Справа № 676/1957/15-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/1957/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Швець О.Д.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

27 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Білоуса О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними.

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 червня 2015 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Представник відповідача у письмовій заяві підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Також просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 196, п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів визнала за можливе здійснювати апеляційний розгляд за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції- без змін виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивач 15 грудня 2014 року був звільнений з посади вчителя історії та правознавства на підставі його заяви за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років, про що було видано наказ № 323- к від 15 грудня 2014 року, що вбачається з копії трудової книжки серії АДРЕСА_1, виданої 13 вересня 1979 року на ім'я позивача.

22.12.2014 року позивач звернувся до УПФУ в м.Кам»янець-Подільському та Кам»янець-Подільському районі із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Однак листом № 619/05 від 16.01.2015 року йому було повідомлено про відмову в призначенні пенсії, оскільки до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років зараховано 20 років 02 місяці 22 дні, а необхідний спеціальний стаж повинен становити, незалежно від віку, від 25 до 30 років, що не дає права на призначення пенсії за вислугою років. Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабміну від 04.11.1993 року № 909, не передбачено посад вихователя професійного училища, а тому період роботи з 07.09.1990 року по 01.09.1995 року не зарахований до стажу, що дає право на пільгову пенсію, що підтверджується протоколом № 5620 від 14.01.2015 року..

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно записів в трудовій книжці позивач з 01.09.1984 року по 01.07.1989 року проходив навчання в Чернівецькому університеті. З 30.08.1989 року по 31.08.1990 року працював вчителем історії Боришковецької школи; з 01.09.1990 року по 05.09.1990 року вихователем ГПД Нагорянської НСШ; з 07.09.1990 року по 01.09.1995 року вихователем СПТУ -6; з 02.09.1995 року по 29.01.1996 року викладачем історії СПТУ-6; з 15.02.1996 року по 15.12.2014 року вчителем історії та правознавства Довжоцького колегіуму.

Згідно розрахунку стажу, зробленого відповідачем, загальний стаж позивача складає 34 роки 2 місяці 23 дні, стаж педагогічного працівника становить 20 років 2 місяці 22 дні.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком

Як встановлено пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно ст.28 Закону України "Про освіту" від 23.05.1991 року № 1060-ХІІ система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Статтею 29 Закону України "Про освіту" від 23 травня 1991 року N 1060-XII встановлено, що структура освіти включає поряд з іншими видами також професійно-технічну освіту.

Відповідно до розділу 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою КМ України від 04.11.1993 року № 909, правом на пенсію за вислугу років користуються працівники вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладів, зокрема директори, їх заступники з виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

При цьому в примітках до Постанови КМУ від 04.11.1993 р. № 909 у пункті 3 вказано, що «робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років».

Відповідно Постанови Кабінету Міністрів СРСР № 1397 від 17.12.1959 року з послідуючими змінами «Про пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров'я, сільського господарства» право на пенсію за вислугою років мають вчителі та інші працівники освіти при стажі роботи за спеціальністю не менше 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України № 963, прийнятою 14.06.2000 року, затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким конкретизовано, що до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, вихователі в закладах професійного навчання.

Згідно ст. 45 Закону України «Про професійно-технічну освіту», до педагогічних працівників професійно-технічних навчальних закладів та установ професійно-технічної освіти належать викладачі, педагоги професійного навчання, вихователі, майстри виробничого навчання, старші майстри, старші майстри виробничого навчання, інструктори виробничого навчання, методисти, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники фізичного виховання, керівники професійно-технічних навчальних закладів, науково-методичних та навчально-методичних установ, їх заступники та інші працівники, діяльність яких пов'язана з організацією і забезпеченням навчально-виховного процесу. Педагогічною діяльністю у професійно-технічних навчальних закладах та установах професійно-технічної освіти можуть займатися особи, які мають відповідну професійну освіту та професійно-педагогічну підготовку, моральні якості і фізичний стан яких дає змогу виконувати обов'язки педагогічного працівника. Для визначення відповідності педагогічного працівника займаній посаді, рівня його кваліфікації проводиться атестація.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що стаж роботи позивача на педагогічних посадах, які дають право на пенсію за вислугу років становить 25 років 2 місяці 17 днів, а відтак, посилання апелянта на те, що спеціальний стаж позивача є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.п. «е» ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є безпідставним, оскільки стаж роботи позивача з 07.09.1990 року по 01.09.1995 року належить до педагогічного стажу.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Кам'янці-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Кузьмишин Віталій Миколайович

Судді Боровицький Олександр Андрійович

Білоус Олег Валерійович