Справа № 175/2918/15-а(2-а/175/34/15)
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2015 рокусправа № 175/2918/15-а(2-а/175/34/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Нагорної Л.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України

в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області,

на постанову Дніпропетровського районного суду

від 04 серпня 2015 року,

у справі № 175/2918/15-а(2-а/175/34/15)

за позовом ОСОБА_2,

до відповідача Управління пенсійного фонду України

в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області,

про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив: в липні 2015 року ОСОБА_2 подав позов до Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, (далі - Відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Дніпропетровському районі № 22 від 04.06.2015 року, зобов'язати вказаного Відповідача зарахувати до спеціального стажу, що дає право на пенсії за вислугою років, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», період навчання на заочному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого з 01.04.1993 по 07.08.1994, з 01.07.1996 по 08.10.1996, з 07.09.1997 по 10.02.1999 і з 26.05.1999 по 30.06.1999 роки, та призначити йому пенсію відповідно до вказаного Закону з моменту звернення до органів пенсійного фонду, а саме - з 05 лютого 2014 року, у розмірі 80% місячного заробітку.

Вважає, що оскільки вказані періоди навчання на заочному факультеті вищого навчального закладу були його основним видом трудової діяльності, то відмова Відповідача у зарахуванні їх до спеціального стажу є необґрунтованою, а тому є безпідставним і рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Зокрема, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» половину строку навчання на заочному факультеті Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого, а саме: з 01 квітня 1993 року по 07 серпня 1994 року; з 01 липня 1996 року по 08 жовтня 1996 року; з 07 вересня 1997 року по 10 лютого 1999 року; з 26 травня 1999 року по 30 червня 1999 року; призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року N 1789-XII, в редакції від 02 лютого 2014 року, у розмірі 80% місячної заробітної плати з 03 лютого 2014 року, та здійснити виплату належної ОСОБА_2 пенсії з 03 лютого 2014 року.

Постанова суду обґрунтована тим, що Відповідач, у порушення положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка є спеціальною нормою права, безпідставно не зарахував ОСОБА_2 половину строку навчання на заочному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого, оскільки Закон України «Про прокуратуру» не конкретизує, що лише період навчання за денною формою може зараховуватися до стажу, який дає право на пенсію, та не містить винятку щодо заочної форми навчання. Тому немає підстав вважати, що період навчання на заочному

факультеті не може зараховуватися до спеціального стажу.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області,, Відповідач, вказує на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Просить скасувати постанову Дніпропетровського районного суду від 04 серпня 2015 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що приписи Законів України «Про освіту, «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення» не передбачають можливості зарахування до спеціального стажу роботи половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах саме на заочному відділенні.

Крім того, заявник апеляційної скарги вказує, що суд залишив поза увагою той факт, що вперше Позивач звернувся із заявою про призначення пенсії та надав відповідні документи лише 12.05.2015 року, а тому і спеціальний стаж, і відсотки від заробітної плати при призначенні пенсії мають розраховуватись згідно із приписами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, чинній на дату звернення.

Судовий розгляд адміністративної справи здійснювався з повним фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесені оскарженої постанови, виходить з наступного.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено та сторонами визнано, що ОСОБА_2 у період з 01 квітня 1993 року по 07 серпня 1994 року; з 01 липня 1996 року по 08 жовтня 1996 року; з 07 вересня 1997 року по 10 лютого 1999 року; з 26 травня 1999 року по 30 червня 1999 року навчався на заочному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого (а. с. 20).

03 лютого 2014 року Позивач звертався до УПФУ в П'ятихатському районі із заявою щодо надання консультації та попереднього розрахунку стажу для призначення пенсії згідно зі статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру», та у цей же день отримав обґрунтовану відповідь, про що сам зазначив у поданій до суду позовній заяві (а. с. 3, 9).

12 травня 2015 року ОСОБА_2 подав до УПФУ в Дніпропетровському районі заяву встановленого зразка про призначення пенсії за вислугу років, додавши до неї необхідні документи (а. с. 11-17).

Рішенням № 22 від 04 червня 2015 року Позивачу відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на відсутність необхідного спеціального стажу з огляду на час звернення (12.05.2015 року), та відсутність законодавчо визначених підстав для зарахування періоду навчання на заочному факультеті до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років (а. с. 35,36).

Незгода позивача з вказаним рішенням пенсійного органу та зобов'язання зарахувати до спеціального стажу періоди навчання на заочному факультеті, і, як наслідок, призначити пенсію за вислугу років з 03 лютого 2014 року (первісного звернення за консультацією і до того до іншого пенсійного органу) було предметом спору, переданого на розгляд до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач, у порушення положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка є спеціальною нормою права, безпідставно не зарахував ОСОБА_2 половину строку навчання на заочному факультеті Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого, оскільки Закон України «Про прокуратуру» не конкретизує, що лише період навчання за денною формою може зараховуватися до стажу, який дає право на пенсію, та не містить винятку щодо заочної форми навчання, тому є усі підстави для зарахування такого періоду навчання до спеціального стажу, а отже, є підстави і для призначення пенсії за вислугу років з моменту звернення в пенсійні органи..

Водночас, статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції, чинній на час звернення до суду із заявою про призначення пенсії (12 травня 2015 року), визначено, що прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 22 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років.

До вислуги років, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. (частина шоста статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру»).

Вважаючи за можливе зарахувати до спеціального стажу половину періоду навчання на заочному факультеті лише з тих підстав, що спеціальний Закон України «Про прокуратуру» не містить ніяких застережень щодо цього, суд першої інстанції залишив поза увагою приписи інших Законів.

Так, частиною першої статті 24 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною четвертою наведеної норми передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У Законі України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Отже, зміст поняття «загальний трудовий стаж» є ширшим, ніж поняття «страховий стаж», оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов'язковому соціальному страхуванню.

Згідно з частиною третьою статті 56 Закону № 1788-XII регламентовано право зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення трудових пенсій, також і періоду, коли особа не працювала, зокрема, у зв'язку з навчанням у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах,.

В той же час, спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов'язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення.

Вислуга років є видом спеціального стажу.

Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред'являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Правом вислуги років користуються різні категорії осіб, у тому числі й прокурорсько-слідчі працівники на підставі Закону № 1789-XII.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, в тому числі і спеціальний, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2.18 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі - Інструкція), до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, записи про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах, у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо), у вищих навчальних закладах та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі.

Для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів (пункт 2.16 Інструкції).

Аналіз вищевказаних правових норм дає підстави вважати, що питання ведення, контролю за веденням запису в трудовій книжці відомостей щодо трудового (в тому числі спеціального) стажу віднесено до компетенції роботодавця або, у виняткових випадках, юридичної особи, в якій власник трудової книжки провадить не трудову, але іншу основну свою діяльність. У випадку, коли така діяльність не є трудовою, а іншою, але не основною, зокрема, навчання на заочному факультеті, відомості про неї не можуть стосуватись трудового стажу, а відповідно до пункту 2.18 Інструкції можуть вноситись до трудової книжки як інформаційні.

Отже, навчання на заочному факультеті у вищому навчальному закладі не зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років. Включення цього періоду до вислуги років суперечить юридичній природі (сутності) цього виду спеціального стажу, оскільки, крім вищезазначеного, закон пов'язує встановлення особливих правил призначення пенсії за вислугу років саме з неможливістю продовжувати роботу чи службу на певних посадах або в певних умовах праці у зв'язку з втратою професійної працездатності особи або її придатності до настання пенсійного віку.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася у постановах Верховного Суду України, зокрема, в постановах від 5 листопада 2013 року № 21-289а13, від 14 жовтня 2014 року, від 25 листопада 2014 року (а. с. 42, 43), висновки яких, згідно з приписами частини 1 статті 244-2 КАС України є обов'язковими як для суб'єктів владних повноважень, так і мають враховуватись судами України. Мотивів для відступу від даної правової позиції у суду апеляційної інстанції немає.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зобов'язуючи УПФУ в Дніпропетровському районі призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року (в редакції від 02 лютого 2014 року) у розмірі 80% місячної заробітної плати з 03 лютого 2014 року, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що вперше звернення за призначенням пенсії з боку Позивача мало місце 12.05.2015 року, про що свідчить як подана ним заява встановленого зразка з додатками від указаної дати (а. с. 11-17), так і особисте зазначення про це в адміністративному позові (а. с. 3).

Само по собі звернення до пенсійного органу 03.02.2014 року з заявою про надання консультації про розрахунок стажу (а. с. 3) та отримання такої консультації (а. с. 9), більш того, звернення до УПФУ в П'ятихатському районі, не дає законодавчо визначених підстав зобов'язувати інший пенсійний орган - УПФУ в Дніпропетровському районі, призначати пенсію з 03.02.2014 року, тобто, з дати звернення за консультацією, та іще і застосовувати положення закону, що діяли станом на лютий 2014 року, оскільки це є прямим порушенням приписів статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому, відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, вона підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року у справі № 175/2918/15-а(2-а/175/34/15) скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: С.В. Чабаненко