Справа № 5763/09/1570
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2010-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 5763/09/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 року

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Марина П.П.,

при секретарі Полторак І.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Першого заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій у сумі 1700 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій у сумі 1700 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням ОСОБА_1 вимог ст.ст. 48, 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та просить стягнути грошові кошти у сумі 1700 грн. на користь держави.

В судовому засіданні представник прокуратури та представник позивача позов підтримали та просили суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що дійсно він здійснював надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: без ліцензійної картки, так як вважав, що в разі наявності Свідоцтва про реєстрацію субєкта підприємницької діяльності, ліцензійна картка не потрібна, а тому просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника прокуратури, представника позивача та відповідача, дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Згідно Закону України «Про автомобільний транспорт» територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області є територіальною одиницею центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту, який забезпечує проведення державної політики на автомобільному транспорті.

Відповідно до Положення про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2004 р. № 1190, Головна державна інспекція на автомобільному транспорті є урядовим органом державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті, що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується.

Основними завданнями Головної державної інспекції на автомобільному транспорті є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів автомобільним транспортом, а також здійснення відповідно до законодавства ліцензування та контролю у сфері надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів автомобільним транспортом. Головна державна інспекція на автомобільному транспорті для виконання покладених на неї завдань може за погодженням з Міністром транспорту та зв'язку утворювати територіальні органи.

Наказом «Про утворення територіальних органів Головавтотрансінспекцій» №1 від 28.02.2005 року в межах граничної чисельності працівників Головавтотрансінспекції утворено територіальні органи без статусу юридичної особи, до яких відноситься і Територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області.

Судом встановлено, що 07.02.2008 року державними інспекторами відділу державного контролю згідно завдання на перевірку №008876 від 01.02.2008 року, на вулиці Перемоги 1 А, м. Іллічівськ, Одеської області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Під час проведення перевірки було виявлено порушення відповідачем вимог абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 року (надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 цього Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутня ліцензійна картка).

За результатами проведеної перевірки працівниками Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області складено акт № 000350 від 07.02.2008 року (а.с. 7).

На підставі акту № 000350 від 07.02.2008 року Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області було прийнято Постанову № 010196 від 20.02.2008 року про застосування фінансових санкцій у сумі 1700, 00 грн., що складає сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, до ОСОБА_1 за порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с. 6).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 11.02.2008 року за вих. № 19267/02 направлено запрошення ОСОБА_1 на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.8). 20.02.2008 року позивачем за вих. № 19437/02 направлено відповідачу копію Постанови № 010196 від 20.02.2008 року про застосування фінансових санкцій у сумі 1700, 00 грн.(а. с. 6), яку відповідач отримав 28.02.2008 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією поштового повідомлення (а.с. 64).

Відповідно до п.28 Постанови Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті", фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.

Проте в установлені законодавством строки, фінансові санкції за порушення законодавства про автомобільний транспорт ОСОБА_1 не сплачені.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані докази в сукупності, враховуючи те, що відповідач тривалий час у добровільному порядку не сплачує застосовані до нього фінансові санкції, що свідчить про протиправність його дій у сфері публічно-правових відносин в частині ухилення від сплати фінансових санкцій, застосованих до нього відповідно до вимог законодавства про автомобільний транспорт, що призводить до ненадходження грошових коштів до бюджету, що суттєво порушує інтереси держави, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 48, 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Першого заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій у сумі 1700 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 фінансові санкції в сумі 1700,00 грн. на користь держави, на рахунок УДК в Одеській області, а саме: р/р 0360, МФО 828011, отримувач: УДК в Одеській області, КОД 22508650, код платежу 21081100.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а також подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 02 квітня 2010 року.

Суддя П.П.Марин

.