Справа № 809/348/13-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 р. Справа № 876/9968/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Попка Я. С.;

за участю секретаря судового засідання - Гелецького П. В.;

представника відповідача - Мелінишин С. Б;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області Державної податкової служби на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року в справі за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Долинський завод залізобетонних виробів» до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2013 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву товариства з додатковою відповідальністю «Долинський завод залізобетонних виробів» до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області Державної податкової служби № від 15 січня 2013 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем з податку на додану вартість в розмірі 23496,00 грн., в тому числі за основним платежем 18797,00 грн. та за штрафними санкціями - 4699,00 грн.; № від 15 січня 2013 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем з податку на прибуток підприємств в розмірі 29370,00 грн., в тому числі за основним платежем 23496,00 грн. та за штрафними санкціями - 5874,00 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що для перевірки були надані усі необхідні документи, що підтверджують реальність господарських операцій.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 15 січня 2013 року Долинської об'єднаної державної податкової інспекції про збільшення ТзДВ «Долинський завод залізобетонних виробів» суми грошового зобов'язання за платежем з податку на додану вартість в розмірі 23496,00 грн., в тому числі за основним платежем - 18797,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 4699,00 грн. Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 15 січня 2013 року Долинської об'єднаної державної податкової інспекції про збільшення ТзДВ «Долинський завод залізобетонних виробів» суми грошового зобов'язання за платежем з податку на прибуток підприємств в розмірі 29370,00 грн., в тому числі за основним платежем - 23496,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 5874,00 грн.

Зазначену постанову мотивовано тим, що відповідачем не вказано жодних відомостей та обставин, які могли б свідчити про недобросовісність платника податку при укладенні та виконанні вказаного договору та наявності мети отримання податкової вигоди та з огляду на те, що по справі було встановлено реальне здійснення господарської операції та використання придбаних товарно-матеріальних цінностей у власній господарській діяльності позивача, що відповідно не заперечувалось відповідачем як у акті перевірки так і під час судового розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Долинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що є сумнівним той факт, що позивач придбавав у 2010 році в ТзОВ «Будкомплект» товарно-матеріальні цінності за цінами, що встановлені згідно укладеного договору.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що з 19 грудня 2012 року по 25 грудня 2012 року Долинською ОДПІ було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзДВ «Долинський завод залізобетонних виробів» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства при здійсненні операцій з ТзОВ «Будкомплект» за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2010 року, результати якої оформлено актом перевірки за № 4323/220/01349963 від 29 грудня 2012 року.

На підставі вищезгаданого акту податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 15 січня 2013 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем 18797,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 4699,00 грн., та податкове повідомлення - рішення № від 15 січня 2013 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток за основним платежем 23496,00 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 5874,00 грн.

В ході перевірки позивача Долинською ОДПІ проведено аналіз господарських операцій із ТзОВ «Будкомплект» на підставі акта перевірки Тисменицької МДПІ від 15 серпня 2012 року № 497/22-40/31769387 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТзОВ «Будкомплект» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з СГДФО ОСОБА_3 за період з 01 січня 2009 року по 31 липня 2012 року», якою встановлено порушення ТзОВ «Будкомплект» ч.1,5 ст.203, ч.1, 2 ст.215, ст.216, ст.228 ЦК України, в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними та є нікчемними - в силу припису закону.

За результатами автоматизованого співставлення по ТзДВ «Долинський завод залізобетонних виробів» встановлено розбіжність між сумою задекларованого податкового кредиту ТзДВ «Долинський завод залізобетонних виробів» та сумою податкових зобов'язань підприємства - постачальника ТзОВ «Будкомплект» за березень 2010 року у сумі 1920,75 грн., за травень 2010 року у сумі 3711,27 грн., за червень 2011 року у сумі 9579,21 грн., за серпень 2010 року у сумі 1126,67 грн., за вересень 2010 року у сумі 2458,97 грн.

Як наслідок, податковим органом, враховуючи встановлені порушення в матеріалах перевірки Тисменицької МДПІ Івано-Франківської ДПС, зроблено висновок про те, що у позивача відсутнє право на формування податкового кредиту по операціях з придбання товару (послуг) у ТзОВ «Будкомплект» та висновок про відсутність поставок і неможливість підтвердження подальшого руху товарно-матеріальних цінностей по ланцюгу.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Підпунктом 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 цього Закону визначено, що датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: - або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; - або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно підпункту 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Підпунктом 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: - або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; - або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту) (абзац перший підпункту 7.4.5 п. 7.5 ст. 7 Закону).

Підпунктом 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону визначено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 9 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону).

Відповідно до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (в редакції на момент спірних правовідносин)(далі - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (установи), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. (п. 2.2 Положення).

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між ТзДВ «Долинський завод залізобетонних виробів» та ТзОВ «Будкомплект» позивачем надано договір від 03 січня 2007 року № 03/01-8 укладеного між сторонами: Продавець - ТзОВ «Будкомплект» та Покупець - ВАТ «Долинський завод залізобетонних виробів», згідно з яким Продавець зобов'язується продати, а Покупець прийняти та оплатити будівельні матеріали, металопрокат, надалі - Продукція. Предметом постачання є Продукція, вказана у накладних та відповідних додатках до Договору, які є невідємною частиною. Ціна на Продукцію вказана у накладних і оформляється Додатком до даного договору. Договір вступає в силу з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання його умов. Дія договору може бути продовжена шляхом обміну рекомендованими листами. Договір підписано від ТзОВ «Будкомплект» - директором Тачинським Ю.І., від ВАТ «Долинський завод залізобетонних виробів» - директором Бірука Д.Л.(а.с.43-44).

На підтвердження фактичного виконання договору від 03 січня 2007 року № 03/01-8 позивачем надано підтверджуючі документи: специфікацію № 1 від 18 січня 2007 року (Додаток № 1 до договору № 03/01-8 від 03 січня 2007 року), із зазначенням найменування товару, одиниці виміру, кількості та ціни, а саме: Арматура Ат800d12ммL = 6,7 м; Арматура АІІІd8ммбух.; Дріт ВР-1д.4,0 мм; Дріт ВР-1д.5,0 мм; Катанка d 6,5 мм ст1-3сп/пс, бухти. Загальна вартість даної специфікації складає 38852,99 грн., в тому числі ПДВ 6475,50 грн. (а.с.45), податкові накладні (а.с.46-61), розхідні накладні (а.с. 62-73), копії банківських виписок (а.с.89-114), копії матеріального звіту за червень, серпень, вересень 2010 року (а.с.115-142) товарно-транспортні накладні ( а.с.151-164).

Щодо висновків податкового органу, які наведені в акті перевірки щодо здійснення безтоварних операцій по ланцюгу до «вигодонабувача» ТзДВ «Долинський завод залізобетонних виробів» з ТзОВ «Будкомплект» за 2010 рік, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Податковий орган дійшов висновку про нікчемність правочинів, укладених між позивачем та ТзОВ «Будкомплект» з мотивів викладених у постанові (у кримінальній справі № 9007) старшого слідчого з ОВС СУ ДПС у Полтавській області підполковника податкової міліції Сєрякова О.А від 19 червня 2012 року про призначення документальної перевірки ТзОВ «Будкомплект», матеріалів кримінальної справи порушеної відносно ФОП ОСОБА_3, акта перевірки Тисменицької МДПІ від 15 серпня 2012 року № 497/22-40/31769387 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТзОВ «Будкомплект» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з СГДФО ОСОБА_3 за період з 01 січня 2009 року по 31 липня 2012 року».

Посилання відповідача на факт порушення кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України за фактом фіктивного підприємництва ФОП ОСОБА_3, суд не приймає до уваги, так як лише вирок суду, відповідно до ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України може встановлювати обставини, які не підлягають доказуванню.

Також, в ході проведеної перевірки податковим органом не було встановлено обізнаності позивача щодо протиправного характеру діяльності його контрагента, прямої чи опосередкованої причетності до такої протиправної діяльності з метою отримання податкової вигоди.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що чинне законодавство України, а також законодавство, яке було чинне на час здійснення оскаржуваних господарських операцій не ставить(ло) право платника податків формувати валові витрати в залежність від стану його контрагента.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що податкові повідомлення-рішення Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області Державної податкової служби № від 15 січня 13 року та № від 15 січня 2013 року - не відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області Державної податкової служби - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року в справі № 809/348/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Я. С. Попко

І. О. Яворський

Ухвалу складено в повному обсязі 31 серпня 2015 року.