Справа № 817/4134/14
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"02" вересня 2015 р. Справа № 817/4134/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "03" червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації", Острозького районного управління юстиції Рівненської області, третя особа ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, скасування реєстрації права власності ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації", Острозького районного управління юстиції Рівненської області про визнання дії щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 Острозького району Рівненської області, а саме на одноповерховий житловий будинок №15, площею 64,6 кв.м., сарай В та сарай Б за гр. ОСОБА_4 протиправними, скасування реєстрації права власності на одноповерховий житловий будинок №15, площею 64,6 кв.м., сарай В та сарай Б, за адресою - АДРЕСА_2 в м.Острог Рівненської області, котрі зареєстровані за гр.ОСОБА_4

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з даною постановою позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Острозького районного суду від 20 серпня 2009 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 65 424 гривні заборгованості за договором позики.

На підставі рішення суду, яке набрало законної сили видано виконавчий лист № 2-410 від 18 серпня 2010 року.

На виконання рішення суду постановою державного виконавця відділу ДВС Острозького міського управління юстиції 26 грудня 2011 року відкрито виконавче провадження та запропоновано ОСОБА_3 добровільно виконати рішення суду в строк до 7 днів.

Оскільки ОСОБА_3 протягом 7 днів у добровільному порядку суму боргу не сплатила, державний виконавець постановою від 10 січня 2012 року наклав арешт на житловий будинок, який належав на праві власності позивачці АДРЕСА_2 в м. Острозі та оголосив про заборону його відчуження. Ринкова вартість житлового будинку визначена експертом становить 99750 гривень.

Оголошені державним виконавцем прилюдні торги не відбулися через відсутність покупців.

Постановою державного виконавця від 11 жовтня 2012 року на підставі заяви стягувача, відповідно до акту було передано в рахунок погашення боргу за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію, ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_2 в м. Острозі, при цьому ОСОБА_5 сплатив боржниці різницю між вартістю майна та сумою боргу у розмірі 34326гривень.

18 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Сержант Н.М. на підставі акту та постанови державного виконавця було видано свідоцтво про право власності на ім'я ОСОБА_4 на будинок АДРЕСА_2 в м. Острозі.

Акт про передачу стягувачу непроданого з прилюдних торгів будинку № 15, затверджено в.о. начальника відділу ДВС Острозького районного управління юстиції Воронецького К.О., яка на той час виконувала обов"язки начальника на підставі наказу начальника головного управління юстиції у Рівненській області №108-вп від 20 вересня 2012 року у зв'язку з відпусткою начальника відділу Дем'янчук Н.В.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 28.03.2013 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в м. Острозі відмовлено повністю. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 15.05.2013 року рішення Острозького районного суду Рівненської області від 28.03.2013 року змінено в частині зменшення сум витрат на правову допомогу, в іншій частині залишено без змін.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 27.06.2013 року визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право власності на житлове приміщення АДРЕСА_2 в м. Острозі та право користування цим житлом у зв'язку з втратою права власності.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією за законами України, реєстратор БТІ щодо реєстрації права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок, з господарським будівлями та спорудами діяв правомірно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Станом на 19 листопада 2012 року правовідносини, щодо державної реєстрації права та скасування державної реєстрації регулювались Законом України №1952-ІV від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Тимчасовим положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07 лютого 2002 року, Порядком ведення реєстру прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом міністерства юстиції України № 7/5 від 28 січня 2003 року та Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до запису та заяв про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом міністерства юстиції України № 3502/5 від 12 грудня 2011 року та методичними рекомендаціями, роз'ясненнями в сфері реєстрації речових прав.

Станом на 19 листопада 2012 року відповідно до п. 4 додатку 2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07 лютого 2002 року, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), видане нотаріусом включене до переліку правовстановлювальних документів на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на нерухоме майн.

Згідно зі статтями 17 - 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об'єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав. Для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об'єкта нерухомого майна та їх копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права.

Розділом 3 Тимчасового положення передбачено, що з моменту прийняття заяви про державну реєстрацію прав реєстратором БТІ розпочинається її розгляд.

Реєстратор БТІ встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи для проведення державної реєстрації прав, та сторін (сторони) правочину, згідно з яким відбувається державна реєстрація виникнення, переходу, припинення прав; відповідність відомостей про об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, наявним у Реєстрі прав та поданим документам; відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та/або відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають проведенню державної реєстрації прав, у тому числі відсутність встановлених законом заборон на відчуження нерухомого майна; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно. У реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Відповідно до п. 3.8 Тимчасового положення, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Реєстратору БТІ забороняється тлумачити права або самостійно вносити зміни до відомостей про заявлені права.

