Справа № 813/2207/15
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року Справа № 813/2207/15

17 год. 48 хв. Зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карпяк О.О. ,

при секретарі судового засідання Дорош Х.Р.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

від відповідачів - не зявились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Львівській області, Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління МВС України у Львівській області, Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області, та з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 13.08.2015 року просить:

- скасувати наказ ГУМВС України у Львівській області №209о/с від 27.03.2015 року в частині звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького міського відділу ГУМВС з органів внутрішніх справ в запас за п.64 «є» (за порушення дисципліни) з 27.03.2015 року;

- скасувати наказ ГУМВС України у Львівській області №704 від 10.03.2015 року в частині звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького міського відділу ГУМВС з органів внутрішніх справ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького міського відділу ГУМВС України у Львівській області;

- стягнути з Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 12318 грн. 06 коп. грошового забезпечення за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області та ГУМВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що соє звільненні вважає незаконним з огляду на те, що зазначені в наказах підстави звільнення не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки 22.01.2015 року він був на роботі. Вказує, що дану обставину можуть підтвердити інші працівники Дрогобицького міського відділу ГУМВС України у Львівській області, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які були в цей день з ним на роботі. Під час службового розслідування по даному факту у вказаних осіб були відібрані пояснюючі записки, в яких вони підтвердили той факт, що він був присутній на робочому місці 22.01.2015 року, але в подальшому ці пояснюючі записки зникли з матеріалів службового розслідування та його особової справи. Вказує, що незаконними діями відповідача йому заподіяно значної моральної шкоди, оскільки це спричинило порушення його нормальних життєвих зв»язків та породило невпевненість в майбутньому. Внаслідок незаконного звільнення він змушений був позичати кошти у знайомих з метою забезпечення сімї та сплати відсотків за споживчим кредитом. Ці обставини змусили його докласти значних зусиль для організації свого життя, шукати кошти необхідні для забезпечення його сімї. Його моральні страждання посилюються постійним нервовим стресом та, повязаними з ним конфліктами у сімї та з оточуючими.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просять позов задоволити у повному обсязі.

Позиція відповідача 1 ГУМВС України у Львівській області викладена у письмових запереченнях на позов та обґрунтовується тим, що на підставі матеріалів службового розслідування було встановлено допущення позивачем грубого порушення службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу 22.01.2015 року без поважних причин, а також враховуючи ту обставину, що позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення дисципліни, прийнято рішення клопотати перед керівництвом ГУМВС у Львівській області про накладення на ДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення з органів внутрішніх справ. НА момент накладення дисциплінарного стягнення у позивача було діюче стягнення, попередження про неповну посадову відповідність. Відповідно до атестаційного листа з січня 2014 року до січня 2015 року, атестаційна комісія ГУМВС України у Львівській області прийшла до висновку, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню з ОВС України за порушення дисципліни. Вважає, що відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а всі дії посадових осіб відповідача в частині притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності та його звільнення з органів внутрішніх справ були правомірними і вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України. Відтак, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позиція відповідача 2 Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області викладена у письмових запереченнях на позов, є аналогічною позиції відповідача 1, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі у звязку з необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідачі явки повноважного представника в судове засідання не забезпечили. На адресу суду 21.08.2015 року та 26.08.2015 року надійшли клопотання про перенесення розгляду даної справи на іншу дату у звязку з перебуванням представника ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_9 у відпустці. ОСОБА_9 є також представником відповідача 2 згідно довіреності від 18.05.2015 року (а.с.77). Ухвалою від 27.08.2015 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача, оскільки не обґрунтовано неможливості забезпечення явки іншої особи, як представника субєкта владних повноважень в порядку заміни.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю виходячи з наступного.

22.01.2015 року начальником СДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10 подано рапорт начальнику Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_11 наступного змісту: «Доповідаю Вам про те, що 22.01.2015 року дільничний інспектор міліції СДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області старший лейтенант міліції ОСОБА_1 не прибув на оперативну нараду о 08:45 год., на протязі всього робочого дня на роботі був відсутній, на неодноразові телефонні дзвінки не відповідав. Крім цього, у дільничного інспектора міліції ОСОБА_1 на виконанні знаходяться матеріали ЄО №121 від 07.01.2015 року, в 19:00 год. термін більше 15 діб.»

