважаю зазначене рішення суду апеляційної інстанції незаконним та необґрунтованим.
Так, за адресою АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок.
Єдиним власником зазначеного будинку з 29 січня 2014 року є ОСОБА_2 (право власності зареєстровано) /т. 1, а.с. 215-220/.
Попереднім власником вищенаведеного з 9 травня 2013 року будинку була ОСОБА_1 Перед продажем наведеної нерухомості ОСОБА_2 право власності ОСОБА_1 на будинок теж було зареєстровано /т. 1, а.с. 179-186/.
7 квітня 2014 року Одеська міська рада звернулася до суду з позовом про скасування реєстрації Деклараціії про готовність вищенаведеного житлового будинку до експлуатації, яку начебто до ІДАБК в Одеській області подавала ОСОБА_1 після реконструкції.
Як вбачається з матеріалів справи, пояснень представника позивача в судових засіданнях, даний позов було подано виключно для цілей отримання рішення суду про протиправність спірної реєстрації з подальшою метою оспорення права власності третіх осіб на вищенаведений будинок, так як земельну ділянку під ним було передано будівельній компанії під будівництво багатоповерхового будинку.
Підставами необхідності такого скасування було зазначено внесення недостовірних відомостей у вищенаведену Декларацію та наявність ознак самочинного будівництва у вищенаведеній нерухомості.
З норм діючого законодавства не вбачається, що до кола завдань адміністративного судочинства входить створення доказів для інших судових процесів чи юрисдикцій. Так, завданням адміністративного судочинства є виключно захист прав, свобод та інтересів юридичних та фізичних осіб (ст. 55 Конституція України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 2 КАС України).
Частиною 2 ст. 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
З норм діючого законодавства не вбачається, що органи місцевого самоврядування (як суб'єкти владних повноважень) мають право звертатися до суду з позовами саме про скасування реєстрації Декларацій про введення об'єктів будівництва в експлуатацію.
Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію, або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.
З позовної заяви, пояснень представника позивача взагалі неможливо зрозуміти про захист яких своїх прав він (ОМР) просить. Порушення її (позивача) прав не просто не обґрунтовано, а навіть не наведено.
Отже, оскільки позивач не обізнаний, які його права порушені спірними діями, то у суду не мається можливості їх захистити, адже невідомо, що слід захищати.
Окрім того, колегія суддів приймає до уваги те, що власником зазначеного будинку є інша особа ніж та, що подавала Декларацію. Її скасування (Декларації) буде опосередковано мати вплив на його (ОСОБА_2.) право власності. Тобто, фактично (в подальшому в інших судових процесах при оспоренні права власності), відповідальність буде нести не особа, що подала Декларацію, а теперішній добросовісний власник будинку.
Рішенням позивача від 21 серпня 2008 року № 1017 було надано право колективному підприємству Одеська пересувна механізована колона № 8 будівництва багатоповерхового будинку за адресою розташування будинку третіх осіб (АДРЕСА_1). Тим же рішенням вищенаведене підприємство було зобов'язано вирішити майнові спори з власниками нерухомості за вказаною адресою.

Отже, наявність вищенаведеного будинку або реєстрації Декларації про готовність його до експлуатації не порушує жодних прав саме позивача. Мається лише обтяжливий (для зазначеного підприємства) обов'язок щодо вирішення вищенаведених майнових спорів.

Тобто, спірні правовідносини мають бути вирішені шляхом викупу вищенаведеного будинку підприємством у третіх осіб (порядок передбачений діючим законодавством), а не простим (через низку судів) оспоренням права власності на об'єкт будівництва який заважає.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Таким чином, обов'язковою ознакою самочинного будівництва є відсутність права власності на нього.

На вищенаведений житловий будинок було зареєстровано право власності, як у попереднього власника так і у теперішнього.

Отже, будь-якої мови про те, що вищенаведений будинок є самочинним будівництвом не може бути.

Одним з головних доказів позивача є Декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 23 серпня 2013 року № ОД 95, яку нібито попередній власник - ОСОБА_1 подала до ІДАБК в Одеській області після реконструкції нерухомості.

На зазначеній Декларації не мається підпису ОСОБА_1

Так, на угодах купівлі-продажу вищенаведеного будинку її підпис, справжність якого перевірялася нотаріусами по паспорту, договорі з адвокатом, складається з початкових букв прізвища, ім'я та по батькові, а вищенаведена Декларація підписана лише повним прізвищем, що не є підписом ОСОБА_1

Отже, будь-яких підстав для висновку, що надана позивачем декларація складалася та підписувалася саме ОСОБА_1 не мається.

Тобто, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не можуть нести відповідальність за достовірність даних невідомо ким зазначених у наявній Декларації.

Отже, будь-яких правових чи фактичних підстав для задоволення даного позову не мається.

З огляду на викладене, вважаю, що у суду апеляційної інстанції не було законних підстав для залишення без змін вищенаведеного рішення суду першої інстанції.

27 серпня 2015 року /Д.В. Запорожан/