Справа № 1027/5643/12
Суддя: Буймова Л. П.
Дата ухвалення: 2013-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2013 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Буймової Л. П.,при секретарі Корченко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові справу в порядку адміністративного судочинства за заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Фастові та Фастівському районі Київської області про визнання протиправної бездіяльності субєкта владних повноважень - Управління Пенсійного фонду України в м.Фастові та Фастівському районі Київської області щодо невиконання постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2011 року в адміністративній справі № 2а-2557/11,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з заявою про визнання протиправної бездіяльності суб"єкта владних повноважень відповідача, щодо невиконання постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2011 року у адміністративній справі № 2а-2557/11, посилаючись на те, що відповідач безпідставно перестав виплачувати їй пенсію в розмірі визначеному постановою суду, яка набрала законної сили. Чим, на думку позивачки, порушив не тільки її права, а ще й вимоги Конституції та Законів України .

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Крім того, подала доповнення до заяви, в яких просила суд при винесенні рішення врахувати позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 11 грудня 2012 року колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечує, мотивуючи це тим, що розмір зазначених виплат встановлений Постановами КМУ від 06.07.2011 року № 745, від 23.11.2011 року № 1210. Бюджетні призначення для виплати у інших розмірах, ніж ті, що встановлені вищезазначеними Постановами КМУ, відсутні. Конституційний суд України рішенням від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 підтвердив повноваження КМУ щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, у т.ч. щодо регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2011 року по справі № 2а-2557 адмінпозов ОСОБА_1І до УПФ в м.Фастові та Фастівському районі задоволений частково та зобов"язано УПФ здійснити перерахунок та виплату позивачці державної пенсії, як особі, віднесеної до І категорії, інваліду 3 групи, відповідно до вимог ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 19 січня 2011 року та зобов"язано УПФ виплачувати додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров"ю, як особі віднесеній до І категорі, інваліду 3 групи, відповідно до вимог ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50 % мінімальної пенсій за віком, починаючи з 19 січня 2011 року. Постанова вступила в законну силу ( а.с. 7-8).

24.02.2011 року Фастівським міськрайонним судом виданий виконавчий лист по вищеназваній справі ( а.с.19).

Виконавче провадження по вказаному виконачому листу не відкривалось, у зв"язку із добровільною виплату відповідачем присуджених сум у визначеному постановою розмірі. Проте, починаючи з листопада 2011 року відповідач перестав виплачувати пенсію в повному обсязі, що підтверджується довідкою № 4541/ое від 17 травня 2012 року ( а.с. 9).

На запит позивачки відповідач повідомив, що виплата перерахованої пенсії здійснюється до зміни умов пенсійного забезпечення або зміни чи скасування норм законодавства, яким керувався суд постановляючи своє рішення( а.с.10-11).

На думку суду, такі дії відповідача є протиправними з наступних підстав. Частиною 5 ст.124 Конституції України встановлено що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов"язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов"язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами , фізичними і юридичними особами та їх об"єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.ст. 14,255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов"язковою для осіб, які беруть участь у справі, для іхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Невиконання вказаної постанови суду є порушенням Міжнародної Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", що підтверджується рішенням Європейського Суду з прав людини по справі "Кечко проти України", оскільки реалізація особою права , яке пов"язано з отриманням бюджетних коштів, які передбачені Законом, не повинно залежити від бюджетних асигнувань та не може бути причиною невиконання органами влади зобов"язання, що визначені Законом та гарантовані Конституцією.

Згідно ч.2 ст.257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

За загальновизнаним принципом права , закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України. Окрім цього, ст.22 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією конституцією не є вичерпними.

Згідно з Конституцію України держава забезпечує соціальну спрямованість економіки( ч.4 ст.13), що є основою для реалізації соціальних прав громадян, зокрема на соціальний захист та достатній життєвий рівень.

Відповідно до Основного Закону України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст..48) пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижче від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Положення цих статей конкретизують конституційне визначення України як соціальної держави, що передбачає участь суспільства в утриманні тих осіб, які через непрацездатність або з інших незалежних від них причин не мають достатніх засобів для існування.

Водночас у звязку з бездіяльності Управління Пенсійного Фонду України в м.Фастові та Фастівському р-ні, посилається на рішення Конституційного суду України від 25.01.2012 року № 3рп/2012. Разом з тим, у самому рішенні зазначено, що зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватись відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Згідно ст..71 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, дія положень цього закону не може припинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього закону .

З огляду на викладене, виходячи із загальних засад пріоритетності Законів України над урядовим нормативно-правовими актами для розрахунку сум щомісячної доплати Управлінням праці мали бути використані суми, визначені ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не відповідними Постановами КМУ.

Окрім того, виплата пенсії не обмежена часом, так і виплата підвищення до пенсії не має граничного терміну виплати. Тобто підвищена рішенням суду повинна виплачуватись довічно. Така правова позиція знайшла своє підтвердження і в Постанові Верховного Суду України від 11 грудня 2012 року по справі № 21-393а/12. Зокрема, в ній зазначено, що на думку колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, аналіз положень ст.ст. 50,54 Закону України № 796 ХІІ не дає підстав для висновку про встановлення зазначеним Законом обмежень щодо періоду для призначення та виплати державної та додаткової пенсій у розмірах . Передбачених цими нормами.

Ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на даний час не скасована та не змінена.

Відповідно до постанови Пленуму ВАС України від 12.03.2012 року № 4 Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у звязку із застосуванням ст..39,48,50,52,54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме в п.8 зазначено, що змістом ст..54 Закону про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вихідною величиною для обчислення пенсії визначено мінімальну пенсію за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності , що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто КМУ може визначити лише порядок обчислення, а не розмір пенсії.

Ст.54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зазначає, що В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів , щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІІ групі інвалідності-6 мінімальних пенсій за віком. Тобто зміст статті є імперативним.

Відповідно до п.9 ст.267 КАС України особа - позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Зважаючи на викладені обставини справи та наявні у справі письмові докази, суд вважає обгрунтованою позицію заявниці щодо бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в м.Фастові та Фастівському р-ні в частині невиконання судового рішення, що набрало законної сили і вважає її протиправною та наявні підстави для зобовязання вчинити дії щодо належного виконання постанови суду від 24.02.2011 року по справі 2а-2557/11 та встановлення судового контролю за виконанням відповідачем зазначеної постанови суду.

Щодо строку на звернення до суду з зазначеними вимогами, заявниця фактично отримала відповідь на звернення із значним запізненням, оскільки її отримали наручним без її згоди іншою особою та лише після вручення їй 17 липня 2012 року, стало відомо про результати розгляду звернення заявниці.

30.07.2012 року заявниця звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з заявою про визнання бездіяльності відповідача протиправною, зобовязання виконати постанову суду, що набрало законної сили.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 31.07.2012 року зазначену заяву залишено без руху з наданням часу до 13.08.2012 року на усунення недоліків заяви. Проте зазначену ухвалу заявниця не отримувала, що унеможливило виконання її вимог. Ухвалою від 13.08.2012 року, яка отримана заявницею 31.10.2012 року повернено матеріали її заяви. Всі перелічені вище обставини доводять поважність причин пропуску строку звернення до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 14, 257, 267 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати причини пропуску строку на звернення до суду поважними.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Фастові та Фастівському районі Київської області щодо невиконання постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2011 року по справі № 2-а-2557/11, якою зобовязано Управління Управління Пенсійного фонду України в м.Фастові та Фастівському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату та виплату ОСОБА_1 державної пенсії , як особі, віднесеній до 1 категорії, інваліду 3 групи, відповідно до вимог ст..54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 19.01.2011 року та виплачувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, як особі віднесеній до 1 категорії, інваліду 3 групи відповідно до вимог ст..50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м.Фастові та Фастівському районі вчинити дії щодо належного виконання постанови Фастівського міськрайонного суду від 24.02.2011 року по справі № 2а-2557/11.

Встановити судовий контроль за виконанням Управлінням Пенсійного фонду України в м.Фастові та Фастівському районі Київської області постанови Фастівського міськрайонного суду від 24.02.2011 року по справі № 2а-2557/11.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Фастові та Фастівському районі Київської області подати до Фастівського міськрайонного суду протягом місяця з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання постанови Фастівського міськрайонного суду від 24.02.2011 року по справі № 2а-2557/11.

Постанова може бути оскаржено апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Фастівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя :