Справа № 2а-8150/10/1470
Суддя: Зіньковський О. А.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

21.12.2010 р. 11:00 Справа № 2а-8150/10/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Зіньковського О. А., секретар судового засідання Васильєва А.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54000;
доУДАІ УМВС України в Миколаївській області, вул. Новозаводська 1-б, м.Миколаїв, 54056;
провизнання дій протиправними, вчинення певних дій;
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №2410-1/10 від 02 04.2010 року;

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УДАІ УМВС України в Миколаївській області, в якому просить визнати дії УДАІ в Миколаївській області, щодо вимог сплати прострочених штрафів на підставі постанов у справах про адміністративні правопорушення ЕВ 018316 від 24.07.2010 року, ВЕ 190041 від 09.06.2010 року, ПФ 112295 від 12.06.2009 року, ПФ 103520 22.05.2009 року, винесених відносно ОСОБА_1, протиправними; зобов'язати відповідача видати ОСОБА_1 талон про проходження державного технічного огляду на автомобіль без вимоги щодо сплати штрафів на підставі зазначених постанов.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Крім того, позивач в своїх поясненнях зазначив, що відповідно ст.303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення; органи державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції не направляли позивачу документів про необхідність сплати штрафів за скоєні порушення; постанови про накладення адміністративного стягнення не були звернуті до виконання в порядку встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення; у зв'язку із тим, що постанови в справах про адміністративні правопорушення не були звернуті до виконання, то вони вже не підлягають виконанню ані органами влади, ані Позивачем; інформація в автоматизованих базах даних відповідача про наявність за Позивачем несплачених штрафів має бути видалена відповідачем; саме ведення такої бази даних є незаконним та порушує права, свободи та інтереси позивача.

Відповідач позовні вимоги частково не визнав, просив суд визнати, що постанови ПФ 112295 від 12.06.09р., ПФ 103520 від 22.05.09р. відповідно до ст.303 КУпАП не підлягають виконанню. Щодо постанов ВЕ 018316 від 24.07.10р., ВЕ 190041 від 09.06.10р., то вони є дійсними і позивач повинен сплатити відповідні адміністративні штрафи перед проходженням державного технічного огляду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд, -

встановив:

29.10.2010 року позивач звернувся до відповідача стосовно видачі талону про проходження технічного огляду.

Позивачу було надано відповідь, в якій з посиланням на п.4 Постанови КМУ №606 від 09.07.2008 року було висунуто вимогу щодо сплати штрафів на підставі постанов від 24.07.2010 року, 09.06.2010 року, 12.06.2009 року та від 22.05.2009 року.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначену норму, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, перевіряють їх відповідність усім зазначеним вимогам статті 2 КАС України.

Статті 79 та 86 КАС України передбачають, що письмовими доказами є документи, акти, листи, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до положень статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Згідно вимог статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. В свою чергу, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, їх посадова чи службова особа, крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

На підставі викладеного суд не приймає до уваги доводи та міркування позивача та відповідача, що стосуються виключно порядку та строків виконання постанов у справах про адміністративні проступки з огляду на врегулювання зазначеного питання нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та підсудність таких правовідносин місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Слід також зазначити, що згідно положень статті 51 КАС України суд не приймає відмови позивача від адміністративного позову, визнання адміністративного позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси. На підставі зазначено, судом не було прийнято часткове визнання позовних вимог відповідачем з огляду на положення статті 18 КАС України (щодо підсудності зазначених вимог місцевим судам як адміністративним) та статті 35 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.93р. №3353-XII відповідно до якої власникам транспортних засобів або уповноваженим на використання цих транспортних засобів особам може бути відмовлено в проведенні державного технічного огляду в разі, коли такі особи мають заборгованість зі сплати штрафних санкцій за порушення правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, до сплати ними зазначеної заборгованості.

Крім того, суд зазначає що, відповідно до ст.34 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.93р. №3353-XII, який регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів учасників дорожнього руху незалежно від форм власності та господарювання, державній реєстрації та обліку підлягають транспортні засоби усіх типів.

Державна реєстрація та облік транспортних засобів здійснюються підрозділами ДАІ МВС України, а їх порядок затверджується КМУ.

Державний технічний огляд транспортних засобів в Україні проводиться відповідно до ст.35 Закону №3353-XII, якою визначено, що транспортні засоби підлягають обов'язковому державному технічному огляду в порядку, встановленому постановою КМУ від 09.07.08р. №606 "Про затвердження Порядку проведення державного технічного огляду колісних транспортних засобів".

Техогляд транспортних засобів це комплекс заходів державного контролю за їх технічним станом, правомірністю експлуатації, сплатою власниками транспортних засобів податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та штрафів за адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Процедуру та організаційні засади проведення державного технічного огляду колісних транспортних засобів, зареєстрованих підрозділами Державтоінепекції, визначаться Порядком проведення державного технічного огляду колісних транспортних засобів, затверджений Постановою КМУ від 09.07.08р. №606 та Інструкцією про організацію проведення Державтоінспекцією державного технічного огляду колісних транспортних засобів, затвердженою Наказом МВС України від 30.12.08р. №703.

Окрім того, відповідно ст.35 Закону України "Про дорожній рух" під час проведення державного технічного огляду працівниками Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України здійснюється контроль за наявністю полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внесенням власниками транспортних засобів обов'язкових платежів, у тому числі податку з власників транспортних засобів, сплатою штрафів, за порушенням правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.12 Порядку проведення державного технічного огляду колісних транспортних засобів працівник Державтоінспекції видає талон про проходження техогляду на кожний транспортний засіб за наявності документів, зазначених у цьому Порядку, та у разі відсутності даних про їх можливе протиправне використання або несплату штрафу за адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху і ставить на талоні свій підпис та особистий штамп.

Згідно із пп.2 п.31 Порядку при проведенні технічного огляду проводиться перевірка відомостей про засіб, його власника або уповноважену ним особу за наявними автоматизованими базами даних МВС щодо розшуку, накладення арешту тощо, а також своєчасності сплати штрафів за порушення законодавства у сфері безпеки дорожнього руху.

Згідно пп.4.15.3 п.4.15 Інструкції талон техогляду не видається в разі встановлення під час техогляду фактів несплати штрафу власником чи уповноваженою особою за адміністративне порушення у сфері безпеки дорожнього руху, а власнику чи уповноваженій особі пропонується сплатити необхідну суму штрафу.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про дорожній рух" власникам транспортних засобів або уповноваженим на використання цих транспортних засобів особам може бути відмовлено в проведенні державного технічного огляду в разі, коли такі особи мають заборгованість зі сплати штрафних санкцій за порушення правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, до сплати ними зазначеної заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має заборгованість зі сплати штрафних санкцій, накладених на нього за порушення Правил дорожнього руху, а саме: постанови у справах про адміністративні правопорушення ЕВ 018316 від 24.07.2010 року, ВЕ 190041 від 09.06.2010 року, ПФ 112295 від 12.06.2009 року та ПФ 103520 від 22.05.2009 року винесених відносно позивача.

Таким чином, зазначена інформація, яка міститься в облікових даних відповідача, є достовірною.

Доказів оскарження в судовому порядку постанов про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за порушення Правил дорожнього руху або наявності рішень місцевих судів стосовно зазначених постанов позивачем не надано.

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що спосіб обліку зазначеної достовірної інформації про наявність несплачених штрафів позивачем (в електронній формі або на паперових носіях тощо) не порушує в даному випадку прав, свобод та інтересів позивача.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач довів суду правомірність своїх вчинених дій та прийнятих рішень.

Доводи позивача не можуть бути підставою для його звільнення від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 2, 11, 158, 160-163 КАС України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанову може бути оскаржено в порядку передбаченому статтями 185, 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського адміністративного апеляційного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення у судому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Зіньковський

постанова складена у повному обсязі

24.12.2010р.