За матеріалами інвентаризаційної справи № 175 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: Рівненська область, м. Острог, АДРЕСА_2, 26 жовтня 2012 року встановлено, що 26 жовтня 2012 року ОСОБА_9 звернулась із замовленнями по дорученню ОСОБА_4 щодо реєстрації права власності, на житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: Рівненська область, м. Острог, АДРЕСА_2. До замовлення було додано: свідоцтво про право власності р. № НОМЕР_1, видане 18 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Сержант Н.М. Острозького міського нотаріального округу, його нотаріально засвідчена копія, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, технічний паспорт.

19 листопада 2012 року реєстратором, прийняте рішення щодо реєстрації права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок, з господарським будівлями та спорудами.

Відповідно п. 3.5 Тимчасового положення, реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо:

3.5.1 заявлене право не є таким, що підлягає державній реєстрації відповідно до Положення;

3.5.2 із заявою про державну реєстрацію прав звернулась особа (особи), яка не може бути заявником відповідно до Положення;

3.5.3 об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, розташований у межах території, на якій свою діяльність здійснює інше БТІ відповідно до договору з Адміністратором Реєстру прав;

3.5.4 подані документи не відповідають вимогам, установленим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства;

3.5.5 заявлене право вже зареєстроване;

3.5.6 не проведено технічну інвентаризацію об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або вона проведена не тим БТІ, що здійснює свою діяльність на території, у межах якої розташований такий об'єкт;

3.5.7 право власності та інші речові права на нерухоме майно виникли на підставі правочинів за наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомостей про накладення заборони та/або арешту нерухомого майна, що підтверджується відповідним витягом;

3.5.8 право власності на нерухоме майно, що перебуває у податковій заставі, виникло з порушенням встановленого порядку відчуження;

3.5.9 відчуження або інше визначення юридичної долі об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації, у випадках, встановлених нормативно-правовими актами, відбулося без отримання витягу з Реєстру прав або строк його дії закінчився;

3.5.10 у тридцятиденний строк з моменту надіслання рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав заявником (заявниками) не усунено обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.

Відповідно до п 1.2. методичних рекомендацій стосовно визначення нерухомого майна, що знаходиться на земельних ділянках, право власності на які підлягає державній реєстрації, затверджених наказом Міністерства юстиції 14.04.2009 N 660/5, деякі акценти державної реєстрації права власності на нерухоме майно, при здійсненні державної реєстрації прав власності на нерухоме майно слід ураховувати частину першу статті 186 Цивільного кодексу України, згідно з якою річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю.

Так, приналежність не має самостійного значення та за призначенням без головної речі використовуватись не може, а тому, є залежною від головної речі і має допоміжний статус. За загальним правилом приналежність наслідує долю головної речі. Визначення речі приналежністю визначається її природними властивостями, а також характером відносин, що виникають з приводу господарського призначення речі. І приналежність, і головна річ є фізично самостійними речами, але головна річ має самостійне значення, а приналежність - допоміжне і служить найбільш повному і найкращому використанню головної речі. Головна та приналежна речі утворюють одне ціле, яке передбачає їх використання за єдиним призначенням, а тому вони розглядаються як одна річ. Водночас державній реєстрації підлягає право власності на головну річ, а витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно має містити інформацію про приналежну річ.

Правомірність дій реєстратора щодо реєстрації права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок, з господарським будівлями та спорудами на підставі свідоцтва про право власності р. № НОМЕР_1, виданого 18 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Сержант Н.М. Острозького міського нотаріального округу підтверджується наступним:

- заявником було надано повний пакет документів, відповідно до переліку Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а саме: свідоцтво про право власності р. № НОМЕР_1, видане 18 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Сержант Н.М. Острозького міського нотаріального округу, його нотаріально засвідчена копія, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, технічний паспорт;

- реєстратором БТІ не було встановлено підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав, оскільки свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), видане нотаріусом, включене до переліку правовстановлювальних документів на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на нерухоме майна та дане свідоцтво було чинне;

- на час звернення із замовленням, жодних заборон відчуження об'єкта нерухомого майна відомостей про накладення заборони та/або арешту нерухомого майна не було;

- відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, № 404 від 09 серпня 2012 року, збудована нежитлова прибудова не є самочиною;

- відсутність в свідоцтві про право власності р. № НОМЕР_1, видане 18 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Сержант Н.М. Острозького міського нотаріального округу, надвірних споруд і будівель, не було підставою для відмови в реєстрації, оскільки реєстрація виконувалась на основну річ житловий будинок, а сараї (господарські будівлі та споруди) є приналежними речами, про що зазначено у витязі.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "03" червня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_2,м. Острог,Острозький район, Рівненська область,35800

3,4- відповідачу/відповідачам: Комунальне підприємство "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" вул. Білякова 4-а,м.Рівне,33028 Острозьке районне управління юстиції Рівненської області пр. Незалежності, 9,м. Острог,Острозький район, Рівненська область,35800

5-третій особі: ОСОБА_4 - АДРЕСА_3

,