Справа № 810/2460/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року (16:33 год.) м. Київ №810/2460/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Луценко К.Ю. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до Державного підприємства "РЖИЩІВСЬКИЙ ВІЙСЬКОВИЙ ЛІСГОСП" про стягнення податкового боргу,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, довіреність №217/8/10-04-13-0014 від 02.02.2015

відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 12.03.2015

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась з позовом Бориспільська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Київській області до Державного підприємства «Ржищівський військовий лісгосп» про стягнення податкового боргу у сумі 2536624,26 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не сплачує у встановлений законодавством строк грошові зобов'язання з податку на додану вартість, з податку з власників наземних транспортів та інших самохідних машин і механізмів та збору за спеціальне використання лісових ресурсів (місцевий та державний бюджет), в зв'язку з чим утворився податковий борг в розмірі 2536624,26 грн., який позивач просить стягнути в примусовому порядку.

В судовому засіданні представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог у звязку з частковою сплатою податкового боргу відповідачем, позивач просить стягнути з відповідача податковий борг з податку на додану вартість, збору за спеціальне використання лісових ресурсів (місцевий та державний бюджет) та орендної плати за землю у сумі 2118210,83 грн.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2015 вказану заяву прийнято до розгляду судом.

В обґрунтування позовних вимог податковий орган зазначає, що податковий борг відповідача з сплати з податку на додану вартість, збору за спеціальне використання лісових ресурсів (місцевий та державний бюджет), орендної плати за землю та податку на доходи фізичних осіб утворився у звязку з несплатою як самостійно визначених податкових зобовязань так і донарахованих контролюючим органом грошових зобовязань.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, зазначив про скрутне фінансове становище відповідача, зауважив, що має намір подавати заяву про розстрочення виконання судового рішення після набрання ним законної сили.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Ржищівський військовий лісгосп» ідентифікаційний код юридичної особи 22990204, місце знаходження 08363, Київська область, Бориспільський район, село Сошників, вулиця Іванова, будинок 144 зареєстровано Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області в якості юридичної особи 03.11.1993, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 0000453 та перебуває на обліку як платник податків в Бориспільській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з 03.11.1993 за №352-04.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

При цьому, пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлює, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Разом з тим, згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковим боргом визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого у порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

З матеріалів адміністративного позову та доданих до нього матеріалів вбачається, що податковий борг відповідача виник з податку на додану вартість, збору за спеціальне використання лісових ресурсів (місцевий та державний бюджет) та орендної плати за землю.

З приводу податкового боргу, який виник у звязку з несплатою грошових зобовязань з податку на додану вартість суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 16 ПК України платник податків зобов'язаний, у тому числі, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України).

Приписами статті 49.2 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податків господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок надання податкової декларації з податку на додану вартість та строки розрахунків з бюджетом врегульовано статтею 203 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до вимог вказаної статті, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідачем подано податкові декларації з податку на додану вартість:

- за березень 2014 року №92259261 від 22.04.2014, якою самостійно визначено суму зобовязання з податку на додану вартість у сумі 5957,00 грн. (а.с.78-79);

- за квітень 2014 року від № НОМЕР_1 від 20.05.2014, якою самостійно визначено суму зобовязання з податку на додану вартість у сумі 8866,00 грн. (а.с.80-81).

- за травень 2014 року № від 20.06.2014, якою самостійно визначено суму зобовязання з податку на додану вартість у сумі 4513,00 грн. (а.с.82-83);

- за червень 2014 року № від 21.07.2014, якою самостійно визначено суму зобовязання з податку на додану вартість у сумі 2541,00 грн. (а.с.84-85);

- за липень 2014 року № від 19.08.2014, якою самостійно визначено суму зобовязання з податку на додану вартість у сумі 3745,00 грн. (а.с.86-87);

- за серпень 2014 року № від 22.09.2014, якою самостійно визначено суму зобовязання з податку на додану вартість у сумі 15910,00 грн. (а.с.88-89);

- за вересень 2014 року № від 17.10.2014, якою самостійно визначено суму зобовязання з податку на додану вартість у сумі 73894,00 грн. (а.с.90-91);

- за жовтень 2014 року № від 17.11.2014, якою самостійно визначено суму зобовязання з податку на додану вартість у сумі 109674,00 грн. (а.с.92-93);

- за листопад 2014 року № від 22.12.2014, якою самостійно визначено суму зобовязання з податку на додану вартість у сумі 159339,00 грн. (а.с.94-95);

- за грудень 2014 року № від 20.01.2014, якою самостійно визначено суму зобовязання з податку на додану вартість у сумі 224553,00 грн. (а.с.96-97);

- за січень 2015 року №1 від 20.02.2015, якою самостійно визначено суму зобовязання з податку на додану вартість у сумі 235361,00 грн. (а.с.98-99);

- за лютий 2015 року № від 20.03.2015, якою самостійно визначено суму зобовязання з податку на додану вартість у сумі 253252,00 грн. (а.с.100-102);

- за березень 2015 року № від 20.04.2015 якою самостійно визначено суму зобовязання з податку на додану вартість у сумі 236741,00 грн. (а.с.103-104);

- за квітень 2015 року № від 19.05.2015, якою самостійно визначено суму зобовязання з податку на додану вартість у сумі 15337,00 грн. (а.с.105-106);

Відповідні грошові зобовязання не були сплачені відповідачем у повному обсязі, внаслідок чого утворився податковий борг з податку на додану вартість у сумі 1063562,33 грн.

З приводу податкового боргу в частині пені, яку нараховано за прострочення виконання узгоджених грошових зобовязань з податку на додану вартість суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 129.1.1. п.129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно з Кодексом (абз.2 п. 129.1.1 ч.129.1 ст. 129 ПК України).

Згідно з пунктом 129.4 статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

У звязку з простроченням сплати узгодженого грошового зобовязання з податку на додану вартість здійснено нарахування пені із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за період з 01.06.2010 по 16.06.2015, що складає 447604,78 грн., що підтверджується розрахунком пені з податку на додану вартість (а.с.60-68).

Таким чином загальна сума заборгованості з податку на додану вартість з урахуванням самостійно визначених грошових зобовязань та пені складає 1511167,11 грн. (1063562,33 грн. + 447604,78 грн.).

З приводу податкового боргу зі збору за спеціальне використання лісових ресурсів суд зазначає наступне.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи» внесено зміни до Податкового кодексу України, яким збір за спеціальне використання лісових ресурсів перетворено у рентну плату за спеціальне використання лісових ресурсів.

Так відповідно до п. 256.1 ст. 256 ПК України платниками рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів є лісокористувачі - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, які отримують доходи з джерел їх походження з України або виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, фізичні особи (крім фізичних осіб, які мають право безоплатно без видачі спеціального дозволу використовувати лісові ресурси відповідно до лісового законодавства), а також фізичні особи - підприємці, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів на підставі спеціального дозволу (лісорубного квитка або лісового квитка) або відповідно до умов договору довгострокового тимчасового користування лісами.

Лісокористувачі, у яких за результатами діяльності здійснюється перерахунок рентної плати, відображають донараховані суми рентної плати в податковій декларації (пп.256.11.5 п. 256.11 ст. 256 ПК України )

Згідно пп. 256.11.6 п. 256.11 ст. 256 ПК України лісокористувачі щокварталу складають податкову декларацію з рентної плати наростаючим підсумком з початку року, за винятком:

а) лісокористувачів, якими до отримання лісорубних та лісових квитків рентна плата вноситься в каси суб'єктів лісових відносин, які їх видають:

фізичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, яким видано лісорубні та лісові квитки;

лісокористувачів (крім фізичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, яким видано лісові квитки), у яких сума рентної плати в лісорубному чи лісовому квитках не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня року, в якому сплачується рентна плата;

б) лісокористувачів з іншої області, які сплачують рентну плату повністю до видачі їм спеціального дозволу за місцезнаходженням лісової ділянки, на якій здійснюється заготівля деревини.

До затвердження форми податкової декларації з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів платники податків звітують за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 21.12.2012 № 1404 «Про затвердження форми Податкового розрахунку збору за спеціальне використання лісових ресурсів», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 січня 2013 року за N 172/22704.

Відповідачем були подані податкові розрахунки збору за спеціальне використання лісових ресурсів (державний/ місцевий податок) на загальну суму 351383,00 грн.:

№ від 09.02.2015 за 2014 рік (місцевий бюджет), яким самостійно визначено суму грошового зобовязання у розмірі 15444,00 грн. (а.с.112);

№ від 09.02.2015 за 2014 рік (місцевий бюджет), яким самостійно визначено суму грошового зобовязання у розмірі 55014,00 грн. (а.с.113);

№ від 09.02.2015 за перший квартал 2015 року (місцевий бюджет), яким самостійно визначено суму грошового зобовязання у розмірі 735,00 грн. (а.с.118)

№ від 19.02.2015 за 2014 рік (державний бюджет), яким самостійно визначено суму грошового зобовязання у розмірі 210943,00 грн. (а.с.110);

№ від 05.05.2015 за перший квартал 2015 року (державний бюджет), яким самостійно визначено суму грошового зобовязання у розмірі 69247,00 грн. (а.с.111).

Самостійно визначені відповідачем грошові зобовязання зі сплати збору за спеціальне використання лісових ресурсів (місцевий/державний бюджет) були сплачені частково у сумі 136848,52 грн., внаслідок чого утворився податковий борг у розмірі 214534,51 грн. (351383,00 грн. 136848,52 грн.).

Позивачем було проведено перевірки з питань несвоєчасності сплати збору за спеціальне використання лісових ресурсів, в результаті яких було складено акти перевірки правил сплати (перерахування) податків від 03.04.2015 №11/15-30/22990204 (а.с.109) та від 03.04.2-14 №10/15-30/22990204 (а.с.117).

У звязку з затриманням сплати узгодженого грошового зобовязання на підставі статті 126 ПК України позивачем були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 17.04.2015, яким визначено суму штрафу у сумі 43714,42 грн. (державний бюджет) (а.с.107);

- № НОМЕР_2 від 17.04.2015 яким визначено суму штрафу у сумі 12703,55 грн. (місцевий бюджет) (а.с.115).

Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені відповідачу на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та були отримані останнім, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.107,114).

Доказів щодо оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому чи адміністративному порядках до суду не було надано, отже сума визначеного грошового зобовязання є узгодженою.

Таким чином податковий борг зі сплати узгоджених грошових зобовязань з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів (державний/місцевий бюджет) складає 270952,45 грн. (351383,00 грн. - 136848,52 грн. + 43714,42 грн. + 12703,55 грн.)

У звязку з простроченням виконання узгодженого грошового зобовязання з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів (місцевий/державний податок) здійснено нарахування пені із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.

За зобовязанням з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів (державний бюджет) за період з 21.05.2012 по 27.05.2015 нараховано пеню у розмірі 330826,58 грн., що підтверджується розрахунком пені (а.с.71-76).

За зобовязанням з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів (місцевий бюджет) за період з 21.05.2012 по 27.05.2015 нараховано пеню у розмірі 3497,05 грн., що підтверджується розрахунком пені (а.с.77).

Таким чином загальна сума заборгованості відповідача з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів (державний/місцевий податок) складає 605276,08 грн. (270952,45 грн. + 330826,58 грн. + 3497,05 грн.).

З приводу податкового боргу, що виник з орендної плати за землю.

Згідно пп.14.1.73 п.14.1 ст. 14 ПК України землекористувачі це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з приписами пункту 286.2 статті 286 цього Кодексу, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідачем подано декларації з земельного податку:

- N НОМЕР_3 від 19.02.2015 за 2014 рік, згідно якої визначено суму орендної плати за землю у розмірі 892,90 грн. з щомісячним платежем 74,41грн. (площа земельної ділянки 245000, код органу місцевого самоврядування НОМЕР_4) (а.с.134-136);

- N НОМЕР_5 вiд 19.02.2015 за 2015, рік згідно якої визначено суму орендної плати за землю у розмірі 488,36 грн. з щомісячним платежем 40,7 грн. (площа земельної ділянки 245000, код органу місцевого самоврядування НОМЕР_4) (а.с.137-139);

- N НОМЕР_6 вiд 19.02.2015 за 2014 рік, згідно якої визначено суму орендної плати за землю у розмірі 488,36 грн. з щомісячним платежем 40,7 грн. (площа земельної ділянки 134000 код органу місцевого самоврядування НОМЕР_7) (а.с.144-146);

- N НОМЕР_8 вiд 19.02.2015, згідно якої визначено суму орендної плати за землю у розмірі 892,90 грн. з щомісячним платежем 74,41 грн. (площа земельної ділянки 134000, код органу місцевого самоврядування НОМЕР_7) (а.с.141-143).

Відповідні грошові зобовязання не були сплачені відповідачем у повному обсязі, внаслідок чого утворився податковий борг з орендної плати за землю у розмірі 1767,64 грн.

Таким чином загальна сума податкового боргу з податку на додану вартість, рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів та орендної плати за землю складає 2118210,83 грн. (1511167,11 грн. + 605276,08 грн. + 1767,64 грн.).

На час розгляду справи та ухвалення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату зазначеної суми податкового боргу відповідачем суду надано не було.

Таким чином, враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача та дотримання податковим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача.

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Відповідно до абз. 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд вирішуючи питання про погашення за рахунок платника податків податкового боргу, яке здійснюється шляхом стягнення коштів з рахунків банку або за рахунок готівки, приймає рішення про стягнення з боржника коштів в рахунок погашення податкового боргу.

Таким чином системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Всупереч положенням статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не надано доказів сплати податкового боргу, у зв'язку з чим сума податкового боргу підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, і відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

В судовому засіданні 11.08.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови, повний текст рішення виготовлено 17.08.2015.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ржищівський військовий лісгосп» (ідентифікаційний код юридичної особи 22990204, місце знаходження 08363, Київська область, Бориспільський район, село Сошників, вулиця Іванова, будинок ,83 грн. (два мільйони сто вісімнадцять тисяч двісті десять гривень 83 копійки) на користь Бориспільської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області (08300, м. Бориспіль, вул. Котляревського, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 39466731) в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість, рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів (місцевий та державний бюджет) та орендної плати за землю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.