Того ж дня складено акт №820 від 22.01.2015 року про те, що 22.01.2015 року дільничний інспектор міліції СДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області старший лейтенант міліції ОСОБА_1 на оперативну нараду о 9 год. 00 хв. не прибув, протягом дня на роботу у Дрогобицький МВ ГУМВС України у Львівській області не прибув в приміщення міського відділу не зявився, на телефонний звязок не виходив та про причини невиходу на службу нікого з керівництва міського відділу не повідомив. Даний акт підписано т.в.о. начальника МГБ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області капітаном міліції ОСОБА_12, начальником сектору ДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10 ,інспектором по РНГФ СДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області капітаном міліції ОСОБА_13

Наказом від 22.01.2015 року №35 «Про призначення службового розслідування», у зв'язку з грубим порушенням службової дисципліни, а саме невиходом на службу дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1, а також на виконання пп.2.1, 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС , затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230, призначено за вказаним фактом службове розслідування.

За результатами проведення службового розслідування складено висновок, що затверджений начальником Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області полковником міліції ОСОБА_11 05.02.2015 року (далі висновок службового розслідування). Вказаним висновком службового розслідування встановлено, що 22.01.2015 року на імя начальника Дрогобицького міського відділу ГУМВС України у Львівській області поступив рапорт начальника сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького МВ ГУМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_10, про те, що 22.01.2015 року дільничний інспектор міліції СДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області старший лейтенант міліції ОСОБА_1 не прибув на оперативну нараду о 08:45 год., на протязі всього робочого дня на роботі був відсутній, на неодноразові телефонні дзвінки не відповідав і про причини свої відсутності нікого з керівництва не повідомляв. По даному факту було складено акт про відсутність на службі від 22.01.2015 року №820. Дільничному інспектору міліції старшому лейтенанту міліції ОСОБА_1 в присутності капітана міліції ОСОБА_12, майора міліції ОСОБА_14 та старшого лейтенанта міліції ОСОБА_10 було запропоновано надати пояснення по факту неприбуття на оперативну нараду та відсутності на службі 22.01.2015 року, однак останній від дачі письмових пояснень відмовився, усно поважних причин невиходу на службу не вказав ,про що складено акт про відмову надати пояснення від 03.02.2015 року №1507. У висновку вказано, що старший лейтенант міліції ОСОБА_1 допустив грубе порушення службової дисципліни та вимог наказу МВС України від 16.03.2007 року №81 «Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в ОВС та попередження надзвичайних подій, повязаних з загибеллю й травмуванням особового складу». Вказано, що такій події сприяли неналежне проведення профілактичної роботи з підлеглими, щодо суворого дотримання ними службової дисципліни і законності, відсутність дієвого контролю за повсякденною діяльністю підпорядкованих працівників зі сторони начальника сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького МВ ГУМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_10 Однак, враховуючи те, що він брав безпосередню участь у виявленні та всіляко сприяв документуванню допущеного підлеглими працівниками порушення службової дисципліни, у відповідності до п.1.3 вказівки МВС України від 26.01.2011 року №69, він має бути звільнений від персональної відповідальності за допущене старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 порушення службової дисципліни. Тому запропоновано за грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу 22.01.2015 року без поважних причин, враховуючи неодноразове порушення службової дисципліни та наявність діючих дисциплінарних стягнень, керуючись вимогами наказу МВС України від 16.03.2007 року №81, клопотати перед керівництвом ГУМВС України у Львівській області, про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, обравши йому вид дисциплінарного стягнення звільнення з органів внутрішніх справ.

Відтак, начальником Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області полковником міліції ОСОБА_11 09.02.2015 року подано начальнику ГУ МВС України у Львівській області клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 у вигляді накладення дисциплінарного стягнення «звільнення з органів внутрішніх справ».

