Справа № 803/1695/13-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 р. Справа № 876/11856/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Попка Я. С.;

за участю секретаря судового засідання - Сердюк О. Ю.

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Пивовара В. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2013 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2013 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 29 липня 2013 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що всі проведені господарські операції позивача відображені в податковому та бухгалтерському обліку на підставі належним чином оформлених первинних бухгалтерських документів, що були надані податковому орану під час перевірки.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2013 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області № та № від 29 липня 2013 року.

Зазначену постанову мотивовано тим, що позивачем надано первинні документи, що стосуються господарських операцій між ним та його контрагентами, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення законної мети їх здійснення, а висновки відповідача про безтоварність господарських операцій є надуманими та такими, що ґрунтуються на припущеннях.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Волинській області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що правочини, укладені між позивачем та ТОВ «Медео-Захід» та ПП «Техстандартпроект» є нікчемними, оскільки в ході проведеної перевірки ФОП ОСОБА_3 з'ясовано, що у позивача були відсутні належним чином оформлені первинні бухгалтерські документи, що дають підставу стверджувати про реальність здійснених господарських операцій з ТОВ «Медео-Захід» та ПП «Техстандартпроект».

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить залишити її без задоволення.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить залишити її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та пояснення представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що з 08 липня 2013 року по 12 липня 2013 року Луцькою ОДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства позивачем з питань фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Медео-Захід» та ПП «Техстандартпроект» за період з 01 січня 2009 року по 01 липня 2013 року, про що складено акт перевірки №155/17-2/НОМЕР_3 від 19 липня 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення товариством п. 198.2, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 22 000, 00 грн.; п. 138.1 ст. 138, пп. 139.1.9 ст. 139, п. 177.1, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 20072,54 грн.

За результатами перевірки податковим органом 29 липня 2013 року були винесені податкові повідомлення-рішення: № , яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 27500,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 22000,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 5500,00 грн.; № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 25900,67 грн., в тому числі: за основним платежем - 20072,54 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 5018,13 грн.

Встановлено, що між позивачем та ПП «Техстандартпроект» 16 вересня 2011 року було укладено договір поставки № 160901, який скріплений підписами та печатками сторін директором ПП «Техстандартпроект» та ФОП ОСОБА_3 Відповідно до умов договору позивачу було передано товар - свердло д 75 (10 шт.) вартістю 42000,00 грн.

На виконання умов договору ПП «Техстандартпроект» було видано позивачу видаткову № Т-160901 від 16 вересня 2011 року та податкову накладну № 17, а ФОП ОСОБА_3 було здійснено оплату за отриманий товар у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями № 10 від 11 жовтня 2011 року, № 13 від 23 листопада 2011 року № 16 від 13 грудня 2011 року.

ПП «Техстандартпроект» 31 січня 2012 року на виконання замовлення було передано позивачу товар - платини твердосплавні (228 шт.) на загальну суму 40000,32 грн., що підтверджується видатковою накладною № Т-310103 від 31 січня 2012 року, та податкову накладну № 21. На виконання зобов'язання ФОП ОСОБА_3 було здійснено оплату вартості товару у безготівковій формі, що підтверджується платіжним дорученням № 6 від 15 лютого 2012 року.

Крім того, в ході перевірки фінансово-господарських операцій між позивачем та приватним підприємством «Техстандартпроект» було враховано акт від 18 квітня 2013 року № 2243/22.4/36347845, в якому встановлено відсутність на підприємстві необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

Щодо господарських відносин між позивачем та ТзОВ «Медео-Захід» встановлено, що між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Медео-Захід» було укладено ряд договорів № 85 від 01 листопада 2011 року, № 135 від 01 грудня 2011 року та № 01-02 від 18 січня 2012 року купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей (різці, свердла, пластина твердосплавна, станок токарно-гвинторізний). Вказані договори були скріплені підписами та печатками сторін директором ТОВ «Медео-Захід» та ФОП ОСОБА_3

На виконання умов договору ТОВ «Медео-Захід» були передані ТМЦ, а позивачем проведений розрахунок у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями № 14 від 09 грудня 2011 року, № 15 від 13 грудня 2011 року, № 1 від 17 січня 2012 року, № 15 від 13 грудня 2011 року. Крім того, ТОВ «Медео-Захід» були виписані видаткові та податкові накладні.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу

Згідно пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті та інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У відповідності до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Із досліджених судом договорів, видаткових та податкових накладних, вбачається, що вони містять всі обов'язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати, як юридичну так і господарську сутність укладених правочинів, їхніх учасників, а також грошову складову вчинених господарських операцій.

Щодо твердження відповідача про відсутність товарно-транспортних накладних, що на думку Луцької ОДПІ свідчить про нікчемність господарських операцій ФОП ОСОБА_3 з ТОВ «Медео-Захід» та ПП «Техстандартпроект», суд апеляційної інстанції зазначає, що поставка товару здійснювались позивачем, на власному транспорті, у зв'язку з чим відсутність товарно-транспортних накладних не може бути підставою для визнання господарських операцій нікчемними.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що податкові повідомлення-рішення № та № від 29 липня 2013 року - не відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2013 року в справі № 803/1695/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Я. С. Попко

Ухвалу складено в повному обсязі 25 серпня 2015 року.