Справа № 2а-759/10
Суддя: Бруховський Є. Б.
Дата ухвалення: 2010-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 2а-759/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2010 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Бруховського Є.Б.

розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці і соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації про стягнення коштів, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути на її користь з управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації за період з 01.09.1996 року 31.12.1997 року з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року, з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 01.05.2008 року по 31.03.2009 року не виплачені кошти, що передбачені ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(надалі Закон) в сумі 58275,82 грн. та передбачені ст.37 Закону за період з 01.05.2000 року по 31.03.2009 року в сумі 3038,9 грн., мотивуючи тим, що вона отримувала зазначені кошти у відповідача не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, як це визначено в Законі, а згідно постанови КМ України № 836 від 26.07.96, що призвело до порушення її прав. Розмір не виплачених коштів за ст.ст.37, 39 Закону становить вказану вище суму.

Сторони просять справу розглядати без їх участі, представник відповідача проти задоволення позову заперечує.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Позивач працює та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке Переліком населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.93, віднесено до зони безумовного обов»язкового відселення.

Вказані обставини також підтверджуються наданими копіями трудової книжки, посвідченням потерпілої ЧАЕС, довідками.

Відповідно до ст.ст.37, 39 Закону позивач має право на відповідні доплату та допомогу, які отримувала згідно постанови КМ України № 836 від 26.07.96 в конкретних розмірах, а зокрема, за ст.37 в сумі 2,6 грн., за ст.39 - 13,2 грн.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Законом передбачені наступні виплати:

ст.37 - громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні безумовного (обов»язкового) відселення - 50 % від мінімальної заробітної плати;

ст.39 - громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у зоні безумовного (обов»язкового) відселення - 3 мінімальні заробітні плати.

Постановою КМ України № 836 від 26.07.96 усупереч Закону встановлено конкретні розміри допомоги та доплати і, зокрема:

для щомісячної грошової допомоги громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства у зоні безумовного (обов»язкового) відселення - 260 тис.крб. (2,6 грн. за гр.реф.) ;

для доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні безумовного (обовязкового) відселення - 1320 тис. крб. (13,2 грн. за гр. реф.).

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Законом визначено вказані виплати в кратному розмірі від мінімальної заробітної плати в Україні, а Кабінету Міністрів надано право проводити лише розяснення порядку його застосування(статті 62 та 67) та підвищувати розміри доплат, пенсій і компенсацій, передбачених Законом, відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Частиною 2 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин, коли підзаконний нормативний акт суперечить Закону, обмежуючи права громадян, визначені останнім, застосування зазначеної постанови не можливе.

Позивачем ставиться питання про стягнення коштів, передбачених ст. 37 Закону за період з 01.15.2008 року по 31.03.2009 року та передбачених ст.39 Закону за період з 01.09.1996 року 31.12.1997 року з 01.01.2001 року по 31.12.2005 року, з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 01.05.2008 року по 31.03.2009 року .

Розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив: з 1.09.1996 р. - 15 грн., з 1.01.1998 р. - 45 грн., з 1.07.1998 р.-55 грн., з 1.01.1999 р. - 74 грн., з 1.04.2000 р.- 90 грн., з 1.07.2000 р. - 118 грн., з 1.01.2002 р. - 140 грн., з 1.07.2002 р. - 165 грн., з 1.01.2003 р. - 185 грн., з 1.12.2003 р. - 205 грн., з 1.09.2004 р. - 237 грн., з 1.01.2005 р. - 262 грн., з 1.04.2005 р.-290 грн., з 1.07.2005 р. - 310 грн., з 1.09.2005 р. - 332 грн., з 1.07.2007 р. - 440 грн., з 1.10.2007 р. - 460 грн., з 1.04.2008 р. - 525 грн., зі.] 0.2008 р. - 545 грн., з 1.12.2008 р. - 605 грн.

В зв'язку з викладеним, розмір невиплачених коштів позивачу та її неповнолітній дитині становить: за ст.37 Закону:

- за 2008 рік : 525x0,5x5+545x0,5x2+605x0,5 х2-20,8=2139,2 грн.

- за 2009 рік: 605x0,5x3-7,8=899,7 грн. а всього за ст.37 Закону 3038,9 грн.

за ст.39 Закону:

- за 1996 рік: 15x3x4-52,80=127,2 грн.;

-за 1997 рік: 15x3x11-122,4=372,6 грн.;

-за 2001 рік: 118x3x10-132= 3408 грн.;

- за 2002 рік: 140x3x6+165x3x6-158,4 = 5331,60 грн.;

- за 2003 рік: 185x3x11+205x3-118.8 = 6601,2 грн.;

- за 2004 рік: 205x3x8+237x3x4-155,1 = 7608,9 грн.;

- за 2005 рік: 262x3x3+290x3x3+310x3x2+332x3x4-158,4 = 10653,6 грн.;

- за 2007 рік: 440x3x3+460x3x3-79,2=8020,8 грн.;

- за 2008 рік: 525x3x5+545x3x2+605x3-105,6=12854,4 грн.;

- за 2009 рік: 605x3x3-39,6=5405,4 грн. а всього за ст.39 Закону 60387,37 грн.

У відповідності до ч,2 ст.11 КАС України, для повного захисту прав та інтересів позивача суд виходить за межі позовних вимог та вважає, що з відповідача слід стягнути кошти, передбачені ст.39 Закону - в сумі 60387,37грн.

Статтею 62 Закону визначено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Відповідно до Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, затвердженого постановою КМ України від 20.06.00 № 987, та п. 2 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 936 від 20.09.05, розпорядниками коштів є управління праці та соціального захисту населення, а тому заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов переконання, що при нарахуванні коштів, передбачених ст.ст.37,39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідач діяв всупереч вимогам Закону, а тому, у відповідності до ч.2 ст. 11 КАС України, суд виходить за межі позовних вимог та визнає дії відповідача протиправними.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст.ст. 8-11, 18, 71, 160, 161, 162 КАС У країни, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 коштів, передбачених ст.ст.37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у фіксованому розмірі, протиправними.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 за період з 01.09.1996 року 31.12.1997 року з 01.01.2001 року по 3 1.12.2005 року, з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 01.05.2008 року по 31.03.2009 року доплату до зарооітної плати, передбачену ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, в сумі 60387,37 грн. та за період з 01.05.2008 року по 31.03.2009 року допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, передбачену ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в сумі 3038,9 грн.

На постанову суду до апеляційного суду Житомирської області через Народицький районний суд може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня отримання копії постанови особами, що берчть участь у справі, а апеляційна скарга у такому ж порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови або 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження з направленням копії скарги до апеляційного суду Житомирської області.

Суддя: