Справа № 351/1587/13-а 2а/351/57/13
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 р. Справа № 876/14038/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Попка Я. С.;

за участю секретаря судового засідання - Гелецького П. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області на постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08 жовтня 2013 року в справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2013 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області до ОСОБА_1 стягненя з ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області 9380,72 грн. безпідставно ним отриманих.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що при проведенні перерахунку пенсії позивачу було некоректно застосовано офіційний курс російського рубля до української гривні.

Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08 жовтня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що вини пенсіонера у виникненні переплати пенсії не встановлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем - управлінням Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржуване судове рішення було прийнято з порушенням норма матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що позивач призначив пенсію за віком ОСОБА_1 з 18 жовтня 2004 року та в подальшому проводив її перерахунок у звязку із збільшенням розміру заробітної плати та стажу роботи.

Вищенаведене підверджується заявою ОСОБА_1 про призначення та перерахунок пенсії від 18 жовтня 2004 року та від 21 травня 2008 року, розпорядженням № 143131 від 11 червня 2008 року про перерахунок пенсії на підставі зміни стажу та заробітної плати.

Зі змісту статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» слідує, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім»ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Зі змісту ч. 1 статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Позивач зазначив, що підставою стягнення з відповідача частини отриманої пенсії було некоректне застосування офіційного курсу російського рубля до української гривні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки надмірна виплата пенсії ОСОБА_1 сталась не з його вини, вказана сума переплаченої пенсії не підлягає стягненню з пенсіонера, а посилання апелянта на ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08 жовтня 2013 року в справі № 351/1587/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Я. С. Попко

І. О. Яворський

Ухвалу складено в повному обсязі 31 серпня 2015 року.