Наказом від 10.03.2015 року №704 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Дрогобицького МВ ГУМВС», за грубі порушення службової дисципліни, Закону України «Про міліцію» ,Дисциплінарного статуту ОВС України, наказу МВС України від 16.03.2007 року №81, що виразилось у відсутності на службі 22.01.2015 року, відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту ОВС України, на дільничного інспектора міліції сектору ДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом від 18.03.2015 року №190 о/с «По особовому складу», відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, звільнено з органів внутрішніх справ у запас ЗС України за п.64 «є» (за порушення дисципліни) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького міського відділу ГУМВС, з 18 березня 2015 року, виплативши йому грошову компенсацію за невикористану відпустку в період роботи з 01 січня до 1 березня 2015 року, у кількості 6 календарних днів.

Наказом від 27.03.2015 року №209о/с «По особовому складу», внесено зміни до наказу ГУМВС від 18.03.2015 року №190 о/с у частині звільнення з органів внутрішніх справ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького міського відділу ГУМВС, а саме: уважати його звільнення з ОВС, з 27.03.2015 року, виплативши йому грошову компенсацію за невикористану відпустку в період роботи з 01 січня до 27 березня 2015 року, у кількості 7 календарних днів.

Згідно положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи повинні діяти у спосіб та у порядку передбаченому Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Законом України «Про міліцію» передбачено, що працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, за протиправні дії або бездіяльність, несуть дисциплінарну відповідальність.

Приписами ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV), визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання особою рядового та начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ визначено види дисциплінарних стягнень, а саме : на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини 1 статті 5 Дисциплінарного Статуту ОВС за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Тобто, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ є вчинення ними дисциплінарного проступку, сутність якого у розумінні статті 2 Статуту полягає у невиконанні або в неналежному виконанні особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

У відповідності до частини 4 статті 14 Дисциплінарного Статуту порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України. Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачений порядок накладення дисциплінарних стягнень, відповідно до якого начальник призначає службове розслідування з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

У відповідності до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом МВС України від 12 березня 2013 року № 230, підставами для проведення службового розслідування є порушення службової дисципліни, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

У відповідності до п. 6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять). Оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Відтак, службове розслідування проведено відповідно до дотримання всіх норм, регулюючих діяльність ОВС та інших нормативно - правових актів.

У відповідності до частини 10 статті 14 Дисциплінарного Статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно із пункту 10 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України при проведенні службового розслідування повному, об'єктивному і всебічному дослідженню підлягають: подія порушення (час, місце, спосіб, інші обставини), наявність вини працівника органів внутрішніх справ у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як ті, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність, характеристика особи, яка скоїла порушення (ставлення до служби, поведінка до порушення), причини та умови, що сприяли скоєнню порушення, характер і розмір нанесених порушенням збитків.

Згідно з підпунктом «є» пункту 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік), зокрема, за порушення дисципліни.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за прогул, суди повинні виходити з того, що прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня.

З матеріалів справи вбачається, що висновком службового розслідування встановлено факт неприбуття 22.01.2015 року дільничного інспектора міліції СДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 на оперативну нараду о 08:45 год., відсутність на протязі всього робочого дня на роботі. Крім того, останній на неодноразові телефонні дзвінки не відповідав і про причини свої відсутності нікого з керівництва не повідомляв.

Надати пояснення позивач при проведенні службового розслідування з приводу встановлених фактів відмовився, що підтверджується актом від 03.02.2015 року №1057 (а.с.30).

Судом було допитано в якості свідків ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13.

Свідок ОСОБА_3 повідомив, що бачив позивача на опорному пункті по вул. Кн. Ольги 1 у м. Дрогобичі о 10 год. дня. Також вказав, що в цей день о 08:45 год. проводилась оперативна нарада за адресою м. Дрогобич, вул. Стрийська,22 та не міг пригадати, чи на такій нараді був присутній ОСОБА_1 Така нарада проводиться щодня крім вівторка та неділі. Повідомив, що робочим місцем позивача є опорний пункт на вул. Кн. Ольги,1 у м. Дрогобичі. Не міг повідомити, чи позивач був на опорному пункті протягом усього робочого дня, оскільки свідок відлучався для виконання службових обовязків. Протягом вказаного дня поки він перебував на опорному пункті ніхто не дзвонив на робочий телефон. Вказав, що в цей день проводився прийом громадян з 18 до 21 год. В цей день до опорного пункту заходили ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Балгаш. Йому особисто ніхто не дзвонив з керівництва для зясування місцезнаходження позивача. На запитання відповідача повідомив, що дільничні інспектори отримують заяви безпосередньо на вул. Стрийській 22 або у начальника дільничних інспекторів за адресою вул..22 Січня 30, зв'язок з к керівництвом здійснюється як по стаціонарному так і по мобільному звязку, заяви отримують щодня після оперативних нарад, списують заяви також на вул. Стрийській 22 у начальника дільничних інспекторів, приходять до начальника протягом усього робочого дня.

Свідок ОСОБА_6 повідомив, що близько 10 год. приїхав на опорний пункт міліції по вул. Кн. Ольги 1 у м. Дрогобичі з метою привітати співробітника з днем народження, якого на місці не було. На опорному пункті перебував до 12 год. За час його перебування на вказаному опорному пункті був також присутній і позивач. На оперативній нараді свідок не був присутній.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що близько 10 год разом з ОСОБА_6 приїхав на третій опорний пункт з метою привітати з днем народження співробітника. Вказав, що ОСОБА_1 в той день друкував матеріали. Свідок перебував на вказаному опорному пункті до обіду і до того часу позивач був на опорному пункті. Повідомив, що пояснень у нього не брали при проведенні службового розслідування.

Свідок ОСОБА_8 повідомив, що прийшов на опорний пункт №3 на вул. Кн.Ольги 1 у м. Дрогобичі після 9 год. пункт з метою привітати з днем народження співробітника, побув там до 1 год. часу. Вказав, що за час перебування його на вказаному опорному пункті, ОСОБА_1 теж там перебував. Повідомив, що пояснень у нього не брали при проведенні службового розслідування.

Свідок ОСОБА_15 повідомив, що нічого не може повідомити стосовно обставин, що мали місце 22.01.2015 року, оскільки в цей час проходив службу в зоні АТО. Повідомив, що було багато випадків порушення позивачем службової дисципліни: запізнювався на оперативні наради, міг взагалі не прийти на оперативну нараду, міг і не бути на робочому місці, що мало місце ще у 2014 році. Повідомив, що ніякої конфліктної ситуації між позивачем та керівництвом немає. Стосовно дзвінків на мобільний телефон позивачу повідомив, що на його дзвінки ОСОБА_1 взагалі не відповідав у 2014 році, а на опорному пункті телефон не завжди працює. Свідок вказав, що зясовуючи у позивача причини того, чому він не відповідає на телефонні дзвінки той вказав, що не хоче розмовляти, бо це є його особистий телефон.

Свідок ОСОБА_14 повідомив, що не пригадує нічого, крім того, що брав участь при проведенні вказаного службового розслідування, підписував висновок службового розслідування. Позивачу було запропоновано надати.

Свідок ОСОБА_12 вказав що 22.01.2015 року на оперативній нараді о 08:45 год. позивач був відсутній, протягом робочого дня позивач повинен був перебувати на опорному пункті №3 за адресою м. Дрогобич, вул. Кн. Ольги,1. Повідомив, що всі телефонували до позивача, однак він не відповідач на дзвінки, на опорний пункт він особисто не телефонував. На запитання представника позивача повідомив, що акт від 22.01.2015 року складався в кабінеті за адресою м. Дрогобич, вул. 22 січня. Стосовно розбіжностей щодо годин проведення наради, пояснив що о 08:45 год. проводиться загальна нарада, о 09:00 проводиться нарада начальником ДІМ.

Свідок ОСОБА_10 повідомив, що позивач на оперативній нараді о 08:45 не був присутній, не повідомив причин неявки. Свідок телефонував позивачу на мобільний телефон протягом дня, однак ОСОБА_1 не відповідач на телефонні дзвінки. В кабінеті свідка не працює стаціонарний телефон, тому дзвінки здійснювались за допомогою мобільного звязку. Свідок був безпосереднім керівником ОСОБА_1 В той день було день народження в Максимича, який повідомив свідка про те, що на його дні народженні перебував позивач, оскільки в цей день вони мали на меті святкувати (зі слів старшого дільничного). Як безпосередній керівник характеризував особу позивача: як людину хороший, добрий, як працівник міліції тільки з негативної сторони, зловживав алкоголем, не виходив на роботу, запізнювався на роботу, неодноразово був піднятий на оперативних нарадах за низькі показники в роботі. Рапорт від 22.01.2015 року складний ним після 19 год., для зясування виходу позивача на роботу виходив особисто на опорний пункт, позивач там був відсутній.

Свідок ОСОБА_13 вказала, що на нараді вранці 22.01.2015 року позивача не було, на опорний пункт особисто не виходила, акт про відсутність позивача на робочому місці підписувала 22.01.2015 року в кінці робочого дня.

Жоден із свідків не вказав на те, що позивач був присутній на нараді 22.01.2015 року як о 08:45 год. чи о 09 год. 00 хв.

Судом встановлено, що беззаперечним є той факт, що позивач був відсутній 22.01.2015 року на оперативній нараді о 08:45 год. Також, не заперечувався позивачем і факт того, що 22.01.2015 року він не відповідав на дзвінки безпосереднього керівника та керівництва на його мобільний телефон. Стосовно ж тверджень декількох свідків про те, що вони бачили 22.01.2015 року ОСОБА_1 на опорному пункті №3 за адресою м. Дрогобич, вул. Кн. Ольги,1 судом враховується те, що свідки підтвердили перебування його за вказаною адресою з 10 год. до 12-13 год. 22.01.2015 року. Оскільки такі свідки не перебували у приміщенні опорного пункту значний час, відтак присутність позивача на роботі та виконання ним службових обовязків протягом усього робочого дня 22.01.2015 року не може підтверджуватись показами свідків, які бачили його на опорному пункті №3 лиш протягом декількох годин. Більшість свідків повідомили, що прибули в той день привітати свого співробітника з днем народження, а не по питаннях служби. З огляду на такі обставини та враховуючи пояснення свідка ОСОБА_10, позивачем не доведено належними та допустимим доказами перебування його на службі 22.01.2015 року, виконання ним в цей день службових обовязків. Позаяк, неспростовним є факт відсутності позивача на нараді, відсутність на робочому місці з 13 год. до 18 год., неповідомлення позивачем безпосереднього керівника про причини відсутності на робочому місці та на нараді. Об'єктивних причин ігнорування телефонних дзвінків безпосереднього керівника позивачем не наведено. Позивач не подав належних та допустимих доказів виконання ним своїх службових обов'язків 22.01.2015 року в підтвердження присутності на робочому місці в цей день.

Твердження позивача про те, що під час службового розслідування були відібрані пояснювальні записки, які в подальшому зникли з матеріалів службового розслідування не знайшли свого підтвердження при дослідженні наявних в матеріалах справи доказів та допиті свідків.

Твердження позивача про наявність розбіжностей у поданих відповідачем доказів зокрема актів від 31.12.2014 року №19293 (а.с.32 та а.с.59) від 22.05.2015 року №12173 (а.с. 33 та а.с.62) не беруться судом до уваги, оскільки по змісту є ідентичними і відрізняються лиш щодо року реєстрації, що допущено працівниками при виготовлені копій. Крім того, вказана обставина не спростовує фактів, виявлених при проведенні службового розслідування.

Судом беруться до уваги пояснення відповідача, викладені в запереченні, про те, що на момент прийняття оскаржуваного рішення у позивача було діюче стягнення, Так, наказом від 03.12.2014 року №347 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність за неналежне виконання службових обов'язків та грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу та не заступленні на чергування в складі додаткової слідчо - оперативної групи 10.11.2014 року, порушення вимог п.10.10 наказу МВС України від 11.11.2014 року №550. Крім того, наказом від 11.08.2014 року №250, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани за грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу 06.06.2014 року, 07.06.2014 року, 10.06.2014 року, 11.06.2014 року без поважних причин, а також у перебуванні на дільничному пункті міліції №3 з ознаками алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з копії послужного списку позивача, вказані дисциплінарні стягнення не були зняті чи скасовані на момент прийняття оскаржуваних рішень.

Судом звертається увагу на ту обставину, що попередні дисциплінарні стягнення у вигляді суворої догани та попередження про неповну службову відповідність накладались на позивача за аналогічні порушення службової дисципліни невиходу на службу.

Відтак, застосовані попередні стягнення не вплинули на подальшу поведінку позивача.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, вимоги статті 14 Дисциплінарного статуту були відповідачем дотримані, про що свідчать матеріали службового розслідування.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідачем неправомірно складено та затверджено атестаційний лист, то такі не беруться судом до уваги,з огляду на наступне.

Як вказано у письмових запереченнях відповідача, перед звільненням позивача з органів внутрішніх справ, згідно наказу МВС України №181, проведено його атестацію. Згідно акта від 12.03.2015 року зареєстрованого за №3598 ОСОБА_1 ознайомлено із змістом атестаційного листа та вручено повідомлення від 11.03.2015 року №1/18-894 про прибуття 18.03.2015 року на атестаційну комісію. Відповідно до атестаційного листка з січня 2014 року до січня 2015 року, атестаційна комісія ГУМВС України прийшла до висновку, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Пунктом 1.4 Наказу МВС України №181 від 22.03.2005 року "Про затвердження Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України", передбачено, що атестування осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу проводиться: на кожній із займаних посад - через 4 роки; при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу посаду (крім випадків переміщення за особистим проханням та за станом здоров'я згідно з висновком військово-лікарської комісії) і звільненні з органів внутрішніх справ (крім випадків звільнення за віком, через хворобу, через обмежений стан здоров'я, за власним бажанням та у зв'язку з переходом на роботу до інших органів виконавчої влади).

Відповідно до п.4.4, 4.5 вказаного наказу, у разі незгоди з відомостями, відображеними в атестаційному листі, особа, яка атестується, негайно викладає свої мотивовані заперечення в окремому рапорті. У таких випадках керівник безпосереднього начальника протягом 10 днів організовує додаткову перевірку і готує висновок по суті цих заперечень, з яким ознайомлюється працівник, який атестується. При відмові працівника, який атестується, від підпису безпосереднім начальником про це складається акт за підписом не менше як трьох працівників служби. Атестаційний лист після розгляду старшими начальниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

За таких обставин, вказаний атестаційний лист складений з дотриманням вимог Наказу МВС України №181 від 22.03.2005 року "Про затвердження Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України".

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. Отже, працівники органів внутрішніх справ носять особливий статус та на них покладені обов'язки, дотримання яких є обов'язковим.

Таким чином, ГУМВСУ у Львівській області при звільненні позивача з ОВС діяло в межах та порядку передбаченим законом.

Позивачем в свою чергу не наведено доказів поважності неприбуття на оперативну нараду, відсутності на протязі всього робочого дня на роботі 22.01.2015 року ГУМВСУ у Львівській області.

Суд вважає, що під час розгляду справи по суті відповідачі в повному обсязі довели законність своїх дій.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачами була доведена правомірність видачі оскаржуваних наказів, а доводи наведені позивачем не підтверджені відповідними доказами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та не відповідають чинному законодавству, а отже задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд вважає, що спірні накази винесені, обґрунтовано та у відповідності до діючого законодавства України, яке регламентує порядок проходження служби в ОВС, з урахуванням тяжкості проступку та особи порушника та іншого.

Нормами частини 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки суд дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог позивача стосовно скасування наказів ГУМВС України у Львівській області №209о/с від 27.03.2015 року та№704 від 10.03.2015 року, а відтак підстав для задоволення вимог позивача щодо поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та моральної шкоди немає.

Таким чином, суд, з урахуванням викладеного, вважає, що при звільненні позивача відповідачі діяли у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом, у зв'язку із чим відмовляє у задоволенні вимог позивача в повному обсязі.

Щодо судових витрат, то в силу ч.2 ст. 94 КАС України, такі слід покласти на позивача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 7-14, 18, 19, 94, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 01.09.2015 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна