Справа № 2-а-1579/11
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2011-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

iменем України

Справа № 2-а-1579/11

"09" березня 2011 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Нестеренко Т.В.

при секретарі Подгурському О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ДАЇ м. Мелітополь ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

28.02.2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора ДПС роти ДПС ДАЇ м. Мелітополь ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення мотивуючи тим, що 19 лютого 2011 року, він ОСОБА_1, керуючи легковим автомобілем Шевроле Корсика державний № 14-814 НА, на розі вулиць Леніна і Жовтнева, в смт. Якимівка, Запорізької області, був зупинений інспектором ДПС роти ДПС ДАІ міста Мелітополь, старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3, який тримав в руках прилад для вимірювання швидкості, на табло якого висвітлювалась цифра 99. Інспектор ДАІ впевнено заявив, що він перевищив швидкість руху в населеному пункті на 39 км/на годину, чим скоїв порушення правил дорожнього руху, а саме вчинив правопорушення, передбачене ч. 1. ст. 122 ПДД, на підставі чого, інспектор склав протокол і виніс постанову № 096178 серії АРІ, від 19 лютого 201 1 року, на підставі якої постановив: притягнути ОСОБА_1, 29.04 ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 255.00 гривень. Позивач вважає дії інспектора Зайцева Едуарда Михайловича, роти ДПС ДАІ м. Мелітополь неправомірними виходячи з наступного: по-перше, він не міг рухатися зі швидкістю 99 км/на годину, виходячи з тих обставин, що перетинав перехрестя, тобто, здійснював зміну напрямку руху на 90 градусів, що технічно унеможливлює рухатись з такою швидкістю. По - друге, інспектор ДАІ послався на наявний у нього прилад вимірювання швидкості руху, старого зразка, без фото фіксації, що не може в повній мірі буди беззаперечним доказом, що саме швидкість його авто визначена цим прибором, який більш ніяких показників не фіксує, бо відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є усі фактичні дані на підставі котрих в зазначеному законом порядку з,ясовуються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, вина певної особи в його вчинені і інші обставини, маючі значення для правильного вирішення справи. Ці дані установлюються в такому разі, показаннями технічних приладів і технічних засобів, маючих функції фото - кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, задіяних для запезбечення бепечності дорожнього руху. Як водій, він відназачається особливою уважністю та беззастережно дотримується всіх вимог дорожніх знаків. Тому вважає, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення є незаконною і необгрунтованою, невідображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства. Зазначена постанова винесена не за результатами застосування фіксації порушень ПДР засобами фото- та відеофіксації, у відповідності до ст. 14-1 КУпАП. Між тим, ст..14-1 КпАП України передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото-, кіно- або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі. За таких умов, якщо дії інспектора ДАІ учинені без фото- фіксації, вони не відповідають вимогам закону, до того ж, не сприяють виконанню основних завдань міліції і, зокрема, ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень. З метою вдосконалення роботи ДАІ у сфері фото фіксації був прийнятий Закон України від 24.09.2008 №586-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" 2. Це запровадження так званої фотофіксації порушень ПДР. Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення і винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушені вимоги ст. 14-1 і ст. 280 КУпАП, виходячи з тих підстав, що відповідачем достеменно не встановлено, і належним чином не доведено, є вина саме ОСОБА_4 в скоєні правопорушення, та в підтвердження цих обставин не надано відповідних документів. Крім того, окремо треба зазначити, що підійшовши до його автомобіля інспектор сказав шось незрозуміле і попросив передати йому документи. У зв'язку з чим він був вимушений просити його показати службове посвідчення та назвати причину зупинки. Тільки після цього він отримав можливість з'ясувати, що має справу з Інспектором ДПС і зупинено його за «Порушення ПДР»(який саме пункт Правил дорожнього руху я нібито порушив Інспектор ДПС Г. не зміг мені відповісти). Даними діями інспектор порушив п. 15.5. Наказ МВС N 111 «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Лержавтоінспекції МВС»(далі - Інструкція), зокрема інспектор не виконав вимоги вказаного пункту чітко та голосно відрекомендуватися та назвати причину зупинки. При складанні протоколу, інспектор ДАІ примусив його підписатися під трьома позначками, тобто, цими підписами було визначено, що він його ознайомив зі ст. 63 Конституції, та роз'яснив значення статті 268 КУпАП, але насправді цих дій державний службовець, інспектор ДАІ, не вчиняв, та не надав йому пояснень державною мовою, та не пояснив про час і місце розгляду адміністративної справи, а відтак, вбачаються наявні порушення його Конституційних прав, та порушення Наказу Міністерства Внутрішніх справ України № 185 від 22.02. 2001 року, яким затверджена Інструкція по оформленню матеріалів про адміністративне правопорушення. Крім того, та беручи до уваги що він свою провини не визнає, та згідно ст. 268 КУпАП він просив відкласти розгляд справи, виходячи з того, що згідно ст. 59 Конституції України, він має право на використання допомоги юриста (адвоката) і бажає надати відповідні документи, які характеризують його особу і зазначають матеріальне становище, бо згідно ст. 33 КУпАП, посадова особа яка розглядає адміністративну справу повинна враховувати особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її матеріальний стан, а також обставини, які пом'якшують, або навпаки, обтяжують провину. Зважаючи на те, що: інспектор ДАІ склав протокол, докладно не дослідивши всі обставини справи, не опитавши та не зазначивши всіх осіб, яким могли бути відомі будь-які обставини, що підлягають установленню по даній справі (Згідно ст.272 КУпАП - Свідок), де факто позбавивши його права на юридичну допомогу, права заявити клопотання та інших прав, передбачених ст. 268 КУпАП та прав, передбачених ст. 63 Конституції України - порушивши ст. 256 КупАП та п. 1.6 і п. 1.12 Розпорядження. Інспектор ДАІ. протягом всього спілкування поводив себе неввічливо, нетактовно та демонстрував низьку моральність та повну безкультурність, а також демонструючи повну юридичну безграмотність - чим прямо і зухвало порушував п. 2.1, п. 6.2, п. 6.25, п. 15.5. Інструкції. У відповідності до п.2 ч.І ст.18 КАСУ місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно ч.2 ст.19 КАСУ адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача. Таким чином позивач просить визнати протиправною та скасувати Постанову № 096178 сер АРІ в справі про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2011 року ,згідно якої на ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 255 гривень, а справу про адміністративне правопорушення щодо його закрити, за відсутністю у діях складу такого правопорушення. Відповідно до статті 288 КпАП України особа яка оскаржила постанову в справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

В судове засідання позивач не з"явився, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, рекомендованим листом, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Адміністративний позов Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, з урахування заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та в звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, враховуючи доводи позивача, що викладені в позовній заяві, дослідивши інші матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Постановою інспектора ДПС роти ДПС ДАІ міста Мелітополя, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 серії АР1 № 096178 по справі про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2011 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що він 19.02.2011 року о 21 годині 42 хвилин на вул..Леніна в смт. Якимівка, керуючи автомбілем ШЕВРОЛЕТ д/н 1481НА перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 39 км/год..

Підставою для винесення вказаної постанови став протокол про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєкта владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган, (посадова особа), при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обґрунтованість винесеної постанови та може змінити міру стягнення в рамках, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, але, щоб стягнення не було посилене.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності скоєного адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що він не перевищував швидкість руху в населеному пункті на 39 км/год., так як ці доводи не були підтверджені позивачем, ним навіть не надано копії протоколу про адміністративне правопорушення, в якому повинні бути його пояснення як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення

З урахуванням помякшуючих обставин, а також того, що скоєне ОСОБА_1 правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків, суд приходить до висновку, що правопорушник усвідомив протиправність своєї поведінки і є всі підстави вважати, що він не буде більш допускати такої поведінки, тому вважає можливим в даному випадку досягти виховних та попереджувальних заходів без застосування до нього заходів адміністративного впливу, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122 ч. 1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 162 283, 293 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.ст. 22, 33, 122 ч. 2, 251, 279-280, 286, 289, 293 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ДАЇ м. Мелітополь ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови у повному обсязі постанови про накладення адміністративного стягнення від 19 лютого 2011 року серії АР1 № 096178 - задовольнити частково.

Змінити постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР1 № 096178 від 19.02.2011 року, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 122 ч. 1 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: