Справа № 2-а/679/76/2015
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/679/76/2015

Головуючий у 1-й інстанції: Стасюк Р.М.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

25 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Нетішинської міської ради на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Нетішинської міської ради (далі - відповідач) про скасування рішення суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення 70-ї сесії Нетішинської міської ради Хмельницької області 6-го скликання від 27.02.2015 № 70/1697 "Про розгляд звернення ОСОБА_2 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність", яким відмовлено в наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га., яка розташована в м. Нетішин по АДРЕСА_1, для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд; зобов'язати відповідача розглянути на найближчому пленарному засіданні чергової сесії заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га., яка розташована в м. Нетішин по АДРЕСА_1, для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд та прийняти мотивоване рішення.

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.04.2015 адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 13.02.2015 позивач звернувся до Нетішинської міської ради Хмельницької області з заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, що розташована по АДРЕСА_1 в м. Нетішин у власність, для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд.

В заяві позивачем зазначено цільове призначення земельної ділянки, а саме для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд: вказано орієнтовні розміри земельної ділянки - до 0,10 га. До клопотання додано графічні матеріали

Рішенням 70-ї сесії Нетішинської міської ради Хмельницької області VI скликання від 27.02.2015 № 70/1697 "Про розгляд звернення ОСОБА_2 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність" йому відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га. для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 в м. Нетішин з посиланням те, що рішенням 68-ї сесії Нетішинської міської ради Хмельницької області VI скликання від 27.01.2015 № 68/1642 спірна земельна ділянка площею 0,10 га по АДРЕСА_1 в м.Нетішин включена до переліку земельних ділянок, які виставляються для продажу на аукціон або права на які виставляються для такого продажу.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення було порушено вимоги ч. 7 ст. 118 ЗК України та відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на підставі, що не передбачена зазначеною нормою, а тому позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень належить задовольнити.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Частиною 2 ст.77 Закону № 280/97-ВР передбачено, що спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Згідно ст.122 ч.1 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Стаття 59 Закону України "Про землеустрій" визначає, що облік приватних інтересів при проведенні землеустрою на місцевому рівні, полягає у забезпеченні фізичним та юридичним особам рівних можливостей придбання у власність або користування, в тому числі на умовах оренди, земельних ділянок.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Пунктом "г" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах у розмірі не більше 0,10 га.

Разом з тим, за приписами ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді АРК, Раді міністрів АРК, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали і документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 6 ст.118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що цією нормою ЗК України встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Статтею 134 ЗК України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЗК України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до значеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки є те, що спірна земельна ділянка включена до переліку таких земельних ділянок, які виставляються для продажу на аукціон або права на які виставляються для такого продажу відповідно до рішення 68-ї сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 27.01.2015 № 68/1642.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у відповідності до статті 122 Земельного кодексу України, може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Однак відмова відповідача у погодженні проекту землеустрою не містить будь-яких посилань на невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Водночас підстава для прийняття відповідного рішення як те, що право на земельну ділянку виставлено та земельні торги, ч. 3 статті 123 ЗК України не передбачена.

Разом з тим колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що не заслуговують уваги посилання відповідача на норми ч. 3 ст. 136 ЗК України, згідно якої земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів адже, як правильно встановлено судом першої інстанції, спірну земельну ділянку, не включено до переліку земельних ділянок право на які має набуватись на конкурентних засадах.

Так, рішенням 68-ї сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 27.01.2015 року №1642 № "Про перелік земельних ділянок, які виставляються для продажу на аукціон або права на які виставляються для такого продажу" земельну ділянку орієнтовною площею 0,1000 га., яка розташована по АДРЕСА_1, включено до переліку земельних ділянок, які виставляються для продажу на аукціоні або права на які виставляються для такого продажу, та надано територіальній громаді в особі Нетішинської міської ради VI скликання дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в комунальну власність.

Однак зі вказаного рішення не вбачається, що внесена до переліку земельна ділянка, є саме тією земельною ділянкою, яку позивач відзначив у графічному плані та у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою якої відмовлено.

Варто зазначити, що відповідач на виконання ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 у своїх додаткових поясненнях зазначив, що на даний час вирішується питання щодо розробки проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Спірній земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер.

Окрім цього колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовної вимоги про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 13.02.2015 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки приймаючи оскаржуване рішення відповідач діяв протиправно та передчасно.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Нетішинської міської ради залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.