Справа № 826/13321/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Файдюка В.В.,

при секретарі - Чеботок Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Громадської спілки «Громадський контроль та порядок» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Громадської спілки «Громадський контроль та порядок» до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2015 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Громадська спілка «Громадський контроль та порядок» подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Кабінетом Міністрів України не виконано доручення Верховної Ради України, визначене в частині першій пункту 2 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-УІІ від 03.06.2014, а саме: протягом двох тижнів з дня набрання чинності Законом не подано за погодженням з Національним банком України на розгляд Верховної Ради України проект закону, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Вважаючи такі дії Кабінету Міністрів України протиправними, Громадська спілка «Громадський контроль та порядок» звернулась за захистом своїх порушених прав до суду.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною, з огляду на наступне.

Так, КАС України визначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Згiдно з частиною другою статтi 99 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) для звернення до адмiнiстративного суду за захистом прав, свобод та iнтересiв особи встановлюється шестимiсячний строк, який, якщо не встановлено iнше, обчислюється з дня, коли особа дiзналася або повинна була дiзнатися про порушення своїх прав, свобод чи iнтересiв.

Відповідно до частини першої статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як встановлено колегією суддів, 06.07.2015 Громадська спілка «Громадський контроль та порядок» звернулась до суду з вимогою визнати протиправною бездіяльність Кабінетом Міністрів України щодо невиконання доручення Верховної Ради України, визначеного в частині першій пункту 2 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-УІІ від 03.06.2014 та зобов'язати Кабінет Міністрів України виконати таке доручення.

Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VІІ від 03.06.2014 набрав чинності 07.06.2014 з дня його офіційного опублікування в Голосі України №109 за 2014 рік.

Відповідно до пункту 2 вказаного Закону протягом двох тижнів з дня набрання чинності цим Законом: Кабінет Міністрів України за погодженням з Національним банком України подає на розгляд Верховної Ради України проект закону, який врегульовує питання, зазначені у пункті 3 цього Закону.

Пунктом 3 вказаного Закону передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

У той же час, позивач у апеляційній скарзі вказує на бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо невиконання зазначеного доручення Верховної Ради України як триваюче правопорушення.

Чинне законодавство України не містить нормативного визначення «триваюче правопорушення», а відтак для з'ясування характеру діяння з точки зору його продовжуваності в кожному конкретному випадку необхідно аналізувати динамку спірних правовідносин.

Слід відзначити, що моментом порушення є момент прийняття рішення, яке породжує або може породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за її участю.

З практичної точки зору, порушення прав пов'язується із моментом прийняття протиправного рішення (вчинення дії чи бездіяльності). Для оскарження правового акта строк обчислюється з часу його опублікування.

Так, правопорушення вважається триваючим у випадку, коли воно являє собою діяння, що полягає у тривалому, продовжуваному у часі, безперервному, невиконанні суб'єктом установлених законодавством вимог.

При вирішенні питання щодо віднесення того чи іншого правопорушення до триваючого або нетриваючого необхідно розрізняти момент юридичного закінчення правопорушення та момент припинення протиправної поведінки. Закінченим вважається правопорушення, що характеризується повною реалізацією його об'єктивної та суб'єктивної сторони. Припинення ж протиправної поведінки має місце тоді, коли особа добровільно припиняє здійснювати протиправні дії або коли держава в особі уповноважених органів присікає правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Вищого адміністративного суду України від 27.02.2013 (справа №К/9991/9992/11).

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки Кабінетом Міністрів України протягом двох тижнів з набрання чинності Закону №1304- VІІ (у даному випадку з 07 червня 2015 року по 21 червня 2015 року) не було виконано доручення Верховної Ради України, то така бездіяльність Кабінету Міністрів України є обмеженою у часі та не може бути визнана триваючою.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки позивач дізнався про порушення своїх прав ще у червні 2014 року, а будь-яких доказів або обґрунтувань поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду наведено ним не було, то на стадiї вирiшення питання про вiдкриття провадження у справi, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про пропуск позивачем строку, що відведений законодавцем для пред'явлення адміністративного позову.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Громадської спілки «Громадський контроль та порядок» - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.В.Файдюк

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Файдюк В.В.

Бужак Н.П.