Справа № 338/1687/14-а
Суддя: Битківський Л.М. Л. М.
Дата ухвалення: 2015-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1687/14-а

21 серпня 2015 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій відповідача та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі в якому поставив питання про визнання неправомірними дій відповідача, який відмовив йому у зарахуванні на пільгових умовах в півтора кратному розмірі загального стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та просить суд зобовязати відповідача здійснити перерахунок його стажу роботи із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців за період роботи з 12.03.1972 року по 15.12.1973 року, з 18.02.1975 року по 22.01.1977 року, з 18.03.1980 року по 01.01.1984 року, з 02.01.1984 року по 31.12.1994 року, з 02.01.1995 року по 01.01.1999 року, з 02.01.1999 року по 25.03.1999 року, з 26.03.1999 року по 31.12.2001 року, з 01.01.2002 року по 15.11.2005 року, а також просив зобовязати виплатити йому недоотримані кошти, починаючи з часу призначення пенсії.

На обґрунтування заявлених вимог вказав, що є пенсіонером, пенсія йому нарахована та виплачується Управлінням Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області з грудня 2004 року. При обрахунку стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, періоди роботи з 12.03.1972 року по 15.12.1973 року, з 18.02.1975 року по 22.01.1977 року, з 18.03.1980 року по 01.01.1984 року, з 02.01.1984 року по 31.12.1994 року, з 02.01.1995 року по 01.01.1999 року, з 02.01.1999 року по 25.03.1999 року, з 26.03.1999 року по 31.12.2001 року, з 01.01.2002 року по 15.11.2005 року йому зараховано з розрахунку рік за рік. Хоча згідно чинного законодавства повинен бути зарахований один рік за один рік шість місяців, так як у вказані періоди він працював в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі. На підтвердження такого права ним було надано трудову книжку, довідку Карпатського управління геофізичних робіт про заробітну плату для обчислення пенсії, що уточнює особливий характер роботи чи умов праці необхідні для призначення пільгової пенсії та на підтвердження постійної зайнятості на пільговій роботі, а також ряд інших документів. Однак управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі відмовило йому у перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу. Вважає такі дії управління ПФУ в Богородчанському районі неправомірними.

В судове засідання ОСОБА_1не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. У поданому запереченні заявлений позов не визнав та вказав, що п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачає пільгове обчислення трудового стажу за роботу в районах Крайньої Півночі при певних умовах. В частині 3 даного пункту зазначено, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими законами. ОСОБА_2 правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1, передбачено, що за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги.

Для зарахування ОСОБА_3 періоду роботи з 12.03.1972 року по 15.12.1973 року, з 18.02.1975 року по 22.01.1977 року, з 18.03.1980 року по 01.01.1984 року, з 02.01.1984 року по 31.12.1994 року, з 02.01.1995 року по 01.01.1999 року, з 02.01.1999 року по 25.03.1999 року, з 26.03.1999 року по 31.12.2001 року, з 01.01.2002 року по 15.11.2005 року до трудового стажу в кратному розмірі (один рік роботи за один рік і шість місяців) немає підстав. Ним не представлено необхідних документів, які б підтверджували його право на таку пільгу. Просить в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-1V, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі - Указ від 10 лютого 1960 року), постанови ОСОБА_2 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної ОСОБА_2 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

За приписами наведеної норми (в редакції Закону № 32-V від 26 липня 2006 року), пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що позивач в періоди з 12.03.1972 року по 15.12.1973 року, з 18.02.1975 року по 22.01.1977 року, з 18.03.1980 року по 01.01.1984 року, з 02.01.1984 року по 31.12.1994 року, з 02.01.1995 року по 01.01.1999 року, з 02.01.1999 року по 25.03.1999 року, з 26.03.1999 року по 31.12.2001 року, з 01.01.2002 року по 15.11.2005 року працював в місцевостях, які відповідно постанови ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 відносяться до районів Крайньої Півночі та місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, що підтверджується записами у трудовій книжці, довідкою № 1044/06 від 18.06.2004 року виданою РГК «Нижнєвартовськ нафтофізика», № 17 від 20.04.2004 року, які уточнюють особливий характер праці чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії і які підтверджує зайнятість на роботі та яка дає право на встановлені законом пільги.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої ОСОБА_2 Державного ОСОБА_4 Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28, трудові договори на визначений термін, тобто письмові договори, укладаються тільки тими підприємствами і організаціями, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до таких районів.

