Справа № 2-а-5578/11
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2011-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5578/11
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2011 року м. Київ

Суддя Соломянського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення виконавчого органу ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня, -

В С Т А Н О В И В :

26.09.2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до вимог ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а також стягнути з ОСОБА_2 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня у розмірі 3360,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є учасником бойових дій, ветераном військової служби та йому встановлено щорічну допомогу до 5 травня відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистув розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, у 2011 році він отримав таку допомогу в меншому розмірі, ніж встановлено чинним законодавством, у зв'язку з чим він вважає свої права порушеними та звернувся до суду за їх захистом.

Позивач вважає дії Головного управління праці та соціального захисту населення виконавчого органу ОСОБА_2 міської ради та ОСОБА_2 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат при нарахування та виплаті позивачу суми щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірі 460 грн. неправомірними, виходячи з того, що відповідно до ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захиступозивач має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Законами України Про державний бюджет Українивстановлюються розміри мінімальних пенсій за віком за відповідними періодами, а тому він має визначатися на момент виплати. Однак щорічна допомога до 5 травня позивачу виплачувалася в меншому розмірі, а тому, на думку позивача, підлягає перерахунку.

Представник Головного управління праці та соціального захисту населення виконавчого органу ОСОБА_2 міської ради в установлений законом строк письмових заперечень суду не надав.

З письмових заперечень представника відповідача ОСОБА_2 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 17.11.2011 року вбачається, що проти задоволення позову він заперечує, посилаючись на те, що відповідно до п. 4.1 Положення про ОСОБА_2 міський центр по нарахуванню та здійсненню виплат, затвердженого розпорядженням ОСОБА_2 міської державної адміністрації № 65 від 27.01.2007 року, Центр здійснює вхідний облік та контроль документів з питань призначення соціальної допомоги, інших грошових виплат, які надходять від органів праці та соціального захисту населення.

Частина 5, яка доповнена до статей 12-16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистузгідно із Законом України від 25.12.1998 року № 367-ХІУ, надає право па отримання разової грошової допомоги до 5 травня в співвідношенні до мінімальної пенсії за віком.

Однак за нормою ч.3 статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннявизначено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

У відповідності з ч.2 ст.95 ОСОБА_3 України виключно Законом України Про Державний бюджетвизначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії.

Частина 1 ст.23 вказує, що будь-які зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішення про місцевий бюджет (ч.2 ст.23 Бюджетного кодексу України).

Згідно зі ст. 30 Бюджетного кодексу України видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, що пов'язані з реалізацією державних програм, перелік яких визначено ст. 87 цього Кодексу.

Пп. 9 (б) ст. 87 Бюджетного кодексу України встановлено, що до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, належать, зокрема, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, а саме разова грошова допомога ветеранам Великої Вітчизняної війни.

Розміри щорічних виплат до Дня Перемоги встановлено, виходячи з видатків, передбачених па ці цілі законом про держбюджет па відповідний рік, як це і передбачено: ОСОБА_3 України, Бюджетним кодексом України, а також, ст.17 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, в якій визначено, що фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджету.

Таким чином, уповноважений Кабінет Міністрів України для виплати разової грошової допомоги до 5 травня, прийняв постанову №341 від 04.04.2011 року Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистута Про жертви нацистських переслідувань, якою встановив розміри допомогу до 5 травня та на підставі якої позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік у розмірі 460 грн.

Крім того, зазначено, що ОСОБА_2 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат як орган виконавчої влади у своїй діяльності керується виключно діючими нормативними актами. Жодним нормативно-правовим актом не надано повноважень Центру визначати розміри щорічної грошової допомоги до 5 травня, а також призначати і здійснювати перерахунок зазначеної допомоги.

Таким чином, Центр при проведені перерахування коштів на виплату зазначеної допомоги діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства і ніяким чином не порушував права та законні інтереси позивача, строки виплати допомоги порушені також не були.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, у звязку з чим відповідачі у відповідності із зазначеною постановою КМУ №341 провели нарахування та виплату позивачу у квітні 2011 року разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 460 гривень, що обмежує права позивача на отримання разової щорічної допомоги у 2011 році, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 46 ОСОБА_3 України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус ветеранів війни, визначені та закріплені в Законі України від 22.10.1993 року №3551-ХІІ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистув редакції Закону України від 23.11.1995 року № 458/95.

Так, на підставі вищезазначеного, позивач має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня на підставі ч. 22 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистуу розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осібта ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннямінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Ст. 21 Закону України Про державний бюджет України на 2011 ріквстановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень.

Однак виплата разової грошової допомоги позивачу у 2011 році була проведена на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистута Про жертви нацистських переслідувань№341 від 04.04.2011 року.

Пунктом 1.2 зазначеної постанови установлено, що виплата разової грошової допомоги ветеранам війни, в тому числі учасникам бойових дій, із числа осіб, які брали участь у воєнних конфліктах на території інших держав у період до і після Великої Вітчизняної війни, а також іншим особам, не зазначеним у підпункті 1 цього пункту, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, здійснюється у розмірі 460,00 грн.

Тобто, в даному випадку на період виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору в даній справі, діяли нормативно-правові акти, які по-різному регулювали питання розміру щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 ОСОБА_3 України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а її ст. 75 встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України. ОСОБА_3 не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Виходячи з викладеного, суд не може взяти до уваги визначений постановою Кабінету Міністрів розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій, оскільки питання її розміру вирішені Законом України, яке не може бути обмежене або скасоване іншими нормативно-правовими актами, а тому з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку підвищення пенсії застосуванню підлягає саме Закон, а не постанова.

Так, хоча розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій одночасно і був врегульований по-різному і різними нормативними актами, проте за загальних умов у випадку правової колізії застосуванню підлягають норми нормативного акту, який є вищим за юридичною силою, тобто в даному випадку норми Закону.

Таким чином, у період, коли діяли два однопредметні нормативно-правові акти, які по-різному регулюють встановлення розміру основної та додаткової пенсії, відповідачем було необґрунтовано застосовано той акт, що має нижчу юридичну силу постанови КМ України, а Закон України, який має вищу юридичну силу, відповідачами не застосовано.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 22, 46 ОСОБА_3 України, виплата щорічної до 5 травня разової грошової допомоги ветеранам війни є соціальною гарантією держави і не може бути скасована, а також не може бути звужена за змістом та обсягом при прийнятті нових законів або внесенні змін до інших законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнана неконституційною редакція ч. 7 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, викладена Законі України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28 грудня 2007 року.

Слід зазначити, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань не може бути прийнятим до уваги при вирішенні спору по суті. Так, наприклад, у справі Кечко проти УкраїниЄвропейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Тому суд вважає нарахування та виплату позивачу в квітні 2011 року в розмірі, встановленому постановою КМУ, щорічної грошової допомоги до 5 травня в 2011 році таким, що не відповідає ст. Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а вимоги щодо визнання дій неправомірними в цій частині - обґрунтованими.

Встановлено, що нарахування щорічної грошової допомоги до 5 травня відноситься до компетенції Головного управління праці та соціального захисту населення виконавчого органу ОСОБА_2 міської ради. ОСОБА_2 міський центр по нарахуванню та здійсненні соціальних виплат на підставі відповідного рішення проводить вказані виплати, здійснюючи контроль за правильністю призначення, перерахунку, нарахування і виплати всіх видів соціальної допомоги, інших грошових виплат.

У зв'язку з викладеним вище, суд вважає, що дії відповідачів щодо не нарахування та не виплати позивачу в 2011 році щорічної грошової допомоги до 5 травня в порядку ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистув розмірі пяти мінімальних пенсій за віком є протиправними, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що саме з розміру мінімальної пенсії за віком, який діяв станом на час нарахування позивачу грошової допомоги до 5 травня в 2011 році і слід виходити при обчисленні розміру допомоги на оздоровлення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог щодо зобовязання здійснити перерахунок до виплати позивачу грошової допомоги до 5 травня в 2011 році згідно зі ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистув розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, за виключенням здійснених за цей період таких виплат.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат недоплаченої щорічної грошової допомогу до 5 травня за 2011 рік у розмірі 3360,00 грн., то необхідно зазначити, відповідно до ст.ст. 2, 3, 17 КАС України в суді при публічно-правовому спорі можуть оскаржуватися дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень та вони зобовязуватись до вчинення певних дій, а не до стягнення з них коштів.

Крім того, у звязку з зобовязанням відповідачів здійснити перерахунок та виплату відповідної грошової допомоги недоплачена сума коштів буде нараховуватися та виплачуватися саме останніми згідно зі ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистуз урахуванням отриманої за цей період грошової допомоги, тому суд не вбачає за можливе задовольнити вимоги позивача стягнення недоплаченої грошової допомоги у заявленій сумі.

Керуючись ОСОБА_3 України, Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Законом України Про державний бюджет України на 2011 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 100, 102, 128, 158-163, 167, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління праці та соціального захисту населення виконавчого органу ОСОБА_2 міської ради та ОСОБА_2 міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо відмови у здійсненні перерахунку і виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня у 2011 році, відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Зобовязати Головне управління праці та соціального захисту населення виконавчого органу ОСОБА_2 міської ради та ОСОБА_2 міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, як учаснику бойових дій, недоплаченої суми щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік, виходячи з розмірі пяти мінімальний пенсій за віком відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, за виключенням здійснених за цей період таких виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3,40 грн.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: