Справа № 818/813/15
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 р. Справа № 818/813/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

Представник позивача - Ємельяненко С.В.

Представник відповідача - Сумцов А.С.

Спеціаліст - Щетінін В.О.

Спеціаліст - Ярош О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Сумським окружним адміністративним судом у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Сумбуд" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2015р. по справі № 818/813/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумбуд"

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Сумбуд», звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області, в якому, після уточнення позовних вимог, просив суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.11.2014 р. № /60655, яким збільшено Публічному акціонерному товариству "Сумбуд" розмір грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки на 259990,07 грн. основного платежу та застосовано штрафні санкції 129995,04 грн. в частині розміру основного платежу 151498,0 грн. та 75750,49 грн. штрафних санкцій.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення про збільшення зобов'язання позивача з орендної плати за земельні ділянки, застосовано штрафні (фінансові) санкції. Вважає таке рішення протиправним, оскільки позивач як платник податків має право у випадку самостійного виявлення помилок у раніше поданій декларації подати уточнюючий розрахунок до такої декларації. ПАТ "Сумбуд" у жовтні 2014 року подано уточнюючі декларації з орендної плати за землю за 2012, 2013 та 2014 роки. Задекларовано орендну плату в розмірах, визначених договорами. Відповідачем при винесенні податкового повідомлення-рішення не було взято до уваги витяги з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що орендувалися позивачем, отримані за рішенням суду, а проведено розрахунок на підставі розміру нормативної грошової оцінки від 2011 року. Просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.11.2014 року в частині збільшення грошового зобов'язання з орендної плати за користування земельними ділянками за 2012 рік на 151498 грн. основного платежу та 75750,49 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що розрахунок орендної плати за користування земельними ділянками проводиться платником, який є юридичною особою, самостійно, виходячи з розміру нормативної грошової оцінки, про що подається податкова декларація. Така декларація була подана позивачем на 2012 рік. В жовтні 2014 року ПАТ "Сумбуд" подано уточнюючі декларації, в тому числі і за 2012 рік, якими зменшено самостійно визначене зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Проведено розрахунок орендної плати в розмірі, встановленому договорами в межах 1-2% відсотків від нормативної грошової оцінки. Крім того, розрахунок проведено на підставі витягів про нормативно-грошову оцінку, отриманих позивачем на підставі судового рішення, яке набрало законної сили лише 12.11.2012 року. Застосування визначеного договорами оренди розміру орендної плати меншого за мінімально встановлені 3% також є безпідставним. З 01.01.2011 року ці правовідносини врегульовано Податковим кодексом України, а інші нормативні акти діють в частині, що не суперечить вимогам Податкового кодексу. Посилання позивача на будь-які інші нормативні акти, крім Податкового кодексу України, є безпідставними, оскільки такими нормативними актами не можуть регулюватися відносини пов'язані з обчисленням і сплатою податків. Крім того, при розрахунку розміру орендної плати, відповідач прийняв до уваги рішення суду, яким передбачалось отримання позивачем витягів з нормативною грошовою оцінкою з коефіцієнтом 0,5. Зменшений розмір нормативної грошової оцінки використано при розрахунку з моменту набрання постановою суду законної сили 12.11.2012 року. Вважає, що податкове повідомлення-рішення є правомірним, просить в задоволенні позову відмовити.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2015 року в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Сумбуд» відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: п. 46.5 ст. 46, п. 50.1 ст. 50, п. 50.2 ст. 50, пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129, п. 271.1 ст. 271, п. 288.1 ст. 288, п. 286.2 ст. 286, п. 286.4 ст. 286 Податкового кодексу України, ст. 72 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, наполягаючи на законності та обгрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку податкової декларації позивача з плати за землю на 2012, 2013 та 2014 роки. За наслідками перевірки 20.11.2014 року винесено податкове повідомлення-рішення № /60655 про збільшення грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на 259990 грн. 07 коп. за основним платежем, застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 129995 грн. 04 коп. (а.с.26).

В 2012 році позивач використовував на підставі договорів оренди кілька земельних ділянок в м. Суми для здійснення будівництва.

Позивачем в 2012 році подано до ДПІ у м. Сумах податкові декларації з орендної плати за земельні ділянки, що використовувалися для будівництва, у відповідності до договорів оренди. Розмір орендної плати було визначено самим позивачем виходячи з розміру нормативної грошової оцінки, зазначеної у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. При цьому у витягах зазначено коефіцієнт використання земельної ділянки Кф в розмірі від 1 до 2,5 (а.с.86-89). Ця обставина сторонами не оспорюється.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 21.08.2012 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2012 року, зобов'язано управління Держкомзему у м. Суми вчинити дії щодо видачі ПАТ "Сумбуд" витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок по вул. Новомістенська, 23-а, в м. Суми, вул. Героїв Сталінграду, 1/1, в м. Суми, вул. Прокоф`єва, 14/1, в м. Суми та вул. Петропавлівська, 73-а, в м. Суми із застосуванням коефіцієнту використання земельної ділянки Кф 0,5 (а.с.74-75). На виконання судового рішення позивачем отримано витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок із зазначенням коефіцієнту використання Кф в розмірі 0,5 19 листопада 2012 року по ділянках за адресами: вул. Петропавлівська, 73 а, в м. Суми та Новомістенська, 23 а ,в м. Суми; 06 лютого 2013 року по ділянках за адресами: вул. Прокоф`єва, 14/1, в м. Суми, вул. Героїв Сталінграду, 1/1, в м. Суми (а.с.8-13).

21 жовтня 2014 року позивачем подано до ДПІ в м. Сумах уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2012 рік, якою позивач зменшив свої зобов'язання з цього платежу за 2012 рік в зв'язку із застосуванням при розрахунку витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, отриманих на виконання судових рішень (а.с.57-60).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що податкове повідомлення-рішення від 20.11.2014 року № /60655 в частині збільшення грошового зобов'язання позивача з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на 2012 рік винесено відповідачем правомірно та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, який відповідно до пп. 14.1.42 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок згідно з пп. 5 п. 4 Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03. 2008 року № 224 (чинний на час виникнення спірних правовідносин), видає Держземагентство України, яке, згідно з пунктом 7 наведеного Положення, здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.

Пунктом 7.1 ст. 7 Податкового кодексу України визначено, що під час встановлення податку обов'язково визначаються такі елементи: платники податку; об'єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Підпунктом 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII цього Кодексу.

Відповідно до Земельного кодексу України, Закону України «Про оцінку земель» наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 року № 18/15/21/11 затверджений Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 05.04.2006 року, та який передбачає, що під час розрахунку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів ураховується коефіцієнт функціонального використання земель.

З аналізу наведених норм слідує, що розмір орендної плати, який підлягає сплаті до бюджету, залежить від нормативної грошової оцінки землі, а при визначенні останньої враховується коефіцієнт функціонального використання землі.

Згідно з п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 ПКУ, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 286.4 ст. 286 Податкового кодексу України у разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

Слід зазначити, що згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 Податкового кодексу України) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених п. 50.2 ст. 50 Податкового кодексу України: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Також, при самостійному виправленні помилок, що містяться у раніше поданій платником податковій декларації, на суму недоплати податкового зобов'язання нараховується пеня відповідно до пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПКУ.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що оскільки наявність інформації про розмір нормативної грошової оцінки окремої земельної ділянки є необхідною умовою для нарахування плати за землю, то у разі встановлення факту, що довідка, видана відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, містить невірні відомості, платник податку може виправити помилки, допущені при розрахунку земельного податку, шляхом подачі уточнюючої податкової декларації.

Форма Податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), що затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 N 1015, використовується платниками до 01.01.2015. Починаючи з 01.01.2015 запроваджується форма декларації, затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 30.12.2013 N 865.

Відповідно до вищезазначених роз'яснень наданих Державною фіскальною України публічним акціонерним товариством у жовтні 2014 року було подано уточнюючі декларації з орендної плати за землю за 2012, 2013, 2014 роки.

Згідно з п. 46.5. ст. 46 Податкового кодексу України форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Формою Податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), яка затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України N 865 від 30.12.2013 р. в примітці 6 до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) передбачено відповідне заповнення колонок 10-21 при зміні протягом року об'єкта оподаткування, нормативної грошової оцінки земельної ділянки, ставок податку, розміру орендної плати за землі державної або комунальної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як свідчать матеріали справи, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 21.08.2012 року по справі № 2а-1870/6039/1, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2012 року, зобов'язано управління Держкомзему у м. Суми вчинити дії щодо видачі ПАТ "Сумбуд" витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок по вул. Новомістенська, 23-а, в м. Суми, вул. Героїв Сталінграду, 1/1, в м. Суми, вул. Прокоф`єва, 14/1, в м. Суми та вул. Петропавлівська, 73-а, в м. Суми із застосуванням коефіцієнту використання земельної ділянки Кф 0,5 (а.с.74-75), що автоматично тягне відповідне зменшення бази оподаткування орендної плати за землю.

Така позиція суду узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду, викладеною в ухвалі від 22 червня 2015 року у справі № 818/1999/1 за К/800/53996/13.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 20.11.2014 року № /60655 в частині збільшення грошового зобов'язання позивача з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на 2012 рік винесено відповідачем з порушенням ч. 3 ст. 2 КАС України, а отже є таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2015 року по справі № 818/813/15 прийнята з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішенні справи, а отже підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумбуд" задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2015р. по справі № 818/813/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Сумбуд" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.11.2014 р. № /60655, яким збільшено Публічному акціонерному товариству "Сумбуд" розмір грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки на 259990,07 грн. основного платежу та застосовано штрафні санкції 129995,04 грн. в частині розміру основного платежу 151498,0 грн. та 75750,49 грн. штрафних санкцій.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Бенедик А.П.
Повний текст постанови виготовлений 04.09.2015 р.