Справа № 2018/2-а-8761/11
Суддя: Єфіменко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2018/2-а-8761/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2011 року Суддя Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання протиправними дії щодо призначення пенсії особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи,зобовязання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2011р. до Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому позивач просив:

- поновити строк звернення до адміністративного суду з 01.01.2005 р.;

- визнати протиправними дії УПФУ в Київському районі м. Харкова (далі: відповідач) по нарахуванню та виплаті йому основної та додаткової пенсій з 01.01.2005р. по 31.12.2007р. в розмірі меншому від передбаченого законом, а саме: а розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно ст..ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленому ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», як інваліду ЧАЕС 2 гр.,

- збільшити розмір пенсії згідно постанови КМУ від 27.12.2005 року Про збільшення розмірів деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі: ЗУ №769-ХІІ ) з 01.01.2006 р. враховуючи її 8-кратний розмір у 3.5 рази та виплатити перераховану пенсію з 01.01.2006 р. по 31.12.2007 р. і з 22.05.2008 р. постійно на весь час виплати;

- зобовязати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів згідно ст.2 Закону України Про компенсацію громадян частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплат»за період з 22.05.2008р. по 14.07.2009р.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що постанови Кабінету Міністрів України №894/2004 та №1293/2005 чинні і обовязкові для виконання відповідачем, а розмір пенсії, визначений ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»безпідставно занижується. Внаслідок невиконання відповідачем приписів вказаних постанов Кабінету міністрів України та норм Закону позивач одержує щомісячну основну пенсію, як інвалід 2 гр., особа, постраждала внаслідок катастрофи на ЧАЕС в розмірі, меншому ніж передбачений Законом, що змусило його звернутись до суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.09.2011р. відкрито скорочене провадження за вищевказаним позовом.

14.10.2011р. суду надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що на виконання вимог постанови КМУ від 27.12.1005 р. №1293 Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи провів підвищення пенсії позивача виходячи із розміру основної пенсії, визначеної на підставі ЗУ №769-ХІІ, що підтверджується довідкою про розмір виплаченої пенсії. Посилання позивача на ст. 2 ЗУ №769-ХІІ вважає безпідставним, оскільки компенсація громадянам втрати частини доходів проводиться у разі затримки нарахованих сум, а після проведення перерахунку пенсії відповідно до рішення суду нараховані за зазначеним рішенням суду суми одразу виплачені без затримки, зазначена виплата мала одноразових характер. Також посилався на пропуск позивачем 6-місячного строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ст. 99 КАС України і наполягав на його застосуванні.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі з наступних підстав:

Згідно матеріалів справи та наявних в ній доказів, позивач є інвалідом 2 групи, віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується довідкою МСЕК №003542 р. від 26.02.2004 р., посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, серія А № 001892, посвідченням інваліда 2 гр. серії Б № 269458 від 04.03.2004р.(а.с. 9-11).

В частині поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування основної пенсії та додаткової пенсії, зобовязання відповідача перерахувати та виплатити основну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75%мінімальної пенсії за віком, відповідно ст..ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленому ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення», як інваліду ЧАЕС 2 гр., за періоди з 01.01.2005р. по 31.12.2007р. суд зазначає наступне:

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений шести місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З врахуванням викладеного та дати звернення позивача до суду права позивача підлягають захисту з 27.03.2010р., однак позивач просить захистити його права як особи, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з часу з 01.01.2005 р. по 31.12.2007 р. тобто заявляє вимоги за межами строку звернення до адміністративного суду.

У відповідності до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зазначені положення кореспондуються нормами ст. 162 КАС України, які визначають повноваження суду при вирішенні справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це насамперед обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичною визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав ( справа „Стаббігс на інші проти Великобританії, справа „Девеер проти Бельгії).

Як вбачається з приписів частин 2,3 ст. 99 КАС України строк звернення до суду, якщо не встановлено іншого обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку для звернення до суду, суд залишає позов за періоди з 01.01.2005 р. по 31.12.2007 р.: з 22.05.2008 р. по 27.03.2011р. без розгляду з наступних підстав:

Відповідно до ч.2 ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України»у разі якщо Закони, інші правові акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ч.2 і ч.3 ст. 67 Закону України «Про Конституційний Суд України»ухвали, рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України протягом наступного робочого дня після їх підписання оприлюднюються на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України і направляються Президенту України, ОСОБА_2 України та Кабінету Міністрів України. Рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України публікуються у "Віснику Конституційного Суду України" та в інших офіційних виданнях України.

Таким чином, рішення Конституційного Суду України загальновідомі і доступні для ознайомлення та вивчення акти для усього кола громадян України, у тому числі і для позивача.

З матеріалів справи вбачається порушення прав позивача відбувалося періодично щомісячно при отриманні ним суми пенсії, а тому кожного разу при отриманні пенсії в неналежному розмірі позивач мав змогу звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивачем суду не надано доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом за періоди з 01.01.2005 р. по 31.12.2007 р.: з 22.05.2008 р. по27.03.2011р., та стягненню компенсації втрати грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх вплати з 22.05.2008р. по14.07.2009р. тому позовні вимоги в цій частині підлягають залишенню без розгляду.

Стосовно вимог підвищення розміру пенсії у 3.5 рази за період з 27.03.2011р. та і подальшому суд зазначає наступне:

13 липня 2004 р. Кабінетом Міністрів України видана постанова №894 Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 ЗУ №769-ХІІ (далі Постанова №894), згідно якої з метою здійснення заходів щодо соціального захисту пенсіонерів збільшено з 1 вересня 2004р. на 12% пенсії (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, державної допомоги та сум індексацій), призначені відповідно до ч. 4 ст. 54 ЗУ №769-ХІІ Постановою КМУ від 27.12.2005 р. №1293 Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Постанова №1293) з метою здійснення подальших заходів щодо диференціації розмірів пенсії було прийнято рішення про збільшення розмірів пенсії, призначеної відповідно до ст. 54 ЗУ №769-ХІІ: у 3,5 рази пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсію у звязку із втратою годувальника в наслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей; у 2,5 рази пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках, громадянам, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, та пенсію у звязку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей.

Пунктом 2 Постанови №1293 встановлено, що мінімальний розмір пенсії, передбачений частиною 4 ст. 54 ЗУ №769-ХІІ, не може бути нижчим: для інвалідів з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, І групи 540 грн., ІІ групи 500 грн., ІІІ групи 467 грн.; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, І групи 440 грн., ІІ групи 400 грн., ІІІ групи 370 грн.

Постанова №1293 набрала чинності з 1 січня 2006 року.

Постанова №894 та Постанова №1293 передбачали збільшення пенсій, які були призначені та виплачувались станом на відповідно на 01 вересня 2004 р. та 01 січня 2006 р., за своїм правовим змістом до застосування мають одноразовий характер і фактично відносно позивача у 2004 та 2006 р.р. виконані, що сторонами не оспорюється.

Зміст постанов КМУ №894 та №1293 не передбачає повторного збільшення пенсії після призначення її нового розміру. Крім того, згідно п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

За конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягає ч. 4 ст. 54 ЗУ №769-ХІІ, а не постанова КМУ Про збільшення пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 27.12.2005 року №1293, яка встановлює мінімальний розмір пенсії інвалідів ІІ групи, що істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Згідно ч. 4 ст. 54 ЗУ №769-ХІІ в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Саме такий розмір пенсії встановлений та виплачувався відповідачем на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2009 р. та постанови колегії Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.08.2009 р. Отже підстав для застосування до цього розміру пенсії положень Постанови №894 та Постанови №1293 немає, оскільки це суперечить положенням п. 6 ст. 92 Конституції України та ст. 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Збільшення пенсії відповідно до положень Постанови №894 та Постанови №1293 повинно було проводитись до розмірів пенсії, які діяли час винесення вказаних постанов, а саме розміру пенсії 19,91 грн., встановленого постановою КМУ №1 від 03.01.2002 року.

Правові підстави застосування вимог постанови КМУ №894 та Постанови КМУ №1293 щодо підвищення розмірів пенсії, встановленого рішенням суду, - відсутні, оскільки положення Постанови №894 та Постанови №1293 застосовуються тільки до розмірів пенсій, встановлених постановою КМУ №1 від 03.01.2002 року, а не розмірів пенсій, встановлених рішенням суду.

Таким чином, відповідач діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, встановлений Законом, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

В задоволенні вимог по виплаті компенсації втрати частини доходів за період з 26.05.2010р. по 14.07.2009р. суд вважає за необхідне відмовити, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати»підприємства, установи і організації усіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника, або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст.2 цього ж Закону компенсація громадянам втрати частини грошових доходів проводиться у разі затримки виплати нарахованих сум.

Однак виплати згідно рішення суду має разовий, а не постійний характер, доказів затримки проведення виплат позивачу суду не надано, і позивач не посилається на затримку виплат за рішенням суду в обґрунтування вимог про стягнення компенсації, тому суд відмовляє в стягненні компенсації.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2,10,11,128,129,п.4ч.1ст.157, ст.ст.161-163,167 КАС України, Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання протиправними дії щодо призначення пенсії особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобовязання підвищити пенсію у 3.5 рази за період з 27.03.2011р. по 22.07.2011р., стягненню компенсації втрати грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобовязання УПФУ у Київському районі нарахувати основну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеному ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за періоди з за періоди з 01.01.2005р. по 31.12.2007р.: з 22.05.2008 р. по 27.03.2011р. залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя: