Справа № 2-а-17/10
Суддя: Мислива Л. М.
Дата ухвалення: 2010-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Т Е П Л О Д А Р С Ь К И Й М І С Ь К И Й С У Д
О Д Е С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
____________________________________________________________
Справа № 2-а-17/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2010 року Теплодарський міський суд Одеської області у

у складі: головуючого судді Марченко С.М.

при секретарях Грушко Г.С., Крижанівській О.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Теплодар адміністративну справу за адміністративним позовом представника ОСОБА_4 ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання дій протиправними та про зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним адміністративним позовом про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області щодо відмови від 01.10.2009 року ОСОБА_6 у перерахунку, раніше призначеної йому пенсії та додаткової пенсії в розмірі згідно ст. 50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі ЗУ №796-XII від 28.02.1991 року) та про зобов»язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу з 01.09.2009 року пенсії по II групі інвалідності у розмірі, встановленому ч.4 ст.54, ст.67 ЗУ №796-XII від 28.02.1991 року - 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі встановленому ст.ст.50,67 вказаного Закону України 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням мінімального розміру пенсії визначеної за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат, мотивуючи тим, що він є інвалідом II групи і відноситься до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на призначення йому як інваліду II групи, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, Також відповідно до вимог ч.4 ст.54 цього ж закону в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. З цим питанням про перерахунок пенсії він звернувся до відповідача з письмовою заявою і отримав письмову відмову. В судовому засіданні представник позивача просить суд визнати протиправними дії УПФУ у Біляївському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_5 у перерахунку з 01.10.2009 року пенсії відповідно ст.ст.50,54 ЗУ № 796-XII від 28.02.1991 року та зобов»язати УПФУ у Біляївському районі Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 з 01.10.2009 року пенсії по II групі інвалідності у розмірі, встановленому ч.4 ст.54, ст.67 ЗУ №796-XII від 28.02.1991 року 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі встановленому ст.ст.50,67 вказаного Закону України 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням мінімального розміру пенсії визначеної за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат.

Представники відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні, посилаючись на письмові заперечення на адміністративний позов, вимоги позивача не визнали мотивуючи тим, що відповідно до вимог ЗУ №796-XII від 28.02.1991 року позивач отримує пенсію в розмірі 2281,44 грн. В цю суму, відповідно до Постанови КМУ від 26.11.2009 року №1252 входить здійснена доплата до пенсії у розмірі 33,75 грн.. Ст.63 зазначеного ЗУ №796-XII від 28.02.19910року передбачає, що фінансове забезпечення витрат, пов»язаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Крім того, абзац перший ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством. Ч.3 цієї ж статті передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений а.1 ч.1 статті застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до цього Закону, тому ніяких протизаконних дій з боку УПФУ у Біляївському районі Одеської області немає.

Дослідивши матеріали справи та чинне законодавство, яке регулює дані відносини, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача та перевіривши їх доказами, суд доходить до висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог, вважає їх такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно посвідчення серії А №055262 від 27.02.1998 року ОСОБА_5 є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи і відноситься до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 4). До того ж, відповідно до пенсійного посвідчення серії АВ №308213 від 01.09.2004 року ОСОБА_5 є інвалідом II групи ЧАЕС (а.с.-5). Згідно ч.1 ст.50 ЗУ №796-XII від 28.02.1991 року він має право на призначення йому як інваліду II групи, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Також відповідно до вимог ч.4 ст.54 цього ж Закону в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а обчислення і призначення пенсій по інвалідності проводиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». На підставі порушень його права на отримання передбаченого законодавством підвищення пенсії він 05.10.2009 року звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії, однак відповідачем у задоволені його заяви було відмовлено на підставі листа від 23.10.2009 року вих.№1156/Н-5 (а.с.-6).

Відповідно до вимог ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової непрацездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» №966-IV передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, допомоги по безробіттю та інше виходячи з вимог Конституції та Законів України. Таким чином, вказаний розмір мінімальної пенсії за віком застосовується і до положень ЗУ №796-XII від 28.02.1991 року, оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.10.2008 року по 31.12.2008 року був встановлений у розмірі 498,0 грн. та Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» залишений у тому ж розмірі 498,0 грн. Отже, у такому ж розмірі мінімальної пенсії за віком підлягає нарахуванню позивачу пенсії по інвалідності у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до вимог ч.4 ст.54 ЗУ №796-XII від 28.02.1991 року та додаткова пенсія відповідно до ст.50 цього ж Закону у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. ЗУ №796-XII від28.02.1991 року та ніякими іншими законами не надано повноважень Кабінету Міністрів України змінювати, зменшувати вказані розміри пенсій по інвалідності до додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю для інвалідів II групи, визначені ст.50 та ч.4 ст.54 ЗУ №796-XII від 28.02.1991 року. До того ж, Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.1997 року №523 був визначений розмір пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, внаслідок Чорнобильської катастрофи, для інвалідів II групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч.2 ст.46 Конституції України.

Відповідно до вимог ст.ст.3, 8, 22, 46 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави і держава відповідає перед людиною за свою діяльність; органи державної влади, їх посадові особи зобов»язані діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; громадяни мають право на соціальний захист; права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, з незалежних від них обставин, та в інших випадках, передбачених законом.

З урахуванням наведеного, та відповідно до вимог ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності та застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд застосовує положення ЗУ №796-XII від 28.02.1991 року, а не постанов Кабінету Міністрів України, якими керується відповідач під час нарахування пенсії.

З таких підстав, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії УПФУ у Біляївському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_5 у перерахунку з 01.10.2009 року пенсії відповідно ст.ст.50, 54 ЗУ №796-XII від 28.02.1991 року та зобов»язати УПФУ у Біляївському районі Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_5 з 01.10.2009 року пенсії по II групі інвалідності у розмірі, встановленому ч.4 ст.54, ст.67 ЗУ №796-XII відl 28/02/1991 року 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі встановленому ст.ст.50,67 вказаного Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням мінімального розміру пенсії визначеної за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3, 8, 19, 22, 46 Конституції України, ст.50, ч.4 ст.54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII, ст.ст.122, 158, 159, 161, 163 КАС України,суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов представника ОСОБА_4 ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання дій протиправними та про зобов»язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_4 у перерахунку з 01.10.2009 року пенсії відповідно ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 з 01.10.2009 року пенсії по II групі інвалідності у розмірі, встановленому ч.4 ст. 54, ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі встановленому ст.ст.50,67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням мінімального розміру пенсії визначеної за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Повне рішення суду виготовлено 16.07.2010 року.

Суддя: