Справа № 154/1790/15
Суддя: Лященко О. В.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

іменем України

31 серпня 2015 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі Шафатинській О.В.

з участю позивача та представника позивача ОСОБА_1: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області та відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області про визнання неправомірними та скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень та стягнення моральної шкоди, -

встановив:

04 червня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до суду з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області про визнання неправомірними та скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень.

Під час розгляду справи в суді позивач ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_1 заявив про залучення до участі у справі другого відповідача - відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області та заявив додаткові позовні вимоги про стягнення моральної шкоди.

В адміністративній позовній заяві позивачі покликаються на ту обставину, що 30 травня 2015 року рекомендованими листами на їхню адресу надійшли дві постанови про закінчення виконавчих проваджень №45560275 та №43461310 від 21.05.2015 року та від 22.05.2015 року, винесені старшим державним виконавцем Коритнюком Р.О. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Вважають вказані постанови необгрунтованими і незаконними з наступних підстав.

Постанова державного виконавця від 21.05.2015 року про закінчення виконавчого провадження №45560275 стосується ОСОБА_2 Державний виконавець в мотивувальній частині постанови посилається на підставу закінчення згаданого виконавчого провадження на п.9 ч.І ст.49 та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», тобто повернення виконавчою документа без виконання на вимогу суду, або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий лист».

Зазначає, що виконавчий лист у справі №2-а-1075/09, виданий позивачу за його заявою Володимир - Волинським міським судом Волинської області 20 листопада 2014 року на підставі ухвали ВАСУ від 14.11.2012 року, яка набрала законної сили.

При оформленні та видачі виконавчого листа суд першої інстанції допустив помилку, передбачену п.6 ч.І ст.18 Закону, тобто невірно був визначений строк предявлення виконавчого документа до виконання. Замість потрібного строку до 14.11.2015 року, помилково був зазначений строк до 14.11.2013 року.

Відповідно до ч.І ст.25 Закону державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

Заступник начальника ВДВС МРУЮ ОСОБА_3, відкриваючи виконавче провадження від 06.03.2015 року зазначила в своїй постанові, що керувалась ст.ст. 17,19,20,25 Закону, однак не зауважила, що порушує ч.І ст.25 Закону.

Державний виконавець Коритнюк Р.О. виніс постанову від 25.03.2015 року «Про прийняття до виконання виконавчого провадження» не звернувши уваги на вимоги ч.І ст.25 Закону.

Позивач, випадково виявив помилку у вказаному виконавчому листі, що стало підставою для звернення до суду першої інстанції. Суд першої інстанції постановив ухвалу від 17 квітня 2015 року, яка набрала законної сили від 23 квітня 2015 року, та позивачу був виданий виправлений виконавчий лист.

28 квітня 2015 року позивач звернувся з письмовою заявою до державного виконавця, здавши її в канцелярію відповідача разом з додатком до неї копії ухвали від 17.04.2015 року та оригінал виконавчого листа.

З порушенням вимог закону державний виконавець Коритнюк Р.О. діяв стосовно безпідставного закінчення виконавчого провадження №43461310 по відношенню до позивача ОСОБА_1

Підставою для закінчення виконавчого провадження державний виконавець незаконно вирішив застосувати постанову суду апеляційної інстанції від 06 квітня 2015 року, яка на думку позивача, немає жодного відношення до виконавчого листа №2-а-1875/09.

Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження №43461310 від 22.05.2015 року чітко зазначені зобовязання боржника щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії позивачки у відповідності до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на підставі резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції від 21 червня 2011 року.

Зазначає, що суд першої інстанції видав виконавчий лисг №2-а- 1875/09 на підставі ухвали ВАСУ від 15.11.2012 року.

З резолютивної частини постанова суду апеляційної інстанції від 06.04.2015 року вбачається скасування постанови суду першої інстанції від 11.11.2014 року, а не постанови суду апеляційної інстанції від 21.06.2011 року.

Вказує, що постановою суду першої інстанції зобовязання боржника в межах стягнення суми боргу за один місяць було звернуто до негайного виконання, тобто в цій частині воно набрало законної сили.

Просить визнати неправомірними дії щодо закінчення згаданих виконавчих проваджень, визнати згадані виконавчі провадження незаконними та скасувати їх.

Окрім цього, уточнивши позовні вимоги, позивачі зазначають, що внаслідок неправомірних дій начальника ВДВС МРУЮ ОСОБА_4М та її заступника ОСОБА_3, що полягають у неправомірному прийнятті до виконання виконавчих листів, строк пред»явлення яких до виконання закінчився, хоча і помилково зазначений судом першої інстанції. Вказані посадові особи ВДВС МРУЮ повинні були відмовити у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону. В результаті таких неправомірних дій вказаних осіб позивачі змушені були добиватись відновлення свого права в судових інстанціях, чим спричинили позивачам моральну шкоду. Просять визнати їхні дії неправомірними та стягнути з ОСОБА_4 в користь позивача 5000 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_3 10 000 грн., а з ОСОБА_5 5000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, який одночасно представляє інтереси ОСОБА_1, позов підтримав, просить його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви.

Відповідачі - управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області та відділ державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області своїх представників для участі у розгляді справи не направили, подали суду письмові заперечення проти позову та просять відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у запереченнях.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2 та одночасно його як представника позивача ОСОБА_1, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 травня 2015 року рекомендованими листами на їхню адресу надійшли дві постанови про закінчення виконавчих проваджень №45560275 та №43461310 від 21.05.2015 року та від 22.05.2015 року, винесені старшим державним виконавцем Коритнюком Р.О. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Як вбачається з копії оскаржуваної постанови державного виконавця від 21.05.2015 року про закінчення виконавчого провадження №45560275, стягувачем у ній є позивач ОСОБА_2 Державний виконавець в мотивувальній частині постанови посилається на підставу закінчення згаданого виконавчого провадження на п.9 ч.І ст.49 та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», тобто повернення виконавчою документа без виконання на вимогу суду, або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий лист». Вказаний виконавчий лист у справі №2-а-1075/09, виданий позивачу за його заявою Володимир - Волинським міським судом Волинської області 20 листопада 2014 року на підставі ухвали ВАСУ від 14.11.2012 року, яка набрала законної сили. При оформленні та видачі виконавчого листа суд першої інстанції допустив помилку, передбачену п.6 ч.І ст.18 Закону, тобто невірно був визначений строк предявлення виконавчого документа до виконання. Замість потрібного строку до 14.11.2015 року, помилково був зазначений строк до 14.11.2013 року. Дана обставина стверджується ухвалою цього ж суду від 17 квітня 2015 року, яка набрала законної сили від 23 квітня 2015 року, про що позивачу був виданий виправлений виконавчий лист.

Відповідно до ч.І ст.25 Закону державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

Заступник начальника ВДВС МРУЮ ОСОБА_3, відкриваючи виконавче провадження від 06.03.2015 року зазначила в своїй постанові, що керувалась ст.ст. 17,19,20,25 Закону, чим допустила порушення ч.І ст.25 Закону.

Державний виконавець Коритнюк Р.О. виніс постанову від 25.03.2015 року «Про прийняття до виконання виконавчого провадження» не звернувши уваги на вимоги цієї ж норми Закону.

Крім цього, суд вважає, що з порушенням вимог закону державний виконавець Коритнюк Р.О. діяв стосовно безпідставного закінчення виконавчого провадження №43461310 по відношенню до позивача ОСОБА_1

Підставою для закінчення виконавчого провадження державний виконавець незаконно застосував постанову суду апеляційної інстанції від 06 квітня 2015 року, яка немає жодного відношення до виконавчого листа №2-а-1875/09.

Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження №43461310 від 22.05.2015 року, чітко зазначені зобовязання боржника щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії позивачки у відповідності до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на підставі резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції від 21 червня 2011 року. При цьому суд враховує, що суд першої інстанції видав виконавчий лист №2-а- 1875/09 на підставі ухвали ВАСУ від 15.11.2012 року.

З резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції від 06.04.2015 року вбачається скасування постанови суду першої інстанції від 11.11.2014 року, а не постанови суду апеляційної інстанції від 21.06.2011 року. Постановою суду першої інстанції зобовязання боржника в межах стягнення суми боргу за один місяць було звернуто до негайного виконання, тобто в цій частині воно набрало законної сили.

За таких обставин справи суд приходить до висновку, що внаслідок помилкового відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом щодо ОСОБА_2 державними виконавцями було незаконно відкрито виконавче провадження, що потягло за собою постановлення інших постанов, у тому числі й оскаржуваної про закінчення виконавчого провадження, яка з огляду на доводи позивача також не може бути визнана законною. А щодо позивача ОСОБА_1 невірно було зазначено підставу для закінчення виконавчого провадження, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання оскаржуваних постанов про закінчення виконавчих проваджень протиправними та скасування підлягають до задоволення.

Окрім цього, позивачами заявлено позовні вимоги про визнання виконавчих проваджень незаконними та їх скасування.

Дані вимоги не ґрунтуються на законі, і не можуть бути задоволені, оскільки чинним Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено визнання всього виконавчого провадження незаконним, а про їх скасування в розумінні суду скасування постанов про відкриття виконавчого провадження позивачі не заявляли вимог до суду у встановлені законом терміни.

За таких обставин справи в задоволенні цих вимог суд відмовляє.

Крім цього, позивачами заявлено позовні вимоги про визнання неправомірними дій ВДВС МРУЮ в особі начальника відділу ОСОБА_4 та її заступника ОСОБА_3 неправомірними та стягнути з ОСОБА_4 в користь позивача 5000 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_3 10 000 грн., а з старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Волинській області Коритнюка Р.О. 5000 грн. моральної шкоди.

Дані позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Позивачами не заявлено позовних вимог щодо дій, вчинених начальником відділу ОСОБА_4 та її заступником ОСОБА_3 у рамках виконавчих проваджень, що позбавляє можливості суду дати правову оцінку їхнім діям, позивачами не вказано які саме їхні дії є неправомірними та в чому саме вони виражались. За таких обставин справи суд не знаходить підстав для визнання неправомірними дій ВДВС МРУЮ в особі начальника відділу ОСОБА_4 та її заступника ОСОБА_3

Відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення в користь позивачів моральної шкоди, завданої начальником ВДВС МРУЮ ОСОБА_4 та її заступником ОСОБА_3, оскільки не встановлено в чому саме проявлялась протиправність їхніх дій та причинний зв»язок між їхніми діями чи бездіяльністю та моральними стражданнями, понесеними позивачами.

Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, завданої неправомірним діями старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Волинській області Коритнюка Р.О., то скасувавши оскаржувані постанови, винесені цим державним виконавцем, суд з урахуванням того що тяжких наслідків для позивачів в результаті цих дій не настало, з урахуванням глибини їхніх страждань та тривалості для відновлення їхнього порушеного права, вважає це достатньою і справедливою сатисфакцією порушених прав позивачів, а тому в стягненні моральної шкоди з цього державного виконавця відмовляє.

Оскільки позивачам ухвалою суду було відстрочено сплату судового збору до вирішення даного позову, судові витрати, пов»язані з необхідністю сплати судового збору, відповідно до ст. 94 КАС України, суд покладає на сторони відповідно до задоволених вимог.

На підставі наведеного, ст.ст.23, 1167 ЦК України, ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 2, 6, 17, 71, 94, 158, 160 - 163 КАС України, суд-

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області про визнання неправомірними та скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5 щодо закінчення виконавчих проваджень № 45560275 від 21 травня 2015 року та № 43461310 від 22 травня 2015 року, а постанови про їх закінчення - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області про стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в дохід держави по 36 грн. 54 коп. судового збору з кожного.

Стягнути з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області в дохід держави 73 грн. 08 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_6