Справа № 826/5328/15
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5328/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Старової Н.Е.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Ковтун І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спільного українсько-турецького підприємства "Шеріф Тур LTD" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Спільного українсько-турецького підприємства "Шеріф Тур LTD" до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2015 року в задоволенні адміністративного позову Спільного українсько-турецького підприємства "Шеріф Тур LTD" до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті про визнання протиправним та скасування наказу - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 липня 2011 Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті видано Спільному українсько-турецькому підприємству у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Шеріф Тур LTD» дозвіл на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування (Донецьк - Київ на рейсах № 899/900) серії АС № 000296, а 31.12.2013 видано дозвіл на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування (Донецьк - Київ на рейсах № 587/588) серії УП № 000632.

16 березня 2015 наказом відповідача № 85, відповідно до статті 7 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081, Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176, доручення в.о. Міністра інфраструктури України Єфименка К.О. від 14 лютого 2013 року № 181/25/11-13, наказу відповідача від 30 грудня 2013 року № 1053 «Про введення в дію рішень, прийнятих на засіданні конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут), оголошеного 18 листопада 2013 року», наказу Державної адміністрації автомобільного транспорту від 15 червня 2011 року № 274 «Про введення в дію рішень, прийнятих на засіданні комітету Державтотрансадміністрації з проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міжобласних маршрутах загального користування, проведеного 31 травня 2011 року», враховуючи лист Укртрансінспекції від 19 січня 2015 року № 70/11/16-15, позивача позбавлено дозволів на перевезення пасажирів, згідно переліку, зазначеному в наказі.

Вважаючи такі дії і рішення відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон) забезпечення організації пасажирських перевезень на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласні маршрути), покладається на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Згідно зі статтею 43 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів).

Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081.

Пунктом 4 Порядку № 1081 передбачено, що Укртрансінспекція є організатором на міжміському і приміському маршрутах, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) - далі - Організатор конкурсу.

Підпунктом 3 п. 55 Порядку встановлено, що організатор має право достроково розірвати договір (позбавити дозволу) з автомобільним перевізником у разі порушення ним умов договору (дозволу). У такому разі для роботи на маршруті призначається автомобільний перевізник, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення дії договору (дозволу), який було розірвано (позбавлено), а в разі його відмови чи відсутності - призначати до проведення конкурсу іншого автомобільного перевізника один раз на строк не більш як три місяці.

Як зазначалось вище, 16 березня 2015 року відповідач видав наказ № 85 про позбавлення позивача дозволів.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 1997 року № 176 (далі - Правила), організатор перевезень має право, у разі настання обставин непереборної сили, невідкладно припинити перевезення за маршрутом.

У зв'язку з загостренням ситуації на тимчасового окупованих територіях Луганської та Донецької областях, відповідач вирішив припинити здійснення перевезення пасажирів та продажу квитків на автобусних маршрутах до зупинок, що розташовані, згідно діючим розкладом руху, на території проведення антитерористичної операції (АТО), починаючи з 06 січня 2015 року.

Рух автобусів по маршрутам загального користування, які прямують в напрямку Донецької та Луганської областей та перетинають лінію розмежування, повинен здійснюватися до населених пунктів, що розташовані на підконтрольній Україні території.

Судом в оскаржуваному рішенні вірно встановлено, що цю інформацію було доведено до відома керівників територіальних органів Укртрансінспекції, підприємств автобусних станцій та автоперевізників листами Укртрансінспекцїї від 05 січня 2015 року № 3/11/16-15, № 5/11/16-15, 4/11/16-15.

Крім того, інформація про припинення перевезення пасажирів з 06 січня 2015 року в зоні АТО, була розміщена на офіційному веб-сайті Укрірансіспекції, що також не заперечувалось сторонами.

19 січня 2015 року позивачу було направлено попередження (з метою уникнення загроз життю та здоров'ю пасажирів) про припинення здійснення перевезень за маршрутом Київ - Донецьк.

Однак, 08 березня 2015 року під Кураховим (Донецька область) був зупинений і оглянутий автобус фірми «Шеріф-Тур», що прямував з Києва в Донецьк. В ході огляду виявлені боєприпаси.

Тобто, станом на 08 березня 2015 року, незважаючи на припинення перевезень в зону АТО та попередження від 19 січня 2015 року про необхідність припинення здійснення таких перевезень за маршрутом Київ - Донецьк, позивач продовжував здійснювати перевезення за вказаним маршрутом.

Позивачем дана інформація спростована не була. Доказів того, що в рамках рейсу Київ - Донецьк 08 березня 2015 року перевезення пасажирів не здійснювалось, а квитки не продавались, матеріали справи в собі також не містять.

З наведеного вбачається, що позивач здійснював перевезення пасажирів до міста Донецьк, що як станом на 08 березня 2015 року так і станом на час розгляду справи перебуває в зоні проведення АТО.

Отже, оскільки наведеними вище нормами законодавства відповідачу надано право на дострокове розірвання договору (позбавлення дозволу) автомобільного перевізника у разі, в тому числі, порушення ним умов договору (дозволу), а позивачем порушено умови пасажирських перевезень, Держінспекція скористалась таким правом та позбавила підприємство дозволу на перевезення.

Право відповідача на позбавлення позивача дозволу на перевезення пасажирів в разі порушення умов договору (дозволу) також підтверджується наступним.

Пунктом 1 дозволів серії АС № 000296, серії УП № 000632 (надалі - дозволи) визначено, що перевізник забезпечує безпечне користування послугами пасажирського автомобільного транспорту, належну якість послуг, тощо.

В п. 4 дозволів зазначено, що перевізник виконує вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт», Правил надання послуг пасажирським транспортом, законодавства про захист прав споживачів, інших нормативно-правових актів, що стосуються перевезень пасажирів автомобільним транспортом.

Перевізник узгоджує з Державтоінспекцією тимчасове припинення виконання перевезень, зміни до переліку рухомого складу та зміни паспорту маршруту (п. 14 дозволів).

Оскільки позивачем порушено умови дозволів в частині забезпечення безпечного надання послуг з перевезення пасажирів, щодо не виконання вимог про припиненню руху транспортних засобів в зоні АТО, чим також порушено вимоги статті 30 Закону України «Про автомобільний транспорт», в частині забезпечення дотримання персоналом вимог законодавства про автомобільний транспорт, то колегія судів погоджується з висновком про те, що наказ від 16 березня 2015 року № 85 є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Таким чином правомірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Спільного українсько-турецького підприємства "Шеріф Тур LTD" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.