Справа № 2а-2866/10
Суддя: Калько О. С.
Дата ухвалення: 2010-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-2866/10
Провадження № 2866
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2010 Суддя Київського районного суду м. Полтави Калько О.С.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Полтаві в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі в м. Полтаві про перерахунок та нарахування пенсії по інвалідності, що настала в результаті каліцтва внаслідок Чорнобильської катастрофи,-

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі в м. Полтаві про зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити пенсію по інвалідності, що настала в результаті каліцтва внаслідок Чорнобильської катастрофи, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом 1 групи в зв'язку із захворюванням пов'язаним з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. 19.08.2009 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою щодо перерахунку його пенсії відповідно до ст. 50,ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте йому відмовили в проведенні перерахунку посилаючись на Постанову КМУ від 16.07.2008 року за № 654 та Постанову КМУ від 27.12.2005р. за № 1293. Вважає вказану відмову безпідставною та такою, що протирічить ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Конституції України. В зв'язку з чим просив визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії позивачу з 02.06.2005 по 19.08.2010 року в розмірах передбачених ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» по першій групі інвалідності в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком за період із 02.06.2005 по 19.08.2010 року. Зобов»язати відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії позивачу відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», по першій групі інвалідності у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком із 02.06.2005 по 19.08.2010 року, провести виплату нарахованих сум.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність. Від представника відповідача надійшли заперечення, в яких останній просить відмовити в задоволені позову та розглядати справу в його відсутність.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин справа судом розглядалася відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України в порядку письмового провадження.

Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не зявились.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 1 групи, захворювання якого пов'язане з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, що підтверджується посвідченням категорії 1 Серії А № 110959 та Довідкою МСЕК № 0107422 від 02.06.2005 року про встановлення 1 групи інвалідності.

За період після 01.01.2004 року розмір мінімальної пенсії за віком змінювався:

У 2008 році відповідно до статті 58 ЗУ від 28.12.2007 року 107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив: з 1 січня -470 грн., з 1 квітня -481 грн., з 1 липня -482 грн., з 1 жовтня - 498 грн

У 2009 році Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік», прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність становив: з 1 січня 498 грн.,, Відповідно до Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» за № 1646 від 20.10.2009 року, з 1 листопада 2009 року 573 грн., з 01 січня 2010 року 695 грн., з 01 квітня 2010 року 706 грн.

Відповідно до листа та довідки Управління пенсійного фонду України Київського району м. Полтави позивач отримує пенсію відповідно по 1 групі інвалідності за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розмір основної державної пенсії позивача становив 1200 грн., додаткова пенсія в розмірі 149 грн. 40 коп. станом на серпень 2009 року.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивне забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з ч. 4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 1 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 1 групи призначається також щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині визначення мінімальних розмірів пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, було викладено в такій редакції:

« ..для інших інвалідів, щодо, яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою:

по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили

працездатність;

по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності -110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

Вирішуючи питання про пріоритетність одного Закону над іншим, суд виходить з того, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України, мають однакову юридичну силу і Конституцією України не встановлено пріоритету в застосуванні того чи іншого закону перед іншими законами.

Суд також враховує положення мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 року № 4-зп, де зазначено: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована - однопредметними нормативними актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше».

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Тому рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008, № 10-рп/2008 зміни, внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тому по відношенню до 2008 року, з 22.05.2008 року діяли норми ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими встановлено, що розмір пенсій для інвалідів 1 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком, а розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, становить 100% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, на момент звернення до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі в м. Полтаві та за період з 02.06.2005 року (з часу встановлення інвалідності), у позивача існувало право на отримання пенсії у розмірі не менше, ніж 10 мінімальний пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії, що передбачено ст.ст. 50, 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Із статей 50, 54 вказаного Закону випливає, що під час визначення розміру пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно із чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не має.

Суд не бере до уваги положення ч. 3 ст. 28 вищезазначеного Закону, де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та додаткової пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50, 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом не може бути застосована ч.5 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням визначення поняття мінімального пенсії за віком частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не постанови Кабінету Міністрів України та з виконанням приписів ст. 67 Закону № 796.

При розрахунку державної пенсії, передбаченої статтями 50 та 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який установлений у законах про Державний бюджет України на відповідний період, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р. N 231-У встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України» та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання ОСОБА_1 є Управління Пенсійного фонду України в Київському районі в м. Полтаві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає Управління Пенсійного фонду України в Київському районі в м. Полтаві належним відповідачем по даній справі.

Позивачем не пропущений строк позовної давності, що підтверджується діючим законодавством, а саме ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України .

Відповідно до ст. 73 Закону України від 08.02.1995 року № 39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» відповідальність за шкоду, спричинену Чорнобильською катастрофою, встановлюється відповідним законодавством України.

Разом з тим, ч.1 ст. 76 зазначеного Закону передбачено, що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров»ю особи, не обмежується строком давності.

Крім того, згідно із ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на нараховані суми пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідно постанови Київського районного суду м. Полтави від 14.01.2010 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави про зобовязання здійснити перерахунок та нарахувати пенсію по інвалідності, зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та з врахуванням 100% щомісячної додаткової пенсії за віком з 19 серпня 2009 року та провести відповідні виплати.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести виплату недоплаченої пенсії за період із 2 червня 2005 року по 31 грудня 2007 року та 22 травня 2008 року по 18 серпня 2009 року з виконанням приписів ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",за відповідною групою інвалідності по періодах призначення, приймаючи до уваги положення ч.2 ст.162 КАС України (суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень).

Суддя приходить до висновку про протиправність відмови Управління Пенсійного фонду України в Київському районі в м. Полтаві в нарахуванні державної і додаткової пенсій позивачу в розмірах передбачених ч. 4 ст. 54 та ст. 50 , ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави про перерахунок пенсії по інвалідності, суддя виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності .

Судові витрати віднести за рахунок держави

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 49, 50, 54, 62, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 2, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та відмову Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії з 02 червня 2005 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 18 серпня 2009 року в розмірах передбачених ст. 50, ч.4 ст. 54,ст.67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» .

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави здійснити перерахунок державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та з врахуванням приписів ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» по першій групі інвалідності в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком з 2 червня 2005 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 18 серпня 2009 року та провести виплату нарахованих сум.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави здійснити перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з врахуванням приписів ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» по першій групі інвалідності у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком із 02 червня 2005 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 18 серпня 2009 року та провести виплату нарахованих сум.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.С. Калько

29.11.2010