Справа № 2-а-57/10
Суддя: Мислива Л. М.
Дата ухвалення: 2010-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-57/10р.
УХВАЛА

20 жовтня 2010р. м. Теплодар

Суддя Теплодарського міського суду Одеської області Мислива Л.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

18.10.2010р. позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати відмову Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області щодо виплати їй, як дитині війни щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком безпідставною та зобовязати відповідача здійснити нарахування зазначеної допомоги та забезпечити її виплату за 2006-2008 роки в сумі 4471 грн.20 коп. Свої вимоги мотивує тим, що вона відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на підвищення до пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитина війни, в звязку з чим 17.09.2010р. звернулась до відповідача з письмовою вимогою здійснити нарахування належної їй, як дитині війни, соціальної державної допомоги, але незважаючи на зазначену норму законодавства, відповідачем вказаний перерахунок не був проведений, про що позивач 27.09.2010р. була письмово повідомлена відповідачем. Також, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 09.07.07р. №6-рп/2007 та №10-рп/2008 від 22.05.08р., вона зазначила, що відповідач зобовязаний був здійснювати виплату належної їй вказаної допомоги за 2007 та 2008р.р. В звязку з наведеним, просить задовольнити позовні вимоги.

18.10.2010р. на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій вона просить поновити та продовжити їй процесуальний строк для подачі вищевказаного адміністративного позову, зазначивши, що він був пропущений з поважних причин, а саме того, що вона є інвалідом другої групи загального захворювання і не має можливості вільного пересування, а також 08.09.2009р. помер її чолові, після чого її стан здоров»я значно погіршився, не було можливості звернутись до відповідача за захистом своїх прав. Крім того, позивач вважала, що відповідач має самостійно проявляти турботу за своїх громадян щодо отримання відповідної соціальної допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

На підставі наведеного, суд не може визнати вказані позивачем причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки ОСОБА_1 про порушення своїх прав дізналася 27.09.2010р., але просить зобовязати відповідача здійснити нарахування соціальної допомоги, як дитині війни, та забезпечити її виплату за 2006-2008 роки.

Керуючись ч.2 ст. 99, ч. 1 ст. 100 КАС України,

у х в а л и л а:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Одеської області протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя