Справа № 826/8230/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8230/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрівська Н.А.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бужак Н.П.,

Суддів: Глущенко Я.Б., Троян Н.М.,

За участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Іраку ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом громадянина Іраку ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, третя особа: Управління Державної міграційної служби України у місті Києві про визнання неправомірним та скасування рішення №91-15 від 27.02.2015 року, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Громадянин Іраку ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення Державної міграційної служби України №91-15 від 27.02.2015 року про відмову у визнанні громадянина Іраку ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов'язання Державну міграційну службу України повторно розглянути заяву громадянина Іраку ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2015 року позовні вимоги залишено без розгляду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що адміністративний позов з додатками був направлений правозахисною організацією від імені позивача засобами поштового зв'язку через поштове відділення Київ-56 05 травня 2015 року. Позовна заява в частині щодо обґрунтування позивачем дотримання строку звернення до суду мотивована тим, що про оскаржуване рішення він дізнався 28 квітня 2015 року, отримавши відповідне повідомлення від ГУ ДМС України у місті Києві від 18.03.2015 року за №64.

Проте, як вбачається з повідомлення ГУ ДМС України у місті Києві про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту з посиланням, як на підставу, на рішення ДМС України від 27.02.2015 за №91-15, позивач отримав 30 березня 2015 року, про що власноруч розписався в Журналі реєстрації видачі повідомлень.

Зазначену обставину підтвердив в судовому засіданні і представник позивача, який приймав участь у розгляді справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо залишення позовних вимог без розгляду, з огляду на наступне.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом оскарження позивачем в судовому порядку є рішення Державної міграційної служби України №91-15 від 27.02.2015 року про відмову у визнанні громадянина Іраку ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» закріплено, що рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.

30 вересня 2013 року Пленумом Вищого адміністративного суду України винесено постанову «Про внесення змін і доповнень до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2011 року №3, від 16 березня 2012 року №3».

В пункті 20 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 30 вересня 2013 року №12 звернуто увагу судів на те, що строк у п'ять робочих днів для оскарження рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, встановлений частиною першою статті 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту»,застосовується як для подання скарги до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, так і до строків звернення до суду з позовною заявою.

Таким чином, враховуючи положення частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України і статті 12 Закону №3671-VІ строк для оскарження рішення Державної міграційної служби України №91-15 від 27.02.2015 року встановлений у п'ять днів з дня письмового повідомлення про таке.

Як встановлено судом першої інстанції, повідомлення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту позивачу вручено 30 березня 2015 року.

Отже, виходячи з норм КАС України і Закону №3671-VІ, останнім днем для оскарження рішення відповідача №91-15 від 27.02.2015 року є 06 квітня 2015 року.

Адміністративний позов від імені громадянина Іраку ОСОБА_1 направлений засобами поштового зв'язку 05 травня 2015 року, тобто з пропущенням строку.

Доводи апелянта, що причиною пропуску строку є необізнаність позивача щодо норм процесуального законодавства України, що перешкодило останньому вчасно звернутись до суду із даним позовом, колегія суддів апеляційної інстанції не приймає до уваги.

Як вбачається з матеріалів особової справи та встановлено судом першої інстанції на підставі даних з Єдиного державного реєстру судових рішень, у вересні 2012 року громадянин Іраку ОСОБА_1 (він же позивач у справі) вже звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з вимогами про скасування рішення ДМС України від 27.07.2012 за №259-12 та зобов'язання ДМС України прийняти рішення про визнання громадянина Іраку ОСОБА_1 біженцем відповідно до вимог чинного законодавства.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2012 року у адміністративній справі №2а-12184/12/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року, в задоволені позову громадянина Іраку ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2013 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1.

Наведені обставини свідчать про обізнаність позивача із законодавством України, яке передбачає порядок та строки оскарження рішень міграційних органів, а також наявність можливості отримання відповідної правової допомоги для звернення з відповідним позовом до суду.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовну заяву подано до суду з пропуском строку передбаченого ст. 99 КАС України.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

У відповідності до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Викладені в апеляційній скарзі апелянтом доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 199,200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160,197,199,200,205,206,212,254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу громадянина Іраку ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Глущенко Я.Б.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 02 вересня 2015 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Глущенко Я.Б.

Троян Н.М.