Справа № 553/1228/15-а
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 р. Справа № 553/1228/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 24.06.2015р. по справі № 553/1228/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі в м. Полтаві

про визнання бездіяльності Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава, скасування рішення про призначення пенсії, скасування рішення викладеного у листі та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, . звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава, та просив визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава в частині не призначення йому з 01.04.2011р. пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу", скасувати рішення управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава від 13.04.2011р. про призначення йому пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", скасувати рішення управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава від 03.03.2015 викладеного в листі №14/Л-02, зобов'язати управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава призначити йому з 01.04.2011р. пенсію, відповідно до Закону України "Про державну службу" на підставі довідок про заробіток державного службовця Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 10.03.2015року №1567/09-24, № 1568/09-24, № 1569/09-24, зобов'язати управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава виплатити йому заборгованість по пенсії як різницю між нарахованою йому пенсією відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та призначеною пенсією відповідно до Закону України "Про державну службу", зобов'язати відповідача виплатити йому компенсацію втрати доходів, яка виникла в зв'язку з не призначенням з 01.04.2011р. пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 24.06.2015р. по справі №553/1228/15-а в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 24.06.2015р. по справі №553/1228/15-а позивач подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити, вважає, що судом першої інстанції порушені норми права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст. 196, п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши суддю - доповідача колегія суддів встановила, що 01 квітня 2011 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, що підтверджується копією відповідної заяви та розпискою - повідомленням, відповідно до якої заява та документи ОСОБА_1 прийнято 01 квітня 2011 року і зареєстровано за № 6/99 (а.с.34,35).

Протоколом № 699 від 13 квітня 2011 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на і загальних умовах та на підставі поданої останнім заяви (а.с.37).

Крім того, 23 лютого 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перегляд рішення про призначення пенсії, виплату її заборгованості та отримання копії пенсійної справи, в якій просив запросити у ГУ Пенсійного фонду України, де він працював перед звільненням, довідку про заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», переглянути рішення про призначення пенсії з 01 квітня 2011 року, встановивши її відповідно до , норм Закону України «Про державну службу»,виплатити заборгованість з 01 квітня 2011 року по пенсії, як різницю між вже одержаними сумами відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та розрахованими сумами відповідно до Закон України «Про державну службу» (а.с.47).

Листом за вих. № 14/Л-02 від 03.03.2015 року адресованим на ім'я позивача роз'яснено останньому, що права на призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» він не має, оскільки відсутній стаж роботи 20 років на посадах державних службовців згідно ст. 25 Закону України «Про державну службу». Пенсія за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначена йому та виплачується згідно чинного законодавства (а.с.48-49).

Аналіз вищевикладеного свідчить, що про те, що позивач ОСОБА_1 звертаючись із заявою про призначення пенсії, не просив призначити пенсію на підставі Закону України «Про державну службу», а навпаки наполягав на призначенні пенсії за віком на загальних підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно ч.З ст. 45 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного Фонду.

Крім того, позивач не звертався до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, що підтверджують право на отримання даного виду пенсії.

Враховуючи вище викладене суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава про визнання бездіяльності Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава, скасування рішення про призначення пенсії, скасування рішення викладеного у листі та зобов'язання вчинити дії є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Висновки суду першої інстанції не можуть бути визнані обґрунтованими виходячи з наступного.

Суд першої інстанції зазначив, що позивач, ОСОБА_1, звертаючись із заявою про призначення пенсії, не просив призначити пенсію на підставі Закону України «Про державну службу», а навпаки наполягав на призначенні пенсії за віком на загальних підставах.

При цьому суд першої інстанції не зазначає, яка саме заява мається на увазі.

Якщо взяти до уваги заяву від 01.04.2011р. (аркуш справи 34), на підставі якої позивачу була призначена пенсія за віком, то це дійсно так.

Проте заявою від 23.02.2015р. позивач вже конкретно зазначив, що просить переглянути рішення про призначення йому пенсії з 01.04.2011р., встановивши її відповідно до норм Закону України «Про державну службу».

Тобто зазначена заява фактично містить вимогу про переведення його з одного виду пенсії на інший.

У відповідь на заяву позивача від 23.02.2015р. відповідач листом від 03.03.2015р. №14/Л-02 фактично відмовив позивачу у переведенні і призначенні йому пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу», оскільки, на думку відповідача, відсутній стаж роботи 20років на посадах державних службовців згідно ст..25 Закону України «Про державну службу».

При цьому відповідач зазначив, що період роботи з 24.10.1991 року по 31.01.1995 року в Державній податковій інспекції по Полтавській області на момент виникнення права пенсію за віком в стаж державної служби зарахувати не має підстав. Згідно статті 344 /в редакції від 12.08.2012 року/ Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб органів державної податкової службі України здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Період роботи зазначених осіб / у тому числі тих яким присвоєні спеціальні звання/ в органах державної податкової служби зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України " Про державну службу".

І далі відповідач робить висновок, що оскільки Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв"язку з проведенням адміністративної реформи в Україні", яким внесено зміни до Податкового кодексу України, набрав чинності 12 серпня 2012 року, з цієї дати застосовуються норми щодо обчислення стажу державної служби з урахуванням внесених змін. Закон зворотньої сили не має, тому вищезазначені зміни на позивача не поширюються.

Колегія суддів вважає такий висновок відповідача по - перше, довільним тлумаченням законодавства, по - друге, таким, що не має відношення до даного випадку.

Те, що закон зворотної сили не має означає, що його дія не поширюється на правовідносини, що виникли до його прийняття.

В даному випадку позивач зазначає, що право на пенсію за віком на підставі Закону України " Про державну службу" у нього виникло ще при призначенні йому пенсії за віком 01.04.2011р.

Тобто новації законодавства, які відбулись в статті 344 /в редакції від 12.08.2012 року/ Податкового кодексу України до позивача не можуть застосовуватись.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990р. № 509-ХІІ, яка діяла на час призначення позивачу пе нсії, посадові особи органів державної податкової служби здійснюють організаційно-розпорядчі та консультативно-дорадчі функції, а їх пра вовий статус визначається Законом України "Про державну службу".

Необхідність зарахування до стажу державної служби часу роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів державної податкової служби підтверджена та кож пунктом 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого поста новою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994р. № 283.

Таким чином період роботи позивача з 24.10.1991 року по 31.01.1995 року в Державній податковій інспекції по Полтавській області має бути зарахований в стаж державної служби.

Слід зазначити, що відповідно до приєднаної до матеріалів справи довідки (аркуш справи 43), яка видана позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України за № 1568/09-24 від 10.03.2015р. станом на день його звільнення з роботи 10.03.2004р., встановлена надбавка за вислугу років на рівні 40% посадового окладу з ураху ванням доплати за ранг, що відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" відповідає понад 25-ти рокам державної служби.

Додатковим підтвердженням того, що позивач відноситься до категорії державних службовців є і запис в трудовій книжці (аркуш справи 20), відповідно до якого позивачу 01.02.1995 р. був присвоєний дев'ятий ранг державного службовця.

Нажаль зазначені обставини судом першої інстанції не були досліджені і їм не була надана правова оцінка.

Колегія суддів вважає, що викладені обставини підтверджують право позивача на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Не можуть бути визнані обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання бездіяльності управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава в частині не призначення йому з 01.04.2011р. пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу" та скасування рішення управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава від 13.04.2011р. про призначення йому пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" керувався заявою позивача про призначення саме такого виду пенсії, а тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Не підлягають задоволенню також вимоги позивача щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава виплатити йому заборгованість по пенсії як різницю між нарахованою йому пенсією відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та призначеною пенсією відповідно до Закону України "Про державну службу" та зобов'язання відповідача виплатити йому компенсацію втрати доходів, яка виникла в зв'язку з не призначенням з 01.04.2011р. пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Оскільки при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідач керувався заявою позивача про призначення саме такого виду пенсії колегія суддів вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави здійснення зазначених виплат відсутні.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що постанова Ленінського районного суду м. Полтава від 24.06.2015р. по справі №553/1228/15-а прийнята при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 24.06.2015р. по справі № 553/1228/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі в м. Полтаві про визнання бездіяльності Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава, скасування рішення про призначення пенсії, скасування рішення викладеного у листі та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава від 03.03.2015р., викладеного в листі № 14/Л-02, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтава призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з дня звернення 23.02.2015 року.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Філатов Ю.М.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Бенедик А.П.