Справа № 148/1331/15-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 148/1331/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Робак С.О.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

27 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 01 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень незаконними та зобовязання вчинити дії в порядку адміністративного судочинства,

В С Т А Н О В И В :

16.06.2015 року позивач звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області, в якому просив визнати неправомірними дії управління ПФУ в Тульчинському районі Вінницької області про відмову здійснити перерахунок його пенсії із врахуванням інших виплат до заробітної плати за період з 01.06.2004 року по 31.05.2006 року включно та зобов'язати управління ПФУ в Тульчинському районі Вінницької області зробити перерахунок його пенсії виходячи із розміру 81 %. відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням довідки від 29.05.2015 № 43/429 року за період з 01.06.2004 року по 31.05.2006 року - з врахуванням нарахованих і скоригованих інших виплат на загальну суму 4489 грн.44 коп., а саме: допомога на оздоровлення до відпустки - 2411,52 грн.; сума індексації - 152,68 грн.; матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань - 1925,24 грн.

Відповідно до постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 01.07.2015 року позов задоволено: визнано неправомірними дії управління ПФУ в Тульчинському районі Вінницької області про відмову здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, виходячи із розміру 81% від сплаченої заробітної плати із врахуванням інших виплат заробітної плати за період з 01.06.2004 по 31.05.2006 року включно; зобов'язано управління ПФУ в Тульчинському районі Вінницької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу", з 16.12.2014 року, виходячи із розміру 81% від сплаченої заробітної плати з врахуванням нарахованих та виплачених в 2004-2006 роках матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб та сум індексації доходів згідно довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області № 43/429 від 29.05.2015 року із урахуванням попередньо здійснених виплат.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а також, на не повне з'ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, просив скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

27.08.2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшла заява з клопотанням розглянути справу без участі його представника.

В судовому засыданні позивач заперечив проти апеляційної скарги, представник відповідача в судове засіданння не з'явився, хоча він був належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач з 08.06.2006 року перебуває на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької області і отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується довідкою управління Пенсійного Фонду України в Тульчинському районі Вінницької області №1752/13-13/02/1 від 01.07.2015 року.

08.06.2015 року позивач звернувся з заявою до відповідача про проведення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням виплачених йому індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на соціально-побутові питання за період з червня 2004 року по травень 2006 року, надавши довідку про заробітну плату та її складові № 43/429 від 29.05.2015 року, згідно копії якої йому було виплачено індексацію заробітної плати, щорічні матеріальні допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, на загальну суму 4489,44 грн., з якої проводились утримання та перерахування до Пенсійного фонду відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду зазначеної заяви, відповідач листом від 15.06.2015 року № 697/13- 12/02/1 повідомив позивача про відмову у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до поданої до управління заяви йому проведено розрахунок пенсії як державному службовцю. Оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та ст.ЗЗ Закону України "Про державну службу" не передбачено зарахування в заробіток матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, відровідачем не вбачається законних підстав враховувати зазначені виплати при призначенні пенсії.

Надавши правову оцінку обставинам справи, проаналізувавши законодавство, норми якого регулюють спірні правовідносини, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими.

Так, ст.37 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

На підставі даного Закону позивачу була нарахована пенсія із розрахунку 81 відсотків від сум його заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, де основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи зарік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

За змістом п. 2.3.3. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики від 13.01.2004 року №5, до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом).

В силу ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове дещщне пенсійне страхування.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що нараховані та виплачені позивачу за період з червня 2004 року по травень 2006 року матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації повинні бути враховані в заробіток позивача для обчислення пенсії незалежно від того, чи вони входять до структури заробітної плати, оскільки на них фактично нараховані та сплачені страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічні правові позиції зі спірного питання визначені у постановах Верховного Суду України від 20.02.2012 року в справі №21-430а11 та від 28.05.2013 року в справі №21-97а13, прийнятих за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, що у відповідності до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України визначає їх обов'язковість для застосування судом при вирішенні даного спору, а надто відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, яким застосовується у своїй діяльності нормативно-правові акти, що містять зазначені норми права.

Крім того, правомірними є вимоги позивача в частині доводів щодо врахування при обчисленні його пенсії отриманої індексації заробітної плати, оскільки ці виплати є доходом позивача спільно із заробітною платою, матеріальною допомогою на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, на які усі без виключення згідно довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області № 43/429 від 29.05.2015 року в період з червня 2004 року по травень 2006 року, тобто у визначені законом 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, позивачу нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що становить визначену законом ознаку їх сукупного включення для обчислення пенсій.

Слід зазаначити, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» нарахування пенсії, перерахунок пенсії та її виплата здійснюється з часу звернення особи за таким перерахунком та виплатою.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 16.06.2015 року, то перерахунок пенсії йому слід здійснювати з 16.12.2014 року з урахуванням положень ст.99 КАС України, в межах шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно вирішив спірні правовідносини, застосувавши до них відповідні норми законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, підстав для скасування такого рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 01 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 02 вересня 2015 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.