Справа № 808/2456/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Справа № 808/2456/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., при секретарі Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Запорізької митниці ДФС

про скасування рішень про коригування митної вартості та картки відмови у прийнятті митної декларації, -

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 (довіреність № 2352 від 04.09.2014)

від відповідача - ОСОБА_3 (довіреність № 30/23/08-70-10-01 від 26.11.2014)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування:

- рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості №112050000/2014/000424/1 від 13.11.2014 та картку відмови у прийнятті митної декларації № 112050000/2014/00712 за ВМД 112050000/2014/024822 від 12.11.2014,

- рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості №112050000/2014/000431/1 від 18.11.2014 та картку відмови у прийнятті митної декларації № 112050000/2014/00732 за ВМД 112050000/2014/025194 від 17.11.2014.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що декларантом при митному оформленні товару надано контролюючому органу всі необхідні документи на підтвердження митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлення при перевірці розбіжностей у документах є безпідставними. Позивач зазначає, що в оскаржуваних рішеннях відповідача міститься висновок про неподання декларантом у повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість товару, проте які саме документи не були подані декларантом і які відомості про митну вартість товарів залишились неповними та недостовірними, митний орган не зазначає.

Ухвалою суду від 07.05.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/2456/15, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 19.05.2015. Провадження у справі за клопотанням сторін було зупинено. Судове засідання призначено на 12.08.2015.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та надала суду пояснення в їх обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі, про що подав до суду письмові заперечення. Обґрунтовуючи свою позицію зазначав, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару, митниця дійшла висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності. З огляду на це, декларанту була пред'явлена письмова вимога щодо необхідності подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Оскільки документи не були подані в повному обсязі, митну вартість товару визначено із застосуванням резервного методу, згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Так, відповідачем використана наявна в органу ДФС і зборів інформація щодо раніше визнаних органами митниці митних вартостей.

У засіданні 12.08.2015, судом, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Контроль правильності визначення митної вартості здійснює митний орган згідно з положенням Митного Кодексу України.

Загальні положення щодо митної вартості товарів та методи її визначення врегульовані Митним кодексом України.

Стаття 4 Митного кодексу України визначає, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Як встановлено судом, 12.07.2012 між ФОП ОСОБА_4 (покупець) та компанією Anita Gida San ve Dis Ticaret LTD Co, Туреччина (продавець) укладено контракт № 5, відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити, а покупець сплатити та прийняти товар походженням з Іран "виноград сушений без кісточок, без сортовий, некалібрований, без додавання цукру".

Відповідно до базисних умов поставки (п.3.1.) відвантаження товару здійснюється товарними партіями згідно до умов укладених між сторонами специфікацій, в яких зазначається ціна за одиницю товару, умови оплати, вага.

Такі специфікації є невід'ємною частиною контракту. Умови поставки товару СІF ОСОБА_4 (Інкотермс 2010).

23.09.2014 сторонами зазначеного вище контракту була підписана Специфікація №8 відповідно до якої продавець зобов'язується поставити, а покупець сплатити та прийняти товар іранського походження: виноград сушений без кісточок, без сортовий, некалібрований, без додавання цукру, врожаю 2014 року, в кількості 40 тон (нетто) за ціною 1700 доларів США за тону,

Поставка здійснювалася на умовах СІF ОСОБА_4 (Інкотермс 2010). Загальна вартість товару за специфікацією складає 68000,00 доларів США 00 центів на умовах оплати на банківський рахунок продавця.

12.11.2014 року до митного поста "Запоріжжя - центральний" Запорізької митниці ДФС декларантом позивача була подана для митного оформлення зазначеного вище товару електронна митна декларація якій було присвоєно №112050000/2014/024822.

Митна вартість товару декларантом визначена за першим методом митної оцінки (за ціною угоди). У зв'язку з тим, що умови поставки товару - СІF ОСОБА_4 - не передбачають включення додаткових витрат до фактурної (контрактної") вартості товару, декларація митної вартості декларантом не подавалась.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару позивачем до митної декларації № 112050000/2014/020384 від 10.09.2014р. були надані всі необхідні товаросупровідні та товаротранспортні документи на вантаж для підтвердження числового обрахунку заявленої митної вартості, відповідно до ч. 2 ст. 53 та ст. 335 МКУ, а саме:

картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 17.10.12 № 112/2012/0000126;

міжнародна автомобільна накладна (СМR) №276280 від 07.11.2014р.

коносамент (Вill of Landing) № АRKIST від 30.10.2014р.

пл..доручення 053 від 29.10.2014р

пл..доручення №049 від 01.10.2014р.

бухгалтерська виписка 190 від 05.11.2014р.

інвойс UK014-Р04-01KGA від 23.09.2014р.

пакувальний лист б/н від 23.09.2014р.

зовнішньоекономічний контракт №5 від 12.07.р.

специфікація №8 від 23.09.2014р.

дозволи різних видів супутнього контролю

фіто санітарний сертифікат № НОМЕР_1 від 15.10.2014р.,

сертифікат про походження товару №93/3490 від 18.10.2014р.

сертифікат якості б/н від 10.10.2014р.

фумігаційний сертифікат №12-2 від 15.10.2014р.

платіжне доручення, що підтверджує сплату митних платежів від №gs23158685 від 06.11.2014

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог ст. 53 Митного кодексу України Запорізька митниця дійшла висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару (зазначені у другій частині статті 53 Митного кодексу України) містять наступні розбіжності:

1) наявні розбіжності в інформації щодо призначення платежу в платіжному дорученні № 049 від 01.10.2014 та № 053 від 29.10.2014, а саме, в платіжному дорученні № 049 від 01.10.2014 відсутні відомості про інвойс, за яким здійснюється передплата.

2) згідно пункту 3.3 контракту № 5 від 12.07.2012 відправником товару є ЕВRАНІМ ВАВАЕІ ТRАIDING CO, проте відправником товару за СМR № 276280 від 07.11.2014, та коносаментом № АRKIST від 30.10.2014 є Anita Gida San ve Dis Ticaret LTD, що суперечить умовам контракту та не дає змоги однозначно ідентифікувати поставку;

3) в страховому полісі № 93/1008/1424 від 20.10.2014 відсутні будь-які відомості про продавця товару, що не дає змоги однозначно ідентифікувати поставку.

У відповідності з вимогами частини 3 статті 53 МК України, 14.01.2014 декларанту була пред'явлена письмова вимога щодо необхідності подання додаткових документів для митної вартості товару, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені Спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також повідомлено, що згідно ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

13.11.2014 декларантом ФОП ОСОБА_4 (ОСОБА_5В.) були надані додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме:

лист пояснення від продавця товару б/н від 13.11.2014;

прас-лист продавця товару за вересень 2014 року;

копію митної декларації країни відправлення від 22.10.2014 №35485Е;

висновок Запорізької ТПП №ОИ-657 від 06.11.2014.

Незважаючи на подання декларантом в повному обсязі додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, Запорізькою митницею видано рішення про коригування митної вартості товарів від 13.11.2014 № 112050000/2014/000424/1 за 6-м методом митної оцінки за ціною коригування 2,04 доларів США за кг.

Джерелом коригування митної вартості товару за шостим (резервним) методом митний орган визначив з розрахунку 2,04 дол. США за 1 кг товару (МД № 500060001/2014/036911 від 06.11.2014, № 807100000/2014/046227 від 06.11.2014).

Окрім того, своє рішення про коригування митної вартості товару відповідач обґрунтував тим, що документи які надані до митного оформлення товару містять ряд розбіжностей: 1) наявні розбіжності в інформації щодо призначення платежу в платіжному дорученні № 049 від 01.10.2014 та № 053 від 29.10.2014, а саме, в платіжному дорученні № 049 від 01.10.2014 відсутні відомості про інвойс, за яким здійснюється передплата, 2)згідно пункту 3.3 контракту № 5 від 12.07.2012 відправником товару є ЕВRАНІМ ВАВАЕІ ТRАIDING CO, проте відправником товару за СМR №1276280 від 07.11.2014, та коносаментом № АRKIST від 30. 10.2014 є Anita Gida San ve Dis Ticaret LTD, що суперечить умовам контракту та не дає змоги однозначно ідентифікувати поставку, 3) в страховому полісі № 93/1008/1424 від 20.10.2014 відсутні будь-які відомості про продавця товару, що не дає змоги однозначно ідентифікувати поставку.

На вимогу органу доходів і зборів декларантом додатково надано: 1) лист пояснення від продавця товару б/н від 13.11.2014р. 2) прайс-лист продавця товару за вересень 2014 року; 3) копію митної декларації країни відправлення від 22 жовтня 2014року №35485Е; 4) висновок Запорізької ТПП №ОИ-657 від 06 листопада 2014року.

У зв'язку з незгодою з визначеною відповідачем митною вартістю товару позивач використав надане ч. 7 ст. 55 МКУ право на випуск товарів, що декларуються, у вільний обіг на умовах фінансової гарантії шляхом сплати до бюджету сум митних платежів, виходячи з вартості, визначеною митницею та випускає товари у вільний обіг за електронною митною декларацією від 112050000/2014/024964 від 14.11.2014р.

16.04.2013 року між ФОП ОСОБА_4 (покупець) та компанією EKREM NARIN ITH.IHR.ULUS.NAK.HAYV IMLT.TAR.TAAH.VE TIC. LTD.STI, Туреччина, (продавець), був укладений контракт № 30, відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити, а покупець сплатити та прийняти товар походження Іран "виноград сушений без кісточок" (ізюм) Відповідно до базисних умов поставки (п.3.1.) відвантаження товару здійснюється товарними партіями згідно до умов укладених між сторонами специфікацій, в яких зазначається ціна за одиницю товару, умови оплати, вага. Такі специфікації є невід'ємною частиною контракту. Умови поставки товару CIF ОСОБА_4 (Інкотермс 2010).

03.10.2014р. сторонами зазначеного вище контракту була підписана Специфікація №6 відповідно до якої продавець зобов'язується поставити, а покупець сплатити та прийняти товар походженням Іран: виноград сушений без кісточок (ізюм) в кількості 40 метричних тон за ціною 1740 доларів США за тону виробництва "Ratin Khosh"

Поставка здійснювалася на умовах CIF ОСОБА_4 (Інкотермс 2010). Загальна вартість товару за специфікацією 69600,00 доларів США.

17.11.2014 року до митного поста "Запоріжжя - центральний" Запорізької митниці ДФС декларантом позивача була подана для митного оформлення зазначеного вище товару електронна митна декларація якій було присвоєно № 112050000/2014/025194 на товар "а виноград сушений без кісточок, без сортовий, не калібрований, без додання цукру, виробництва Іран, врожаю 2013 року, в кількості 40 000кг (нетто) за ціною 1740 доларів США за тону".

Митна вартість товару декларантом визначена за першим методом митної оцінки (за ціною угоди). У зв'язку з тим, що умови поставки товару - CIF ОСОБА_4 - не передбачають включення додаткових витрат до фактурної (контрактної) вартості товару, декларація митної вартості декларантом не подавалась.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару позивачем до митної декларації № 112050000/2015/025194 від 17.11.2014р. були надані всі необхідні товаросупровідні та товаротранспортні документи на вантаж для підтвердження числового обрахунку заявленої митної вартості, відповідно до ч. 2 ст. 53 та ст. 335 МКУ, а саме:

картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 17.10.12 № 112/2012/0000126;

міжнародні автомобільна накладна (CMR) №276274 від 13.11,2014р.,

коносамент (Bill of Landing) GCL/MRD/ODS/140592 від 08.11,2014р.

платіжне доручення №051 від 09.10.2014р.

платіжне доручення №057 від 07.11.2014р.

бухгалтерська виписка 194 від 13.11.2014р

інвойс 2014/9386 від 20.10.2014р.

пакувальний лист б/н від 20.10.2014р.

зовнішньоекономічний контракт №30 від 16.04.2013р.

специфікація №6 від 03.10.2014р.

дозволи різних видів супутнього контролю

фіто санітарний сертифікат від 15.10.2014р №

фіто санітарний сертифікат від 16.10.2014р №

сертифікат про походження товару форми А 16 від 21.10.2014р.

сертифікат про походження товару форми А 024 від 20.10.2014р.

сертифікат якості від 20.10.2014р

фумігаційний сертифікат 93/126 від 20.10.2014р

фумігаційний сертифікат 93/129 від 21.10.2014р.

платіжне доручення, що підтверджує сплату митних платежів від 17.11.2014р. № QS23204331

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, Запорізька митниця дійшла висновку, що що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності:

1) наявні розбіжності в платіжних дорученнях № 051 від 09.10.2014 та № 057 від 07.11.2014 в частині призначення платежу, а саме: на відміну від платіжного доручення № 057 від 07.11.2014, платіжне доручення № 051 від 09.10.2014 не містить інформації про інвойс № 2014/9386 від 20.10.2014, що не дає змоги впевнитись, що даний банківський платіжний документ стосується оцінюваного товару;

2) згідно специфікації № 6 від 03.10.2014 до контракту № 30 від 16.04.2013 строк відвантаження товару здійснюється протягом 15 днів від здійснення передплати - 13920 USD.

Платіжне доручення №051 з оплатою у сумі 13920, що датовано 09.10.2014, натомість у коносаменті вказана дата 08.11.2014, що суперечить умовам контракту.

3) наявні розбіжності в найменуванні товару в платіжних дорученнях № 051 від 09.10.2014 та № 057 від 07.11.2014 та інвойсі № 2014/9386 від 20.10.2014, що не дає змоги впевнитись, що дані банківські платіжні документи стосуються оцінюваного товару.

В зв'язку з цим, необхідно надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2)рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами , визначеними договором (угодою, контрактом); 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) копію митної декларації країни відправлення; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 6). інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта" У вказаному запиті Відповідач вимагає надання додаткових документів з посиланням на документи, які не є а ні обов'язковими, а ні додатковими в розумінні Митного кодексу для підтвердження правильності числового обрахунку заявленої митної вартості.

18.11.2014 декларантом ФОП ОСОБА_4 (ОСОБА_5В.) були надані додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме:

прайс лист продавця товару за жовтень 2014 року;

копію митної декларації країни відправлення від 20 жовтня 2014року №36777Е ;

висновок Запорізької ТПП №ОИ-678 від 14 листопада 2014року.

комерційна пропозиція від іншого виробника від 28 вересня 2014року

комерційна пропозиція від іншого виробника від 28 вересня 2014року

комерційна пропозиція від іншого виробника від 09 жовтня 2014року

Незважаючи на подання декларантом в повному обсязі додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, Запорізька митниця видає рішення про коригування митної вартості товарів від 18.11.2014р. № 112050000/2014/000431/1 за 6-м методом митної оцінки за ціною коригування 2,04 доларів США за кг. Джерелом коригування митної вартості товару за шостим (резервним) методом митний орган визначив МД № 500060001/2014/036911 від 06.11.2014, 807100000/2014/046227 від 06.11.2014.

Окрім того, своє рішення про коригування митної вартості товару відповідач обґрунтував тим, що під час розгляду документів які надані до митного оформлення товару містять ряд розбіжностей: 1) наявні розбіжності в платіжних дорученнях № 051 від 09.10.2014 та № 057 від 07.11.2014 в частині призначення платежу, а саме: на відміну від платіжного доручення № 057 від 07.11.2014, платіжне доручення № 051 від 09.10.2014 не містить інформації про інвойс № 2014/9386 від 20.10.2014, що не дає змоги впевнитись, що даний банківський платіжний документ стосується оцінюваного товару; 2) згідно специфікації № 6 від 03.10.2014 до контракту № 30 від 16.04.2013 строк відвантаження товару здійснюється протягом 15 днів від здійснення предоплати - 13920 USD. Платіжне доручення №051 з оплатою у сумі 13920 1180 датовано 09.10.2014, натомість у коносаменті вказана дата 08.11.2014, що суперечить умовам контракту. Наявні розбіжності в найменуванні товару в платіжних дорученнях № 051 від 09.10.2014 та № 057 від 07.11.2014 та інвойсі № 2014/9386 від 20.10.2014, що не дає змоги впевнитись, що дані банківські платіжні документи стосуються оцінюваного товару. у декларації країни відправлення не вказано отримувача товару, тобто неможливо впевнитись, що вона стосується даної оцінюваної партії товару."

У зв'язку з незгодою з визначеною відповідачем митною вартістю товару позивач, на підставі частини сьомої статті 55 МК України, скористався правом на випуск товарів, що декларуються, у вільний обіг за митною декларацією від 112050000/2014/025243 від 18.11.2014, за ціною товару, визначеною митним органом.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів статті 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

За приписом статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із статтею 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 МК України).

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу частини п'ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

У якості причини неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості товару у спірних рішеннях відповідачем-1 зокрема зазначено те, що подані до митного оформлення товару документи не містять всіх даних, відповідно до обраного декларантом методу, однак ані у рішенні, ані у запереченнях представника відповідача-1 не зазначено, яких саме даних не містять подані документи. Друга причина, вказана відповідачем у спірному рішенні - наявність розбіжностей у поданих документах. З цього приводу суд зазначає, що зазначені у цій частині спірного рішення розбіжності по суті не є розбіжностями, оскільки не містять суперечностей з іншими поданими позивачем документами та не впливають на можливість або неможливість перевірки числового значення заявленої митної вартості товару.

Крім того, у спірних рішеннях відповідач у якості причини неможливості визначення митної вартості за першим методом зазначив про те, що використані декларантом відомості не підтверджені документально, не визначені достовірно, декларантом не подано документи, які підтверджують митну вартість.

З цього приводу суд зазначає, що по-перше, відповідачем у рішенні жодним чином не зазначено, у зв'язку з якими фактичними обставинами відповідач дійшов вищезазначеного висновку, по-друге, відповідачем у спірному рішенні не зазначено про наявність застережень, щодо застосування першого методу, визначених у частині першій статті 58 МК України та/або про наявність зауважень до розрахунку, здійсненого декларантом, оскільки саме ці обставини згідно вимог ч. 2 ст. 54 МК України підлягають з'ясуванню митним органом під час контролю правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції).

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що подані позивачем до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України і не створювали підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 МК України право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах поданих для митного оформлення згідно ч. 2 ст. 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв'язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ст.71 КАС України відповідачем-1 не доведено наявність обставин, визначених ч. 3 ст. 53 МК України, для витребування додаткових документів.

Отже, витребування Запорізькою митницею ДФС додаткових документів здійснено за відсутності визначених законом правових підстав.

Тому, не подання, або подання декларантом додатково запитаних документів не в повному обсязі, не створює наразі для позивача негативних наслідків, оскільки разом із деклараціями митної вартості були подані всі передбачені ч. 2 ст. 53 МК України документи, які давали змогу Запорізькій митниці достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів за основним методом.

Крім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Зазначений висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2012 року (реєстраційний №26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Проте, слід все ж таки зазначити, що не дивлячись на відсутність у митниці об'єктивних підстав для витребування у декларанта додаткових документів, позивачем все ж таки подавались до митної декларації № 112050000/2014/024822 від 12.11.2014р: лист пояснення від продавця товару б/н від 13.11.2014р. прайс лист продавця товару за вересень 2014 року; копію митної декларації країни відправлення від 22 жовтня 2014року №35485Е ; висновок Запорізької ТПП №ОИ-657 від 06 листопада 2014року. комерційна пропозиція від іншого виробника від 28 вересня 2014року комерційна пропозиція від іншого виробника від 28 вересня 2014року, та до митної декларації № 112050000/2014/025194 від 17.11.2014р: прайс лист продавця товару за жовтень 2014 року; копію митної декларації країни відправлення від 20 жовтня 2014року №36777Е ; висновок Запорізької ТПП №ОИ-678 від 14 листопада 2014року. комерційна пропозиція від іншого виробника від 28 вересня 2014року комерційна пропозиція від іншого виробника від 28 вересня 2014року комерційна пропозиція від іншого виробника від 09 жовтня 2014року.

Вказані документи, на думку суду, додатково підтверджують обґрунтованість визначення декларантом митної вартості за основним методом.

Згідно частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування, що встановлено частинами першою, другою статті 55 МК України.

В оскаржуваних рішеннях зазначено, що митну вартість визначено за резервним методом на підставі наявної у митного органу інформації, згідно МД №500060001/2014/036911 від 06.11.2014р., №807100000/2014/046227 від 06.11.2014р.

Частина друга статті 64 МК України встановлює, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті (при застосуванні резервного методу), повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Відповідно до частини першої статті 33 МК України інформаційні ресурси митних органів складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Їх використання для здійснення митного контролю обумовлене МК України.

Проте, за загальним правилом формально інший рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, сам по собі не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості Запорізькою митницею у графі 33 спірних рішень, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Підставою для виникнення сумнівів у правильності заявленої позивачем митної вартості у всіх рішеннях зазначена наявність у митного органу інформації щодо митної вартості подібних товарів на більш високому рівні, ніж, зазначена декларантом, разом з тим така підстава для відмови в митному оформленні відсутня серед переліку виключних підстав, передбачених ч. 6 ст. 54 МК України. Такого обмеження не містить також ст. 58 МК України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 58 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Тобто, з боку відповідача допущено порушення послідовності застосування методів визначення митної вартості товарів.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що під час розгляду справи по суті було встановлено судом відсутність у митниці об'єктивних підстав для надсилання декларанту письмових вимог щодо подання додаткових документів, та достатність поданих позивачем документів для митного оформлення товару за основним методом, а відповідач 1 всупереч встановленому частиною другою статті 71 КАС України обов'язку не надав суду достатніх і беззаперечних доказів правомірності прийняття рішень про коригування митної вартості товарів, то рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості №112050000/2014/000424/1 від 13.11.2014 та картку відмови у прийнятті митної декларації № 112050000/2014/00712 за ВМД 112050000/2014/024822 від 12.11.2014, рішення Запорізької митниці ДФС про коригу-вання митної вартості №112050000/2014/000431/1 від 18.11.2014 та картку відмови у прийнятті митної декларації № 112050000/2014/00732 за ВМД 112050000/2014/025194 від 17.11.2014 слід визнати протиправними та скасувати.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно із ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригу-вання митної вартості №112050000/2014/000424/1 від 13.11.2014 та картку відмови у прийнятті митної декларації № 112050000/2014/00712 за ВМД 112050000/2014/024822 від 12.11.2014.

Визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригу-вання митної вартості №112050000/2014/000431/1 від 18.11.2014 та картку відмови у прийнятті митної декларації № 112050000/2014/00732 за ВМД 112050000/2014/025194 від 17.11.2014.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко