Справа № 2а/1570/10280/2011
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2012-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2012 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Харченко Ю.В.

Суддів Білостоцького О.В.

ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Позивачка: ОСОБА_2 не зявилась. Надіслала до суду факсимільним звязком клопотання (вхід.№43736/2011 від 23.12.2011р.) про розгляд справи без її участі.

Від відповідача: Ізмаїльської ОДПІ Одеської області представник не зявився. Надіслав до суду письмову заяву (вхід.№1379/2012 від 17.01.2012р.) про розгляд справи за відсутності Інспекції.

Від відповідача: Державної податкової адміністрації України представник не зявився. Надіслав до суду письмове клопотання (вхід.№2911/2012 від 26.01.2012р.) про розгляд за відсутності представника ДПА.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльської Обєднаної державної податкової інспекції Одеської області, Державної податкової адміністрації України про визнання неправомірними дій Ізмаїльської ОДПІ в частині відмови здійснювати податковий облік позивачки згідно Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів» №1003-ХІV від 16.07.1999року за раніше встановленими формами обліку без застосування індивідуального ідентифікаційного номеру, виключити індивідуальний номер та всю інформацію про ОСОБА_2 з інформаційного фонду Державного реєстру та Державного реєстру, проставити в паспорті відмітку про право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру; зобов`язання утриматися від вчинення антиконституційних дій службовими особами Ізмаїльської ОДПІ Одеської області щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації щодо позивачки; зобов`язання Ізмаїльської ОДПІ Одеської області виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер і загальні відомості про ОСОБА_2; зобов`язання Державної податкової адміністрації України виключити індивідуальний ідентифікаційний номер, всю інформацію про ОСОБА_2 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків і інших обов`язкових платежів, та повідомити ОСОБА_2 у встановлені терміни письмовою відповіддю про виключення всієї інформації щодо неї з Державного реєстру, включаючи прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер та все пов`язане з ним; зобов`язання Ізмаїльської ОДПІ Одеської області зробити в паспорті ОСОБА_2 на сторінці 7, 8 або 9 відмітку наступного змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера», завірити її підписом відповідальної особи і гербовою печаткою Ізмаїльської ОДПІ Одеської області й зберегти за позивачкою раніше встановлену форму обліку платника податків та інших обов`язкових платежів без застосування індивідуального ідентифікаційного номера,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень (вхід.Кілійського районного суду Одеської області №13615 від 29.11.2006р.) просить суд визнати неправомірними дії Ізмаїльської ОДПІ Одеської області в частині відмови здійснювати податковий облік позивачки, згідно Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів»№1003-ХІV від 16.07.1999року за раніше встановленими формами обліку без застосування індивідуального ідентифікаційного номеру, виключити індивідуальний номер та всю інформацію про ОСОБА_2 з інформаційного фонду Державного реєстру та Державного реєстру, проставити в паспорті відмітку про право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру; зобовязати утриматися від вчинення антиконституційних дій службовими особами Ізмаїльської ОДПІ Одеської області щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації щодо позивачки; зобовязати Ізмаїльську ОДПІ Одеської області виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер і загальні відомості про ОСОБА_2; зобовязати Державну податкову адміністрацію України виключити індивідуальний ідентифікаційний номер, всю інформацію про ОСОБА_2 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків і інших обов`язкових платежів, та повідомити ОСОБА_2 у встановлені терміни письмовою відповіддю про виключення всієї інформації щодо неї з Державного реєстру, включаючи прізвище, імя, по батькові, ідентифікаційний номер та все пов`язане з ним; зобов`язати Ізмаїльську ОДПІ Одеської області зробити в паспорті ОСОБА_2 на сторінці 7, 8 або 9 відмітку наступного змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера», завірити її підписом відповідальної особи і гербовою печаткою Ізмаїльської ОДПІ Одеської області й зберегти за позивачкою раніше встановлену форму обліку платника податків та інших обов`язкових платежів без застосування індивідуального ідентифікаційного номера.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є віруючою, православною християнкою і примусове присвоєння їй індивідуального ідентифікаційного коду, є порушенням її конституційного права. Також, на думку позивачки, Порядок внесення відміток в паспорти осіб, які відмовляються від ухвалення ідентифікаційного номера, затверджений Наказом ДПА України та МВС України №602/1226 від 19 жовтня 2004року, не може прийматись до уваги, оскільки такий порядок визначений в Законі України «Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків і інших обов`язкових платежів»і не вимагає будь-яких доповнень та уточнень.

Відповідач Ізмаїльська ОДПІ Одеської області, з позовними вимогами не згодна та вважає їх необґрунтованими, з підстав викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (вхід.№1381/2012 від 17.01.2012р.), наголошуючи, зокрема, на тому, що Порядок внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів, затверджений Наказом ДПА України, МВС України №602/1226 від 19 жовтня 2004року, не порушував права та свободи громадян, закріплені Конституцією та законами України, та не створював перешкод для їх реалізації, а також те, що позовні вимоги, на думку податкового органу, станом на теперішній час, не відповідають нормам чинного податкового законодавства України, та ОСОБА_2 не надано жодних належних доказів щодо звернення до ДПІ з дотриманням вимог Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, затвердженого Наказом ДПА України від 17.12.2010р. №954, та відповідно дотримання процедури відмови від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оскільки сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та позивачкою і відповідачами надані клопотання про розгляд справи за їх відсутності, то відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, позивачка - ОСОБА_2, звернулась до Кілійського відділення Ізмаїльської Об`єднаної державної податкової інспекції Одеської області із заявою (від 27.01.2006р. №11/Ц), в якій зазначила, що виходячи зі своїх релігійних переконань, вирішила відмовитись від ідентифікаційного номеру, а також наголосила, що Наказ ДПА України і МВС України №602/1226 від 19.10.2004року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України за №1345/9944 від 20.10.2004року «Про затвердження порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи-платника податків та інших обов`язкових платежів», на її думку, є незаконним, оскільки ним порушуються її права, у зв»язку з чим просила зберегти за нею раніше встановлені форми обліку (шляхом документообігу) платника податків та інших обов`язкових платежів, без застосування індивідуального ідентифікаційного номера; поставити в її паспорті відповідну відмітку про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера; надалі без її відома та письмової згоди не заносити на електронні носії до інформаційного фонду Державного реєстру та Державного реєстру ніякі загальні відомості про неї.

Так, судом встановлено, що за результатами розгляду вищеозначеного звернення Кілійським відділенням Ізмаїльської ОДПІ Одеської області була надана відповідь (лист від 14.02.2006р. №564/29-00), та повідомлено, що відповідно до ст.5 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів»до Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів вноситься інформація про осіб, які постійно проживають в Україні і про осіб, які не мають постійного місця проживання в Україні, але мають обєкти оподаткування або зобов'язані сплачувати податки в Україні. З метою виконання положень Закону та врегулювання питання щодо внесення відмітки до паспорта громадянина України фізичній особі, яка за релігійними або іншими переконаннями відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера, Державною податковою адміністрацією України разом з Міністерством внутрішніх справ України розроблено порядок внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи-платника податків та обовязкових інших платежів, затверджений спільним наказом Державної податкової адміністрації України і Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004р. №602/1226, та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.10.2004р. за №1345/9944, що набрав чинності з 01.11.2004р. Також, в означеному листі-відповіді, ОСОБА_2 було наголошено, що визнання незаконним наказу ДПА України та МВС України від 19.10.2004р. №602/1226 про затвердження Порядку внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів можливо лише у судовому порядку.

Так, на думку суду, вказана позиція податкового органу є правомірною та такою, що ґрунтувалася на положеннях чинного, зокрема, на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників та інших обов`язкових платежів»№320/94-ВР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов`язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Згідно з частиною 2 статті 5 вказаного Закону до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи. Водночас у частині 6 цієї статті встановлено, що зміни й уточнення щодо даних, занесених до Державного реєстру під час реєстрації, вносяться державними податковими інспекціями за місцем постійного проживання платників податків та інших обов`язкових платежів.

Разом з тим, судом зясовано, що конкретний механізм внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорту громадянина, який відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера з огляду на релігійні переконання, визначений, зокрема, Законом України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників та інших обов`язкових платежів»не визначає.

Процедуру внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомила про це державний орган податкової служби, визначено Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи-платника податків та інших обов`язкових платежів, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004року №602/1226, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2004року за №1345/9944 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до п.1.5 якого особа, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від ідентифікаційного номера, у разі наявності в неї ідентифікаційного номера, повідомляє у формі заяви орган державної податкової служби за своїм місцем реєстрації. Форму заяви наведено в додатку 2 до Порядку.

Згідно з п.3 означеного Порядку, посадова особа органу державної податкової служби отримує заповнену заяву з додатком. У разі відсутності розбіжностей між даними заяви та пред`явленими документами приймає заяву, про що робить відповідний запис на заяві та формує особову справу. Після прийняття заяви орган державної податкової служби за місцем реєстрації особи проводить перевірку наявності інформації про особу в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів щодо достовірності поданих даних. У термін до 30 календарних днів з дня прийняття заяви орган державної податкової служби надає заявнику довідку, форму якої наведено в додатку 3 до Порядку, або відмовляє в наданні такої довідки із зазначенням причин відмови. Термін дії довідки 30 календарних днів.

Пунктами 4,5 Порядку передбачено, що фізична особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номеру, подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за формою №В3 та паспорт громадянина України. Посадова особа органу внутрішніх справ при зверненні громадянина за місцем його реєстрації щодо внесення відмітки до його паспорта, розглядає довідку форми №В3 щодо повноти і правильності її заповнення та відповідності пред`явленому паспорту, у разі відсутності невідповідностей вносить на 7-9 сторінку паспорта відповідну відмітку. Уразі невідповідності довідки за формою №В3 пред`явленому паспорту, посадова особа повертає паспорт та довідку за формою №В3 громадянину.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»Державна податкова адміністрація України, у тому числі, організовує роботу державних податкових адміністрацій та податкових інспекцій, пов`язану зі здійсненням контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою податків та зборів, обов`язкових платежів; обліком платників податків, інших платежів; видає у випадках, передбачених законом, нормативно-правові акти і методичні рекомендації з питань оподаткування, які підлягають обов`язковому опублікуванню.

Відповідно до п.8 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого Указом Президента України від 17.10.2000року №1138/2000 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) МВС України у межах своїх повноважень видає на основі та на виконання актів законодавства накази, організовує і контролює їх виконання. МВС України в разі потреби видає разом з іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади спільні акти.

Згідно з Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992року №2503-ХІІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюються паспортною службою.

Відтак, чинним, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавством України, було визначено державний орган, а саме орган внутрішніх справ, який, за умови дотримання громадянами, що виявили бажання відмовитися від ідентифікаційного номера, зазначеного вище Порядку, має внести вказану відмітку до паспорта цих громадян. У зв»язку з чим, твердження позивачки щодо покладення такого обов`язку на податковий орган не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Отже, доводи позивачки щодо невідповідності Порядку приписам Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників та інших обов`язкових платежів», а також неправомірності покладення обов`язку внесення відмітки до паспорту громадянина, що виявив бажання відмовитись від ідентифікаційного коду, на органи внутрішніх справ, є необґрунтованими, та суперечать приписам законодавства України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що позивачкою не було дотримано Порядку, яким визначено механізм реалізації норми Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників та інших обов`язкових платежів»щодо збереження раніше встановлених форм обліку платників податків та інших обов`язкових платежів для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера і внесення до паспортів цих осіб відповідної відмітки, а також визначено уповноважений на це орган, а саме не було подано до органу державної податкової служби за своїм місцем реєстрації заяву у формі, наведеній в додатку 2 до Порядку, а отже у відповідачів були відсутні підстави для проведення дій по виключенню з Державного реєстру фізичних осіб платників податків і інших обов`язкових платежів відомостей про індивідуальний ідентифікаційний номер і загальні відомості про позивачки.

Необґрунтованими та безпідставними є також вимоги позивачки щодо зобов`язання Ізмаїльської ОДПІ Одеської області утриматися від вчинення дій щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про позивачку, як це передбачено ст.32 Конституції України, оскільки будь-яких доказів на підтвердження неправомірного збирання, зберігання, використання та поширення податковим органом конфіденційної інформації щодо позивачки, суду не надано.

Також, суд вважає необґрунтованими вимоги позивачки і щодо зобов`язання Ізмаїльської ОДПІ Одеської області виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер і загальні відомості про ОСОБА_2; зобов`язання Державної податкової адміністрації України виключити індивідуальний ідентифікаційний номер, всю інформацію про ОСОБА_2 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків і інших обов`язкових платежів, та повідомити ОСОБА_2 у встановлені терміни письмовою відповіддю про виключення всієї інформації щодо неї з Державного реєстру, включаючи прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер та все пов`язане з ним; зобов`язання Ізмаїльської ОДПІ Одеської області зробити в паспорті ОСОБА_2 на сторінці 7, 8 або 9 відмітку наступного змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера», завірити її підписом відповідальної особи і гербовою печаткою Ізмаїльської ОДПІ Одеської області й зберегти за позивачкою раніше встановлену форму обліку платника податків та інших обов`язкових платежів без застосування індивідуального ідентифікаційного номера, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, судом з»ясовано, що з 01.01.2011року набрав чинності Податковий кодекс України від 2 грудня 2010року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), у зв`язку з чим, Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів», з 01 січня 2011року втратив чинність .

Також, згідно з наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства внутрішніх справ України від 17 грудня 2010року №955/628, який набрав чинності 21 січня 2011року, спільний Наказ Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004року №602/1226 втратив чинність.

При цьому, відповідно до п.63.5, 63.6 ст.63 Податкового кодексу України всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються в органах державної податкової служби шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом. Облік платників податків в органах державної податкової служби ведеться за податковими номерами. Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом державної податкової служби. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом державної податкової служби.

Згідно з п.п.70.1., 70.2. ст.70, п.п.70.15.1, 70.15.2 п.70.15 ст. 70 Податкового кодексу України центральний орган державної податкової служби формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків. Облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по-батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. Фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт. Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до органу державної податкової служби за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - органу державної податкової служби за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта. Форма облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) і порядок їх подання встановлюються центральним органом державної податкової служби.

Зокрема, відносини, які виникають при реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, врегульовано Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, затвердженим Наказом Державної податкової адміністрації України 17.12.2010року №954, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2010року за №1388/18683.

Відповідно до п.1-11 розділу VIII Положення фізична особа, яка раніше не подавала Облікову картку і відомості про яку не включено до Державного реєстру та яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби Повідомлення за формою №1П (додаток 7), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Облік фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та надали до органу державної податкової служби Повідомлення, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. Фізична особа подає Повідомлення до органу державної податкової служби за своїм місцем проживання. Для заповнення Повідомлення використовуються дані паспорта громадянина України та інших документів, які подаються у разі зміни паспортних даних. Приймання Повідомлень та перевірка їх на дотримання вимог щодо оформлення документів, які подаються для обліку фізичних осіб в окремому реєстрі Державного реєстру, здійснюється працівниками структурних підрозділів органів державної податкової служби, до функцій яких належить реєстрація фізичних осіб у Державному реєстрі. Взяття на облік фізичних осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється протягом десяти робочих днів від дня подання до органу державної податкової служби Повідомлення. У разі виявлення недостовірних даних або помилок у поданому Повідомленні фізичній особі може бути відмовлено у взятті на облік та/або внесенні відмітки до паспорта або продовжено строк взяття на облік. Про взяття на облік фізичної особи в окремому реєстрі Державного реєстру центральний орган державної податкової служби інформує орган державної податкової служби: за місцем обліку фізичної особи; за місцем проживання фізичної особи; за місцем отримання доходів чи місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування фізичної особи. За зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення для обліку її в окремому реєстрі Державного реєстру, орган державної податкової служби після отримання інформації з Державного реєстру про взяття такої особи на облік за прізвищем, ім'ям, по батькові, серією і номером паспорта вносить до паспорта громадянина України такої особи (сьома, восьма або дев'ята сторінка) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, форму якої наведено у додатку 8. У разі якщо фізична особа подавала Облікову картку і відомості про неї включено до Державного реєстру, але яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, вона зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби Повідомлення за формою №1П (додаток 7), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Облік таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру здійснюється у порядку, визначеному цим Положенням. Підставою для виключення відомостей про фізичну особу з Державного реєстру є її облік в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. Повідомлення за формою №1П реєструються в журналі за формою, наведеною в додатку 9.

Таким чином, з вищеозначених приписів законодавства вбачається, що у органів державної податкової служби відсутні законодавчо визначені підстави для виключення з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків відповідних відомостей щодо позивачки - ОСОБА_2 та внесення до її паспорта відповідної відмітки, без попереднього дотримання нею встановленого законодавством порядку звернення до органів державної податкової служби щодо виключення з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків відомостей про позивачку та внесення відмітки до її паспорту.

Відтак, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачі Ізмаїльська Обєднана державна податкова інспекція Одеської області та Державна податкова адміністрація України, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з вищенаведених підстав.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 до Ізмаїльської Обєднаної державної податкової інспекції Одеської області, Державної податкової адміністрації України про визнання неправомірними дій Ізмаїльської ОДПІ в частині відмови здійснювати податковий облік позивачки згідно Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів»№1003-ХІV від 16.07.1999року за раніше встановленими формами обліку без застосування індивідуального ідентифікаційного номеру, виключити індивідуальний номер та всю інформацію про ОСОБА_2 з інформаційного фонду Державного реєстру та Державного реєстру, проставити в паспорті відмітку про право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру; зобов`язання утриматися від вчинення антиконституційних дій службовими особами Ізмаїльської ОДПІ Одеської області щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації щодо позивачки; зобов`язання Ізмаїльської ОДПІ Одеської області виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер і загальні відомості про ОСОБА_2; зобов`язання Державної податкової адміністрації України виключити індивідуальний ідентифікаційний номер, всю інформацію про ОСОБА_2 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків і інших обов`язкових платежів, та повідомити ОСОБА_2 у встановлені терміни письмовою відповіддю про виключення всієї інформації щодо неї з Державного реєстру, включаючи прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер та все пов`язане з ним; зобов`язання Ізмаїльської ОДПІ Одеської області зробити в паспорті ОСОБА_2 на сторінці 7, 8 або 9 відмітку наступного змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера», завірити її підписом відповідальної особи і гербовою печаткою Ізмаїльської ОДПІ Одеської області й зберегти за позивачкою раніше встановлену форму обліку платника податків та інших обов`язкових платежів без застосування індивідуального ідентифікаційного номера, не обґрунтовані, не відповідають приписам чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ч.4 ст.122, ст. ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Ізмаїльської Обєднаної державної податкової інспекції Одеської області, Державної податкової адміністрації України про визнання неправомірними дій Ізмаїльської ОДПІ в частині відмови здійснювати податковий облік позивачки згідно Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів» №1003-ХІV від 16.07.1999року за раніше встановленими формами обліку без застосування індивідуального ідентифікаційного номеру, виключити індивідуальний номер та всю інформацію про ОСОБА_2 з інформаційного фонду Державного реєстру та Державного реєстру, проставити в паспорті відмітку про право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру; зобов`язання утриматися від вчинення антиконституційних дій службовими особами Ізмаїльської ОДПІ Одеської області щодо збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації щодо позивачки; зобов`язання Ізмаїльської ОДПІ Одеської області виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер і загальні відомості про ОСОБА_2; зобов`язання Державної податкової адміністрації України виключити індивідуальний ідентифікаційний номер, всю інформацію про ОСОБА_2 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків і інших обов`язкових платежів, та повідомити ОСОБА_2 у встановлені терміни письмовою відповіддю про виключення всієї інформації щодо неї з Державного реєстру, включаючи прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер та все пов`язане з ним; зобов`язання Ізмаїльської ОДПІ Одеської області зробити в паспорті ОСОБА_2 на сторінці 7, 8 або 9 відмітку наступного змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номера», завірити її підписом відповідальної особи і гербовою печаткою Ізмаїльської ОДПІ Одеської області й зберегти за позивачкою раніше встановлену форму обліку платника податків та інших обов`язкових платежів без застосування індивідуального ідентифікаційного номера, відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Харченко Ю.В.

Судді Білостоцький О.В.

ОСОБА_1