Справа № 711/5391/15-а
Суддя: Романчук О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 711/5391/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Угорчук В.В.
Суддя-доповідач: Романчук О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Романчук О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Пилипенко О.Є.,

при секретарі Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора взводу Кіровоградської роти ДПС УМВС України в Кіровоградській області Осіпова Олександра Васильовича, УДАІ УМВС України в Кіровоградській області про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання протиправною та скасування постанови серії ПС2 № 251470 від 14.06.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУАП, посилаючись на те, що 14.06.2015 року відповідач Осіпов О.В. відносно нього склав протокол про адміністративне правопорушення та в той же день виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУАП і накладено штраф у сумі 255 гривень за те, що він, керуючи автомобілем, рухався зі швидкістю 84 км/год, перевищивши допустиму швидкість руху в населеному пункті на 24 км/год. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУАП підлягає скасуванню, оскільки він не перевищував допустимої швидкості руху автомобіля, а інспектор ДАІ вимірювання проводив приладом в ручному режимі, не надав доказів тому, що прилад вимірювання швидкості сертифікований.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити адміністративний позов.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 060974 від 14.06.2015 року, складеного інспектором взводу Кіровоградської роти ДПС УМВС України в Кіровоградській області Осіповим О.В., встановлено, що 14.06.2015 року о 20 год. 19 хв. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем Хонда Сівік номерний знак НОМЕР_1 на 2 км. автодороги сполученням Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв в населеному пункті смт.Олександрівка, рухався зі швидкістю 84 км/год, перевищивши допустиму швидкість руху на 24 км/год, що зафіксовано приладом «TruCam» № 001012, чим порушив п. 12.4. Правил.

Винесеною відповідачем Осіповим О.В. постановою серії ПС2 № 251470 від 14.06.2015 року за вчинення вказаного правопорушення позивача ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУАП та накладено на нього штраф у розмірі 255 грн.

ОСОБА_3 не заперечує того, що саме він у вказаний час та місці керував транспортним засобом, однак, позивач не погоджується з постановою про притягнення до адміністративного правопорушення, а тому звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Зі змісту постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що в даному випадку використовувався лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam».

Колегією суддів встановлено, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 року №33 затверджено перелік технічних засобів, що використовується в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, в цей перелік входить лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam».

Пунктом 19.2 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом МВС України № 111 від 27.03.2009 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 року за № 576/16592, передбачено, що працівники підрозділів ДПС, яким видані технічні засоби та прилади, персонально відповідають за їх цілісність та працездатність. Забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні у разі якщо вони підлягають сертифікації відповідно до чинного законодавства та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув.

У відповідності до ст.10-12 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про перевірку даного примірника засобу вимірювальної техніки.

Так, в матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки виданого

В інструкції з експлуатації до приладу «TruCam LTI 20/20», у розділі 4 «Дорожні установки» в пункті «Вибір місця розташування біля дороги» описаний, так званий «Ефект косинуса», який завжди присутній при вимірах цим приладом. Більш того, у цьому розділі дані таблиці перерахунку швидкості, яка показана на радарі у реальну швидкість (залежно від кута між позицією приладу і напрямком руху автомобіля). Даний кут залежить від кривизни дороги, відстані на якому розташований прилад від краю дороги і відстані між приладом і автомобілем. Відповідно до цієї ж інструкцією - «Ефект косинуса» завжди працює на стороні автомобіліста.

Однак, ні у протоколі, ні в постанові інспектор ДПС не вказав цей кут, а так само інші дані, які впливають на правильність і точність вимірювань. Цей факт є грубим порушення ч. 1 ст. 10 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», а саме результати вимірювань можуть бути використані за умови, якщо відомі відповідні характеристики похибок або невизначеності вимірювань. Як наслідок - такі виміри не можуть бути використані відповідачем.

Співробітник ДАІ під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є законними, і їх слід задовольнити, оскільки безпідставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП підтверджується наданими суду доказами.

Також, суд виходить з положень ч.2 ст.71 КАС України в тім, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки інших доказів вчинення правопорушення суб'єктом владних повноважень суду не надано, то притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 КУпАП не може бути здійснено на підставі неналежних доказів його вини.

Тому, суд, не приймає до уваги дану постанову про скоєння адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем і вважає пояснення позивача щодо не вчинення в даному випадку правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, правдивими.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка встановленим обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду - частковому скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 липня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 до Інспектора взводу Кіровоградської роти ДПС УМВС України в Кіровоградській області Осіпова Олександра Васильовича, УДАІ УМВС України в Кіровоградській області про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 14.06.2015 року серії ПС2 №251470 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення по ст.122 ч.1 КУпАП в розмірі 255 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Романчук

Судді: Я.Б. Глущенко

О.Є.Пилипенко

Головуючий суддя Романчук О.М.

Судді: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.