Справа № 127/10271/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/10271/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Гриневич В.С.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

01 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Балтака М.М.,

представника відповідача: Павич О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2015 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили суд залишити її без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2015 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.08.2014 року позивач, звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці з заявою про призначення йому пенсії за віком як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році із зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

До поданої заяви позивачем додано: копію паспорта, копію трудової книжки, копію диплому, копію військового квитка, копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році серії НОМЕР_1 від 22.04.2010 року (Категорія 2), копію довідки Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Мінчорнобиль України) №714/6-4 від 29.10.1992 року, копію довідки №182 від 30.11.1992 року виданої «Юго-Западним трестом транспортного строительства Югозапатрансстрой» про перебування в зоні відчуження, архівну довідку №448 від 13.08.2014 року про період роботи, довідку про зміну назви підприємства Локомотивне депо Жмеринка ДТГО «Південно-Західна залізниця».

Рішенням комісії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці по розгляду спірних питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій від 14 листопада 2014 року №75 ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю необхідних документів, що визначають час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження.

Зокрема, як випливає з вказаного рішення, основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо з зоні відчуження являється довідка за формою затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії, які позивачем надані не були.

Однак, такий висновок комісії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці по розгляду спірних питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій суд вважає необґрунтованим та помилковим враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Частиною 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів пенсійний від зменшується на 8 років.

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

П.п. "ґ" п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Як вбачається з копії трудової книжки позивача, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, з 01.06.1987 року по 01.01.1992 року позивач працював помічником машиніста в Управлінні Механізації тресту «Південзахідтрестбуд».

З довідки №182 від 30.11.1992р. виданої «Юго-Западним трестом транспортного строительства Югозапатрансстрой», оригінал якої також оглянуто в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах Посудово Гомельської області з 21 червня 1987 року по 1 серпня 1987 року, з 1 вересня 1987 року по 15 вересня 1987 року, з 11 грудня 1987 року по 21 грудня 1987 року по місцю роботи в Управлінні Механізації тресту «Південзахідтрестбуд» виплачена заробітна плата в сумі 862,08 крб. з урахуванням коефіцієнта 2 відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7.

Згідно довідки Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Мінчорнобиль України) №714/6-4 від 29.10.1992р., населені пункти Посудово та Колибань Брагинського району Гомельської області, а також території, розміщені між ними, відносять до зони відчуження.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС будучи безпосередньо зайнятим на роботах в населеному пункті Посудово Гомельської області з 21 червня 1987 року по 1 серпня 1987 року, з 1 вересня 1987 року по 15 вересня 1987 року, з 11 грудня 1987 року по 21 грудня 1987 року, тобто більше 14 календарних днів.

Крім того, як вбачається з копії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_2 від 10.11.1990 року та копії посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році серії « НОМЕР_1 (категорія 2), а також копії пропуску Ф-2 №010468 на право в їзду в закриту зону, оригінали яких оглянуто в судовому засіданні, позивач являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має право на пільги і компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

-особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що він перебував в зоні відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а відтак наявність у нього права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку.

Разом з тим, відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в довідці за результатами вивчення та узагальнення судової практики перегляду Вищим адміністративним судом України в касаційному порядку судових рішень у справах про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; про пільгове оподаткування суб`єктів господарювання, що діють на територіях, які зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд першої інстанції невірно визначився з початком періоду, з якого порушене право позивача підлягає захисту, оскільки, як видно із матеріалів справи, він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 13.08.2014 року, а відповідно до вимог ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією.

Слід зазначити, що відповідно до чинного законодавства, перерахунок пенсії здійснюється на підставі документів, поданих пенсіонером до управління Пенсійного фонду, а тому відповідач не мав можливості перерахувати пенсію позивачу з моменту виникнення у нього права на такий перерахунок, оскільки не мав відомостей про складові заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески.

Таким чином, право позивача підлягає захисту з моменту звернення ним до відповідача з вищезазначеною заявою.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак із помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргууправління Пенсійного фонду України в м. Вінниці задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії змінити.

Абзац другий постанови викласти наступним чином:

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити пенсію ОСОБА_1 , відповідно до ст. 55 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку, з 13 серпня 2014 року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.