Справа № 2-а-1028/10
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 грудня 2010 року Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Гамули Б.С., розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Камені-Каширському адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі про зобовязання відповідача провести перерахунок і виплату йому пенсії згідно ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 24 травня 2010 року по день постановлення судом рішення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є інвалідом 3 групи захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи і згідно ст. 14 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підставі цього Закону має право на пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоровю, розмір яких повинен визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена законами, але відповідач визначив розмір зазначених пенсій позивачеві згідно з постановою Кабінету Міністрів України „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету від 3 січня 2002 року № 1, виходячи з базової величини для обчислення конкретних державних пенсій та додаткових пенсій за шкоду, заподіяну особам, віднесеним до 1 категорії, відповідно 19,91 гривні. Тому на даний час позивач отримує пенсію за віком, розмір якої більший.

Вважає, що статтями 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, та розмір її пенсії не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. Відповідач усупереч зазначеним нормам не провів відповідне нарахування цих пенсій. Крім того, не проводить їх перерахунок після встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як це передбачено частиною третьою статті 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тому він звернувся до відповідача щодо проведення відповідного призначення та перерахунку зазначених пенсій, однак отримав відмову.

Просить зобовязати управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області призначити та виплатити йому пенсію згідно ст.ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 24 травня 2010 року по день винесення судом рішення по справі.

Відповідач у своєму запереченні позов не визнав, зазначаючи, що постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 та від 16 липня 2008 року № 654 встановлені розміри пенсій для інвалідів, згідно яких розмір пенсії по ІІІ групі інвалідності не може бути нижчим з 1 липня 2008 року 600 грн. Крім того, згідно даних постанов громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до Закону України „Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 15% прожиткового мінімуму. Також вказав, що відповідач за власним вибором отримує пенсію по віку та надбавку до неї згідно ст. 50 вказаного вище Закону.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується пенсійним посвідченням. Позивачу встановлена ІІІ група інвалідності у звязку із захворюванням, повязаним з наслідками аварії на ЧАЕС, що підтверджено довідкою МСЕК.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі та отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою та листом названого управління. Крім вказаної пенсії позивач також отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У відповідності до ст. 6 Закону України „Про пенсійне забезпечення та ст. 10 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника), призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обовязків військової служби, або внаслідок захворювання, повязаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обовязку.

Згідно ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

З урахуванням наведеного, застосовуючи аналогію закону, суд приходить до висновку, що особам, які одночасно мають право на різні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

За вибором позивача йому призначена та виплачується пенсія по віку, передбачена Законом України „Про пенсійне забезпечення, а тому суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі в частині зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії згідно ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1-4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п.п. 12 п. 28 розділу ІІ „Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року, який набрав чинності 01.01.2008 року, текст статті 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було викладено у новій редакції, відповідно до якої особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема, інвалідам 3 групи, в розмірі 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Проте рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі №1-28/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 28 розділу ІІ „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Положення пункту 28 розділу ІІ „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиціальність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Абзацом 3 частини 1 статті 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності з 22.05.2008 року, визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин є правильним та таким, що відповідає Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що позивач має право на призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру додаткової пенсії позивачеві застосуванню підлягає ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, на підставі якої здійснювалось нарахування додаткової пенсії позивачу, оскільки остання істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, чинної з 31.10.2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1-4 категорій. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Дана норма є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Тому, суд приходить до висновку, що дії управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі з приводу відмови в перерахунку призначеного позивачу розміру додаткової пенсії, визначеному ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, слід визнати протиправними та зобовязати відповідача зробити перерахунок та виплатити позивачу додаткову пенсію згідно ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період вказаний у позовній заяві з урахуванням уже виплачених сум.

При цьому відповідача слід зобовязати провести перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії не у конкретному розмірі, як про це просить позивач, а у розмірі передбаченому статтею 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки саме на управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі покладено обовязок проводити нарахування та виплату пенсій у конкретному розмірі, в звязку з чим суд не може перебирати на себе функції державного органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Від сплати судового збору на підставі п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито від 31 січня 1993 року відповідача слід звільнити.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 94, 158, 160, 162, 183-2 КАС України, ст.ст. 49, 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 6 Закону України „Про пенсійне забезпечення, ст. 10 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 24 травня по 23 грудня 2010 року відповідно до положень ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий підпис

Оригіналу відповідає

Суддя Камінь-Каширського

районного суду ОСОБА_2