Справа № 820/7588/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"02" вересня 2015 р. № 820/7588/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області
про скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати незаконним (протиправним) і скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 04 червня 2015 року;

2. Зобов'язати Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції Харківської області зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначено, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 березня 2015 року, що набрало законної сили, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1.

На виконання вимог ст. 182 ЦК України 05 листопада 2014 року позивач через представника звернулась в Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції Харківської області із заявою про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, в якій просила зареєструвати за нею право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Разом із поданою заявою до реєстраційної служби були подані всі необхідні документи для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, проте у проведенні державної реєстрації на підставі рішення від 04 червня 2015 року за реєстраційним № 21793087 було безпідставно відмовлено.

Відмовляючи в державній реєстрації за позивачем права власності на іпотечне майно, державний реєстратор виходив з того, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься актуальна інформація щодо реєстрації обтяження на це нерухоме майно заборона на нерухоме майно.

У звязку з цим, реєстратор відмовив у проведенні державної реєстрації права власності на іпотечне майно за позивачем на підставі п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зазначивши, що така реєстрація може бути проведена лише після скасування зазначеного вище обтяження.

Позивач з висновками державного реєстратора не погоджується та вважає їх такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив суд їх задовольнити.

Відповідач - Державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача - Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Ці ж наслідки застосовуються у разі повторного неприбуття за таких самих умов відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі є належно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, їх відсутність в судовому засідання не перешкоджає розгляду справи, слід розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовано спірні правовідносини, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2007 року між позивачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_3 був укладений нотаріально посвідчений договір позики, за яким позивач передала боржнику в позику 19 000 доларів США, а боржник прийняла їх і зобовязалася повертати частинами по 250 доларів США не пізніше 01 числа кожного місяця в період до 01 серпня 2010 року і здійснити остаточне повернення позики в сумі 10 500 доларів США не пізніше 01 вересня 2010 року.

В забезпечення виконання зобовязань боржника за договором позики від 01 жовтня 2007 року, боржник передала позивачеві в іпотеку належну їй на той час на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1, про що між ними був укладений іпотечний договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 за № 1839.

Одночасно із укладенням і нотаріальним посвідченням іпотечного договору за згодою сторін на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 приватним нотаріусом ОСОБА_4 було накладено заборону відчуження за реєстровим № 1840.

Боржник не виконала у повному обсязі свій обовязок з повернення позивачеві позичених у неї коштів за договором позики від 01 жовтня 2007 року, а повернула їй лише перші передбачені умовами договору шість платежів по 250 доларів США і 01.05.2008 року ще 350 доларів США, а всього 1 850 доларів США.

Неповернутими залишилися кошти в сумі 17 150 доларів США.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 березня 2015 року, що набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково і вирішено в рахунок задоволення її вимог до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики від 01 жовтня 2007 року, посвідченим нотаріально за реєстровим № 1837, в розмірі 806 624 грн. 00 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 01 жовтня 2007 року, посвідченим нотаріально за реєстровим № 1839, шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

05 листопада 2014 року позивач через представника звернулась в Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції Харківської області із заявою про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, в якій просила зареєструвати за нею право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

У проведенні державної реєстрації рішенням від 04 червня 2015 року за реєстраційним № 21793087 позивачу було відмовлено у звязку з тим, в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна міститься актуальна інформація щодо реєстрації обтяження на це нерухоме майно заборона на нерухоме майно.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (надалі - Закон).

Відповідно до ч. 1ст. 2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 5ст. 3 Закону, державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1ст. 6 Закону встановлено, що систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Відповідно до п.1 ч. 1ст. 8 Закону, до повноважень органу державної реєстрації прав відноситься проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації.

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для такої відмови, що визначені Законом N 1952-IV (пункт 28 Порядку реєстрації).

Згідно з пунктом 5 статті 24 Закону N 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Відповідно до статті 57 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Суд аналізуючи вище наведені норми матеріального права приходить до висновку, що наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа N 21-357а14).

Як убачається з матеріалів справи, відмова державного реєстратора у державній реєстрації права власності на квартиру обумовлювалася наявністю у Реєстрі запису від 01.10.2007 року № 5755583 про заборону відчуження нерухомого майна квартири за адресою Харківська обл.., м. Харків, пр-т Ілліча, буд. 129 накладеної приватним нотаріусом ОСОБА_5.

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 від 04 червня 2015 року за № 21793087 є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_2, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області про скасування рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 03 вересня 2015 року.

Суддя Спірідонов М.О.