Справа № 2а/1770/527/2012
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/527/2012

21 березня 2012 року 10год. 32хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Патрикей Ю.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державного підприємства "Рівненський автомобільний ремонтний завод"
до Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби
про скасування податкового повідомлення-рішення , -
ВСТАНОВИВ :

08.02.2012 року Державне підприємство "Рівненський автомобільний ремонтний завод" звернулося в суд з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівне про скасування висновків акту №1294/23-100/08276316 від 04.11.2012 року про результати позапланової виїзної перевірки ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2008 року по 30.09.2011 року та про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 18.11.2011 року.

Ухвалою від 09.02.2012 року у відкритті провадження в частині позовної вимоги про скасування висновків акту №1294/23-100/08276316 від 04.11.2012 року про результати позапланової виїзної перевірки ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2008 року по 30.09.2011 року відмовлено. Щодо решти вимог, то провадження у справі відкрито ухвалою від 23.02.2012 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви.

В судовому засіданні 21.03.2012 року судом відповідно до вимог статті 55 КАС України здійснено заміну відповідача Державної податкової інспекції у м.Рівне правонаступником - Державною податковою інспекцією у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби.

Позовні вимоги в повній мірі були підтримані представником позивача в судовому засіданні та обґрунтовані наступним. В жовтні 2011 року податковим органом проведено виїзну позапланову перевірку позивача. За результатами такої перевірки складено акт, яким зафіксовано, що Відділом Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції здійснено арешт і в подальшому організовано відчуження в примусовому порядку майна боржника - ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод", а саме будівлі адміністративно-побутового корпусу, загальною площею 4402 кв.м., яка розміщена в м.Рівне, по вул. Соборна,364-В. Аукціон проводився Рівненською філією приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" шляхом проведення прилюдних торгів і майно було реалізовано за ціною 5010000,00 грн. (без ПДВ). За результатами перевірки, відповідач зробив висновок, що позивач, в порушення пункту 187.1 статті 187, пункту 189.4 статті 189 Податкового кодексу України, не нарахував на суму відчуження по даній операції ПДВ в розмірі 809950,00 грн. та, в порушення підпункту 4.1.3 пункту 4.1 статті 4, підпункту 8.4.3 пункту 8.4 статті 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 08.12.1994 року, не збільшив свої валові доходи на різницю між сумою відчуження та балансовою вартістю обєкта. Разом з тим, доводила, що зазначені висновки, які лягли основу спірних податкових повідомлень-рішень, не ґрунтуються ні на фактичних обставинах справи, ні на нормах податкового законодавства. Так, зазначила, що ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" ще перед процедурою примусового відчуження зверталося до начальника ДПІ у м.Рівне з проханням надати розяснення порядку оподаткування ПДВ такої операції. У відповіді на такий запит було зазначено, що операції з реалізації арештованого майна в межах договору доручення слід розглядати як оподатковувані за правилами підпункту 4.7 статті 4 Закону України Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року. При цьому, якщо спеціалізоване підприємство на комісійних засадах здійснює операції з продажу арештованого майна особи, яка є платником ПДВ (що стосується операцій з реалізації арештованого майна, які здійснюються державним виконавцем шляхом його продажу на аукціоні через організатора такого аукціону), то на дату, що сталася раніше, чи передачі майна, чи зарахування коштів у рахунок його оплати, у такого спеціалізованого підприємства виникають податкові зобовязання. На дату отримання таким підприємством коштів за реалізоване майно ним надсилається копія платіжного доручення боржнику. Дата отримання боржником такого платіжного документу вважається датою, на яку такий боржник проводить операцію з відчуження майна та погашення за його рахунок боргу, в своєму бухгалтерському та податковому обліку. Тобто саме на таку дату у боржника збільшуються податкові зобовязання з ПДВ. Відповідно до таких розяснень та враховуючи ту обставину, що ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" до сьогоднішнього дня, ні від Рівненської філії приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція", ні від Відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, копії платіжного доручення не отримало, податкові зобовязання з ПДВ по даній операції у нього не виникали. За наведеного та з врахуванням того, що в діях посадових осіб позивача щодо невідображення в податковому обліку вказаної операції Рівненським міським судом встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, а Відділом податкової міліції відсутність складу злочину, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що відповідно до пункту 189.4 статті 189 Податкового кодексу України, базою оподаткування для товарів/послуг, що передаються/отримуються в межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, є вартість постачання цих товарів, визначена у порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу. Дата збільшення податкових зобовязань та податкового кредиту платників податку, що здійснюють постачання/ отримання товарів/послуг у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів та без права власності на такі товари/послуги, визначається статтями 187 і 198 цього Кодексу. Зазначений порядок дати виникнення податкових зобовязань та податкового кредиту застосовується також на операції з примусового продажу арештованого майна органами юстиції. Оскільки стаття 187 Податкового кодексу України встановлює правило, за яким датою виникнення податкових зобовязань є будь-яка подія, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця, або дата відвантаження товарів, то виявивши під час перевірки той факт, що 11.03.2011 року Відділом Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції через Рівненську філію приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" було проведено аукціон з реалізації майна боржника - ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод", і кошти від реалізації протягом березня 2011 року були внесені на рахунок Відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції з подальшим їх спрямуванням на погашення боргів ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод", а фактична передача майна покупцям оформлена 04.04.2011 року, ревізорами правомірно контрактовано, що у позивача в березні 2011 року виникли податкові зобовязання з ПДВ. Оскільки ж такі зобовязання самостійно платником податку нараховані не були, то податковим органом правомірно було їх донараховано за результатами перевірки. Також, оскільки сума перевищення виручки від продажу над балансовою вартістю окремих обєктів основних фондів групи 1 та нематеріальних активів включається до валових доходів платника податку в силу вимог підпункту 4.1.3 пункту 4.1 статті 4, підпункту 8.4.3 пункту 8.4 статті 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 08.12.1994 року, що був чинним до 01.04.2011 року, податковим органом правомірно було за результатами перевірки донараховано позивачу і грошове зобовязання з податку на прибуток. За наведеного, просила в позові відмовити повністю.

Дослідженими у справі доказами судом встановлено наступне.

У Відділі Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції з 2008 року на виконанні перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" коштів, в тому числі, по заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, по фактичних витратах на виплату і доставку пенсій та по заборгованості із заробітної плати.

В межах примусового виконання, державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти та на все майно боржника (а.с.11-15).

24.02.2009 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, згідно з яким описано і арештовано адміністративні приміщення, розташовані в м.Рівне по вул.Соборна, 364 та гуртожиток по вул.Собрна, 364-А (а.с.16-17).

В межах зведеного виконавчого провадження було організовано відчуження будівлі адміністративно-побутового корпусу, яка розміщена в м.Рівне, по вул. Соборна, 364-В. Вказане нежитлове приміщення будівлі адміністративно-побутового корпусу, загальною площею 4402 кв.м., обліковувалось на балансі ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" за первісною вартістю 1726589,79 грн., за залишковою 1016921,08 грн.

Прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна проводилися Рівненською філією приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція". Стартова ціна була визначена на рівні 4936442,00 грн. Відповідно до протоколу проведення прилюдних торгів №09/661/10/А-16 від 11.03.2011 року, продажна ціна склала 5010000,00 грн., переможці торгів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Ціна продажу за мінусом винагороди Рівненської філії приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" (150300,00 грн. з ПДВ), підлягала внесенню на розрахунковий рахунок Відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції впродовж 7 банківських днів з дня затвердження протоколу (а.с.18). Вказана сума: 5010000,00 грн. - 150300,00 грн. = 4859700,00 грн. надійшла на рахунок Відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції з обліку депозитних сум від реалізації нерухомого майна ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" протягом 16-18 березня 2011 року і розпорядженням державного виконавця була спрямована на виконання зведеного виконавчого провадження, а саме на оплату витрат з проведення виконавчих дій, на оплату виконавчого збору, на виплату заборгованості із заробітної плати, на виплату заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та по фактичних витратах на виплату і доставку пенсій (а.с.19).

Передача майна нежитлового приміщення будівлі адміністративно-побутового корпусу, загальною площею 4402 кв.м., яке належало ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" і було відчужене на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів №09/661/10/А-16 від 11.03.2011 року, здійснена 04.04.2011 року за актом вилучення-передачі нерухомого майна, складеного державним виконавцем в присутності посадових осіб боржника, представника покупців та начальника Відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, за участю двох понятих (а.с.20).

Та обставина, що приміщення адміністративно-побутового корпусу ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" було виставлено на торги та реалізоване без нарахування ПДВ визнається обома сторонами, як і той факт, що в податковому обліку позивача дана операція не відображена.

На підставі наказу №1398 від 15.10.2011 року та направлень №1348/23-100 і №1348/23-100 від 13.10.2011 року (а.с.23-25) з 17 по 28 жовтня 2011 року ДПІ у м.Рівне проведено позапланову виїзну перевірку ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2008 року по 30.09.2011 року. Її результати оформлені актом №1294/23-100/08276316 від 04.11.2011 року (а.с.26-34). Актом зафіксовано невідображення в податковому обліку позивача операції з відчуження приміщення адміністративно-побутового корпусу через прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, які проводилися Рівненською філією приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція", внаслідок чого зроблені висновки про порушення платником податків пункту 187.1 статті 187, пункту 189.4 статті 189 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДВ в розмірі 809950,00 грн. (1/6 від ціни реалізації 4859700,00 грн.) та про порушення підпункту 4.1.3 пункту 4.1 статті 4, підпункту 8.4.3 пункту 8.4 статті 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 08.12.1994 року, що призвело до заниження податку на прибуток на 758207,00 грн. (4859700,00 грн. (ціна реалізації) 809950,00 грн. (ПДВ) - 1016921,08 грн. (залишкова балансова вартість ) х 25% (ставка податку)).

На акт перевірки платником податків подавались письмові заперечення (а.с.35), які податковим органом відхилені (а.с.36).

На підставі акту перевірки, 18.11.2011 року ДПІ у м.Рівне винесено податкові повідомлення-рішення:

№, згідно з яким ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" збільшено суму грошового зобовязання за платежем "податок на додану вартість по вітчизняних товарах" на 809950,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1,00 грн. (а.с.37,41),

№, згідно з яким ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" збільшено суму грошового зобовязання за платежем "податок на прибуток підприємств і організацій" на 758207,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1,00 грн. (а.с.38,40).

На обґрунтування своїх вимог позивачем долучено до матеріалів справи копію письмового звернення до начальника ДПІ у м.Рівне №525 від 23.11.2010 року про надання консультації стосовно сплати ПДВ по майну ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод", відчуження якого здійснює Відділ Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції через аукціон із залученням Рівненської філії приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" (а.с.21) та відповідь №54963/31-27 від 21.12.2010 року, за змістом якої, операції з реалізації арештованого майна в межах договору доручення слід розглядати як оподатковувані за правилами підпункту 4.7 статті 4 Закону України Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року. При цьому, якщо спеціалізоване підприємство на комісійних засадах здійснює операції з продажу арештованого майна особи, яка є платником ПДВ (що стосується операцій з реалізації арештованого майна, які здійснюються державним виконавцем шляхом його продажу на аукціоні через організатора такого аукціону), то на дату, що сталася раніше, чи передачі майна, чи зарахування коштів у рахунок його оплати, у такого спеціалізованого підприємства виникають податкові зобовязання. На дату отримання таким підприємством коштів за реалізоване майно ним надсилається копія платіжного доручення боржнику. Дата отримання боржником такого платіжного документу вважається датою, на яку такий боржник проводить операцію з відчуження майна та погашення за його рахунок боргу, в своєму бухгалтерському та податковому обліку (а.с.22).

Крім цього, позивачем долучено до матеріалів справи копії протоколів про адміністративне правопорушення від 21.11.2011 року, які складалися посадовими особами ДПІ у м.Рівне стосовно посадових осіб ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" за результатами позапланової виїзної перевірки і якими фіксувалося порушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 163-1 КУпАП у вигляді ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, внаслідок чого занижено ПДВ на 809950,00 грн. та податок на прибуток на 758207,00 грн. (а.с.39,42) і копію постанови Рівненського міського суду від 02.12.2011 року, згідно з якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7В.(головного бухгалтера ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод") закрито у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а.с.44).

Також позивачем долучено до матеріалів справи копію листа начальника Відділу податкової міліції №39829/26-31 від 02.12.2011 року, в якому він повідомляє, що в порушенні кримінальної справи за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" відмовлено на підставі пункту 2 статті 6 КПК України за відсутністю складу злочину (а.с.45).

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно та обєктивно дослідивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

При цьому судом враховано наступні правові норми.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, крім розділу III "Податок на прибуток", який набрав чинності з 01.04.2011 року.

В свою чергу, до 01.04.2011 року, тобто в I кварталі 2011 року, діяв Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, пункт 4.1. статті 4 якого передбачав, що валовий доход це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами. Відповідно до підпункту 4.1.3. цього пункту, валовий доход включає доходи від операцій, передбачених статтею 7 цього Закону. В свою чергу, відповідно до пункту 7.5 статті 7 цього Закону, до валового доходу платника податку включається прибуток від продажу (обміну, інших видів відчуження) основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають амортизації, визначений згідно із статтею 8 цього Закону. Правила визначення суми такого валового доходу були встановлені підпунктом 8.4.3 пункту 8.4 статті 8 вказаного Закону і передбачали, що у разі виведення з експлуатації окремих об'єктів основних фондів групи 1 у зв'язку з їх продажем балансова вартість групи 1 зменшується на суму балансової вартості такого об'єкта, а сума перевищення виручки від продажу над балансовою вартістю окремих об'єктів основних фондів групи 1 та нематеріальних активів включається до валових доходів платника податку.

Судом встановлено, що 11.03.2011 року на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна було продано будівлю адміністративно-побутового корпусу, яка розміщена в м.Рівне, по вул.Соборна, 364-В та належала ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод". Вказана будівля обліковувалась у позивача на балансі як основний фонд групи 1 за балансовою вартістю 1016921,08 грн., а відчужена за ціною 4859700,00 грн. Сума перевищення виручки від продажу (за мінусом ПДВ) над балансовою вартістю даного обєкта - 3842779,00 грн. не була включена позивачем до складу валових доходів I кварталу 2011 року, що є порушенням вищенаведених норм права та призвело до заниження податку на прибуток за цей період на 758207,00 грн.

Не встановлення податковою перевіркою дати виведення позивачем з експлуатації відповідного обєкту основного фонду групи 1 в даному випадку не має значення, позаяк за правилами підпункту 11.3.1. пункту 11.3 статті 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, чинного до 01.04.2011 року, датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця; або дата відвантаження товарів. Та обставина, що дата підписання акту приймання-передачі будівлі відноситься до II кварталу 2011 року також не спростовує висновків про порушення позивачем вимог податкового законодавства, позаяк пунктом 146.13. статті 146 Податкового кодексу України передбачено аналогічне правило щодо включення до доходів платника податків суми перевищення доходів від продажу або іншого відчуження над балансовою вартістю окремих об'єктів основних засобів та нематеріальних активів, а позивачем доказів оподаткування суми такого перевищення у II кварталі 2011 року не надано.

Що стосується податку на додану вартість по даній операції, то суд не може прийняти доводи позивача про те, що він керувався розясненнями відповідача, позаяк вказані розяснення були надані по застосуванню підпункту 4.7 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року, який з 01.01.2011 року втратив чинність.

Даною нормою Закону було передбачено, що у випадках коли платник податку здійснює діяльність з поставки товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (комісіонера) здійснювати поставку товарів від імені та за дорученням іншої особи (комітента) без передання права власності на такі товари, базою оподаткування є продажна вартість цих товарів, визначена у порядку, встановленому цим Законом, а датою збільшення податкових зобов'язань комітента є дата отримання коштів або інших видів компенсації вартості товарів від комісіонера. Відповідно до цього, ДПІ у м.Рівне і було надано розяснення, що дата отримання боржником (як комітентом) від спеціалізованого підприємства, яке на комісійних засадах здійснює операції з продажу арештованого майна (як комісіонера), копії платіжного документу про отримання таким спеціалізованим підприємством коштів за реалізоване майно, вважається датою, на яку такий боржник проводить операцію з відчуження майна в своєму податковому обліку, тобто збільшує податкові зобовязання з ПДВ.

Однак, на зміну таким спеціальним правилам оподаткування ПДВ операцій за договорами комісії (консигнації), що були закріплені у пункті 4.7 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року, з 01.01.2011 року Податковим кодексом України встановлено загальні норми, які стосуються операцій з поставки товарів (робіт, послуг).

Так, пунктом "е" підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, передача товарів за договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж або купівлю, прирівняна до поставки. Відповідно така передача є об'єктом обкладання ПДВ на підставі підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України за ставкою 20% і оподатковується за правилом першої події.

Оскільки операція з реалізації на прилюдних торгах нерухомого майна ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" відбулася в березні 2011 року, то оподаткування податком на додану вартість даної операції повинно було здійснюватись за правилами розділу V Податкового кодексу України "Податок на додану вартість".

Відповідно до пункту 189.4 статті 189 цього розділу, базою оподаткування для товарів/послуг, що передаються/отримуються в межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, є вартість постачання цих товарів, визначена у порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу (виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін). Дата збільшення податкових зобовязань та податкового кредиту платників податку, що здійснюють постачання/ отримання товарів/послуг у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів та без права власності на такі товари/послуги, визначається статтями 187 і 198 цього Кодексу. Зазначений порядок дати виникнення податкових зобовязань та податкового кредиту застосовується також на операції з примусового продажу арештованого майна органами юстиції.

В свою чергу, за загальним правилом статті 187 Податкового кодексу України, визначеним у пункті 187.1, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Таким чином, з 01.01.2011 року у особи-боржника, майно якої арештоване та передане для примусового продажу органами юстиції, податкове зобовязання з ПДВ виникає за правилом першої події, тобто: або за датою надходження грошових коштів, або за датою передачі майна, в залежності від того, яка подія сталася раніше.

Судом встановлено, що будівля адміністративно-побутового корпусу, яка розміщена в м.Рівне, по вул.Соборна, 364-В та належала ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" продана на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна 11.03.2011 року за ціною 4859700,00 грн. Грошові кошти за неї надійшли на рахунок Відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції з обліку депозитних сум від реалізації нерухомого майна ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" 16-18 березня 2011 року і розпорядженням державного виконавця були спрямовані на погашення боргів позивача. Передача майна покупцям здійснена 04.04.2011 року за актом вилучення-передачі нерухомого майна, складеного державним виконавцем в присутності посадових осіб боржника.

Таким чином, за правилом першої події у ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" податкові зобовязання з ПДВ виникли в березні 2011 року під час надходження коштів від реалізованого майна на депозитний рахунок Відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції. Про надходження вказаних сум позивач знав, позаяк отримав розпорядження державного виконавця від 24.03.2011 року про розподіл вказаних сум на погашення боргів ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод".

Слід зазначити, що навіть у тому випадку, якщо прийняти доводи позивача про те, що ненадходження йому копії платіжного документа про отримання коштів від реалізації арештованого майна, позбавило його можливості провести облік даної операції за правилом цієї події, то він все-одно був зобовязаний здійснити такий за правилом іншої події передачі майна покупцям. При цьому сума податкового зобовязання з ПДВ залишається незмінною, а змінюється лише звітний період з березня 2011 року на квітень 2011 року. Разом з тим, позивачем доказів оподаткування податком на додану вартість операції з реалізації арештованого майна у квітні 2011 року не надано.

Що стосується здійснення/нездійснення Рівненською філією приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" (особою, яка залучена Відділом Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції для проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна позивача) податкового обліку відповідної операції, то такий не впливає на права і обовязки ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод", а може бути предметом окремої податкової перевірки із застосуванням відповідних наслідків саме щодо такої особи.

Таким чином, судом встановлено, що в податковому обліку позивача операція з нарахування ПДВ на вартість відчуженого через прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна приміщення адміністративно-побутового корпусу не відображена, що є порушенням пункту 187.1 статті 187, пункту 189.4 статті 189 Податкового кодексу України та призвело до заниження ПДВ в розмірі 809950,00 грн.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що збільшення ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" суми грошового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 758207,00 грн. та з податку на додану вартість в розмірі 809950,00 грн. за спірними податковими повідомленнями-рішеннями ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Стосовно доводів позивача про те, що в діях посадових осіб ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" щодо невідображення в податковому обліку вказаної операції Рівненським міським судом встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення, а Відділом податкової міліції відсутність складу злочину, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою

Лист начальника Відділу податкової міліції №39829/26-31 від 02.12.2011 року, в якому він повідомляє, що в порушенні кримінальної справи за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ДП "Рівненський автомобільний ремонтний завод" відмовлено на підставі пункту 2 статті 6 КПК України, не є обов'язковими для суду та не встановлює жодних обставин, які підлягають доказуванню в даній адміністративній справі.

Постанова Рівненського міського суду від 02.12.2011 року відносно ОСОБА_7 не є обовязковою для адміністративного суду, оскільки суд не розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності головного бухгалтера позивача. Крім того, даною постановою у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення закрито провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Диспозицією цієї статті передбачено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Оскільки предметом спору в даній адміністративній справі є податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі висновків про заниження платником податків обєкту оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість, а не саме по собі порушення порядку ведення податкового обліку, по вказана постанова не може розглядатись, як належний і допустимий доказ по справі, тим більше, що на ній немає відмітки про набрання законної сили.

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення ДПІ у м.Рівне № та № від 18.11.2011 року відповідають критеріям правомірності, передбаченим у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні з боку відповідача надано достатні аргументи та доводи, які свідчать, що збільшення позивачу сум грошового зобовязання та застосування штрафних санкцій проведено в межах повноважень податкового органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано та правомірно. В той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування своїх вимог, в звязку з чим суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

Судові витрати по справі згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Державному підприємству "Рівненський автомобільний ремонтний завод" в позові до Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 18.11.2011 року відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Друзенко Н.В.