Справа № 824/1930/13-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1930/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Маренич І.В.0

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

27 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року у справі за адміністративним позовом Львіського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про стягнення витрат, затрачених на утримання,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 року Львівський державний університет внутрішніх справ (далі-позивач) звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про стягнення витрат затрачених на утримання у ВНЗ МВС України.

Чернівецький окружний адміністративний суд постановою від 10.10.2013 року вказаний позов задовольнив повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу Прикарпатського юридичного інституту Львівського державного університету внутрішніх справ від 28.07.2006 за № 222 ОСОБА_2 було зараховано курсантом факультету громадської безпеки та кримінальної міліції ПЮІ ЛьвДУВС.

21.12.2006 року між ЛьвДУВС (Виконавцем), УМВС України у Чернівецькій області (Замовником) та ОСОБА_2 (Відповідачем) було укладено письмовий договір (б/н) про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.

10.08.2009 договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України було переукладено. Відповідно до п. 3 цього Договору ОСОБА_2 був зобов'язаний після закінчення навчання відпрацювати в органах внутрішніх справ (далі - ОВС) не менше трьох років.

Відповідно до наказу УМВС України у Чернівецькій області від 17.02.2011 № 24 о/с, відповідача було звільнено з ОВС, за власним бажанням, за п. 64 "ж" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ".

Згідно довідки-розрахунку від 17.08.2012 № 78 сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_2 за період з 01.09.2006 по 29.06.2010 становить 10790, 24 грн.

Позивач вважаючи, що відповідач повинен відшкодувати вказані фактичні витрати, пов'язані з утриманням курсанта ОСОБА_2 за період з 01.09.2006 по 29.06.2010 року звернувся до суду з адміністративним позовом про їх стягнення.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01.03.2007 року, як і Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 р. № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), передбачають диференціацію розміру відшкодування особами вказаних витрат залежно від факту проходження або не проходження такими особами строкової військової служби до навчання у ВНЗ МВС України.

Як було встановлено судом першої інстанції, навчання курсантів в Львівському державному університеті внутрішніх справ входить до системи органів МВС України, що є підставою для віднесення часу навчання до публічної служби.

В свою чергу відповідно до наказу Прикарпатського юридичного інституту Львівського державного університету внутрішніх справ від 28.07.2006 за № 222 ОСОБА_2 було зараховано курсантом факультету громадської безпеки та кримінальної міліції ПЮІ ЛьвДУВС.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 150 від 14.05.2007 року було затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України та зобов'язано укласти відповідні договори про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України з кожною особою, яка навчається в цьому закладі за державним замовленням.

На виконання вказаного між позивачем та відповідачем 10.08.2009 року був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.

Пунктом 2.3.6 вказаного договору від 10.08.2009 року визначено, що в разі відрахування з навчального закладу з підстав, зазначених у п. 3 договору відповідач має відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням його у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком.

Підставою ж відшкодування фактичних витрат на підготовку, у відповідності до п. 3.2 вказаного договору, є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Наказом УМВС України у Чернівецькій області № 24 о/с від 17.02.2011 року ОСОБА_2 був звільнений з органів внутрішніх справ в запас Збройних сил України за п. 64 "ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Вказані обставини, що до того ж, підтвердженні і матеріалами справи, свідчать про факт перебування ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх справ менше ніж три роки.

З підстав вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.