Позивач, працюючи в РГК "Нижневартовськ нефте геофизика" та МУП "Пурнефтегеофизика" вахтово-експедиційним методом направлявся на роботи до Ямало-Ненецького автономного округу, що входить до складу Тюменської області.

Це підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.4-11), довідкою РГК "Нижневартовськ нефте геофизика" №1044/06 від 18 червня 2004 (а.с14), довідкою МУП "Пурнефтегеофизика" №17 від 20 квітня 2004 року (а.с.15).

Відповідно до постанови ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029, Ханти-Мансійський автономний округ відноситься до місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області - до районів Крайньої Півночі.

Дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півтораразовому розмірі за періоди роботи з 12.03.1972 року по 15.12.1973 року, з 18.02.1975 року по 22.01.1977 року, з 18.03.1980 року по 01.01.1984 року, з 02.01.1984 року по 31.12.1994 року, з 02.01.1995 року по 01.01.1999 року, з 02.01.1999 року по 25.03.1999 року, з 26.03.1999 року по 31.12.2001 року, з 01.01.2002 року по 15.11.2005 року, оскільки з поданих ним документів вбачається, що він, працюючи вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Висновок відповідача про те, що обовязковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, суд вважає протиправними з огляду на приписи п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону № 32-V від 26 липня 2006 року), згідно з якими пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Тобто, наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документи за її вибором.

Згідно з п.6 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої ОСОБА_2 Державного ОСОБА_4 Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28, пільги, передбачені Указами від 10 лютого 1960 року та від 26 вересня 1967 року, надаються також працівникам експедицій та інших геологорозвідувальних і топографо-геодезичних організацій, що розташовані (базуються) поза районами Крайньої Півночі та місцевостями, прирівняними до районів Крайньої Півночі, які направлені на роботу в райони Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, в круглорічні партії, нафторозвідки, загони.

Періоди роботи позивача з 12.03.1972 року по 15.12.1973 року, з 18.02.1975 року по 22.01.1977 року, з 18.03.1980 року по 01.01.1984 року, з 02.01.1984 року по 31.12.1994 року, з 02.01.1995 року по 01.01.1999 року, з 02.01.1999 року по 25.03.1999 року, з 26.03.1999 року по 31.12.2001 року, з 01.01.2002 року по 15.11.2005 року в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, підтверджуються трудовою книжкою, довідками, що наводились вище та які уточнюють особливий характер праці чи умов праці, що необхідні для призначення пільгової пенсії, підтверджує постійну зайнятість позивача на роботі, що дає право на встановлені законом пільги. З вищевказаних довідок вбачається також, що ОСОБА_3 користувався пільгами, передбаченими Указом Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». За таких обставин суд вважає, що відповідачем безпідставно було відмовлено позивачу у пільговому розрахунку стажу.

Покликання відповідача на те, що обчислення стажу роботи в районі Крайньої Півночі після 01 січня 1991 року застосовується в одинарному розмірі, є безпідставними.

Питання врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі (колишнього СРСР, а потім Російської Федерації) після 01 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією.

Аналізуючи згадані угоди на виконання вимог ухвали ВАС України від 02.06.2015 року, суд приходить до таких висновків.

Статтею 5 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, яка підписана Україною, встановлено, що її дія розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Статтею 3 тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації "Про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення" від 19 січня 1993 року, дозволено обчислювати стаж за нормами Закону Російської Федерації «Про державні гарантії і компенсації для осіб, працюючих і проживаючих в районах Крайньої Півночі та прирівняних місцевостях» від 26 лютого 1993 року, яким дозволено застосовувати пільгу при обчислення стажу незалежно від факту наявності строкового трудового договору, тим самим на рівні міжнародних угод, укладених між Україною та Росією, встановлено, що на території України гарантується пенсійне забезпечення громадян, які працювали на території Росії в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, і при цьому обов'язково визначено, що обчислення стажу здійснюється незалежно від факту наявності строкового трудового договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у звязку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

З вищенаведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, вбачається, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Тобто, якщо певний період роботи особи на території РФ згідно з законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї людини і в Україні. Таким чином, стаж позивача має бути обчислений згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність особи. В період 1991-2001 років на території РФ був чинний Закон РРСФР «Про державні пенсії в РРСФР» від 20 листопада 1990 року № 340-1, який діяв на території РФ з 01 січня 1992 року по 31 грудня 2001 року, на підставі якого всі періоди роботи в районах Крайньої Півночі зараховуються в трудовий стаж в полуторному розмірі. Аналогічні приписи містяться і в Федеральному законі від 15 грудня 2001 р. N 166-ФЗ «Про державне пенсійне забезпечення в Російській Федерації».

Враховуючи, що період роботи з 18.03.1980 року по 01.01.1984 року, з 02.01.1984 року по 31.12.1994 року, з 02.01.1995 року по 01.01.1999 року, з 26.03.1999 року по 31.12.2001 року, з 01.01.2002 року по 15.11.2005 року в районах Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі підтверджуються трудовою книжкою чи довідками, які наводилась вище, суд вважає, що відповідачем безпідставно було відмовлено позивачу у пільговому розрахунку стажу за цей період.

В той же час позивачем не представлено підтверджуючих документів, про те, що в період з 12.03.1972 року по 15.12.1973 року, з 18.02.1975 року по 22.01.1977 року, з 02.01.1999 року по 25.03.1999 року він працював в районі Крайньої Півночі та в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року тому підстави для пільгового обчислення стажу в півтораразовому розмірі за цей період роботи відсутні.

Частина друга статті 99 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Судом встановлено, що позивачу було відомо про розмір пенсійних виплат з часу призначення пенсії, заробітку та стажу, який зараховувався для перерахунку пенсії. Тому вимогу позивача про визнання протиправною відмови в перерахунку призначеної пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, зобовязання провести перерахунок призначеної пенсії за період з грудня 2004 року по 29 квітня 2014 року включно слід залишити без розгляду.

Таким чином суд вважає, що відповідача необхідно зобовязати зарахувати в пільговому обчисленні, відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року, періоди роботи позивача в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, з 12.03.1972 року по 15.12.1973 року, з 18.02.1975 року по 22.01.1977 року, з 18.03.1980 року по 01.01.1984 року, з 02.01.1984 року по 31.12.1994 року, з 02.01.1995 року по 01.01.1999 року, з 02.01.1999 року по 25.03.1999 року, з 26.03.1999 року по 31.12.2001 року, з 01.01.2002 року по 15.11.2005 року, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців, та зобовязати зробити перерахунок пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу з 30 квітня 2014 року.

На підставі ст.62 Закону "Про пенсійне забезпечення", ст.24 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", п.5 Прикінцевих Положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 10 лютого 1960 року № 148, керуючись ст.ст.159,163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі в перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зарахуванні пільгового стажу.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Богородчанському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 врахувавши періоди роботи з 18.03.1980 року по 01.01.1984 року, з 02.01.1984 року по 31.12.1994 року, з 02.01.1995 року по 01.01.1999 року, з 26.03.1999 року по 31.12.2001 року, з 01.01.2002 року по 15.11.2005 року, як трудовий стаж у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу з 30 квітня 2014 року.

У задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції.

Головуючий