Справа № 2а-4351/10/1370
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року Справа № 876/9902/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Яворського І.О.

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Прогрестехбуд» до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2008 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Прогрестехбуд» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.10.2008 року: № 23443/10/23-219, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 152 389,00 грн., в т.ч. за основним платежем - 116 146,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 36 243,00 грн., № 23444/10/23-2, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 16 803,00 грн., в т.ч. за основним платежем - 11 202,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 5601,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова № 23443/10/23-219 від 01.10.2008 року в частині визначення суми податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на прибуток в сумі 132 787,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що як видно зі змісту проведеної судово-економічної експертизи, підприємством жодних документів, згідно яких проведено коригування вартості даних робіт на суму 56010,00 грн. до перевірки та в подальшому в судові засідання не представлено. Тобто, позивачем безпідставно проведено коригування вартості будівельно-монтажних робіт у четвертому кварталі 2007 року на суму 56010,00 грн. (ПДВ - 11202грн), наданих ЗАТ «Прогрестехбуд».

Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивачем у четвертому кварталі 2007 року безпідставно було занижено податкове зобов'язання з податку на прибуток в розмірі - 19 602,00 грн. (в т.ч. 14002,00 грн. - за основним платежем та 5600,00 грн. - сума штрафних (фінансових) санкцій) та з податку на додану вартість на загальну суму - 11 202,00 грн.

Щодо заниження у першому кварталі 2008 року ТзОВ «Будівельна компанія «Прогрестехбуд» скоригованого валового доходу на суму 408 577,00 грн., суд першої інстанції зазначив, що вказана в акті перевірки сума списання виробничих запасів в І кварталі 2008 року в розмірі 5340764,00 грн. включає в себе вартість сировини та матеріалів, вартість запасних частин, вартість ПММ, вартість інших матеріальних запасів і була списана в дебет наступних субрахунків. Тобто, позивачем не було занижено суму скоригованого валового доходу та досягнуто економії по статті матеріальні витрати в сумі 125699,88 грн. Дані обставини підтверджуються первинними документами, даними бухгалтерського обліку.

Що стосується доводів ДПІ про те, що в процесі проведення перевірки встановлено, що згідно актів виконаних робіт в 1 кварталі 2008 року використано матеріальних запасів для здійснення будівельно-монтажних робіт на загальну суму 4949141 грн., а згідно даних бухгалтерського обліку платника податків в 1 кварталі 2008 року використано виробничих запасів на суму 5340764,00 грн., суд першої інстанції вказав, що відповідачем безпідставно не взято до уваги, що крім використання виробничих запасів саме для здійснення будівельно-монтажних робіт, виробничі запаси були використані також і для виробництва готової продукції, ремонту автотранспорту, заправкою паливно-мастильних матеріалів та ремонту механізмів.

Суд першої інстанції, з врахуванням аналізу наявних матеріалів справи та змісту висновку судово-економічної експертизи від 20.06.2014 року № 2904, дійшов до переконання про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 23443/10/23-219 від 01.10.2008 року в частині визначення ТзОВ «Будівельна компанія «Прогрестехбуд» суми податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на прибуток в сумі 132787,00 грн. слід визнати протиправним та скасувати, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою з неповним та неправильним встановленням обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2014 року в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт, з посиланням на Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств», вказує на те, що у перерахунку приросту (убутку) балансової вартості запасів приймають участь ті запаси, витрати на придбання яких включаються до складу валових витрат. Понесені платником податків витрати на придбання товарів, сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів, тобто запасів, мають бути компенсовані доходом внаслідок їх використання у господарській діяльності.

Апелянт зазначає, що документом, який буде підтверджувати факт використання платником податків у господарській діяльності придбаних товарів із врахуванням специфіки господарської діяльності позивача, а саме будівництва, буде Акт приймання виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-2в). В процесі проведення перевірки було встановлено, що згідно актів виконаних робіт в 1 кварталі 2008 року використано матеріальних запасів для здійснення будівельно- монтажних робіт на загальну суму 4 949 141 грн. Згідно даних бухгалтерського обліку платника податків в 1 кварталі 2008 року використано виробничих запасів на суму 5 340 764 грн. Різниця між фактичними даними, що підтверджені первинними документами та даними бухгалтерського обліку складає 408 577 грн.

Відтак за результатами перевірки і був зроблений висновок, що платником податків не підтверджено факт використання виробничих запасів в сумі 408 577 грн. у господарській діяльності, оскільки до перевірки не надані відповідні акти приймання виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-2в).

Розрахунок приросту (убутку) балансової вартості запасів, що є додатком № 1 до декларації з податку на прибуток, здійснюється за «формулою», яка передбачена розрахунком. Зокрема, при розрахунку приросту (убутку) балансової вартості запасів враховується вартість запасів, які використані не в господарській діяльності

Враховуючи, відсутність первинних документів, які б підтверджували факт використання запасів у господарській діяльності на суму 408 577 грн. ця сума піддягає відображенню у розрахунку приросту (убутку) балансової вартості запасів у графі «запаси, використані не в господарській діяльності», оскільки доказів зворотнього позивачем під час проведення перевірки надано не було.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ДПІ у Франківському районі м. Львова в період з 28.07.2008 року по 08.09.2008 року було проведено виїзну планову перевірку ТзОВ «Будівельна компанія «Прогрестехбуд» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2005 року по 31.03.2008 року, за результатами якої складено Акт № 3195/23-2/33316751 від 17.09.2008 року.

В ході проведення перевірки встановлено, крім інших порушень, порушення ТзОВ «Будівельна компанія «Прогрестехбуд»:

1) п.4.1. ст.4, п.5.9 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (із внесеними змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на суму 116146,00 грн. (в тому числі за четвертий квартал 2007 року на суму 14002 грн., за І квартал 2008 року на суму 102144 грн.);

2) п.п.7.3.1 п.7.3. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 11202 грн. (в т.ч. за жовтень 2007 року - 11202 грн.);

На підставі Акту перевірки № 3195/23-2/33316751 від 17.09.2008 року ДПІ у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області прийнято оспорювані податкові повідомлення-рішення:

1) № 23443/10/23-219 від 01.10.2008 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 152 389,00 грн., в т.ч. 116146 грн. - за основним платежем та 36 243,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

2) № 23444/10/23-2 від 01.10.2008 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 16803,00 грн., в т.ч. 11202,00 грн. - за основним платежем та 5601,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Встановлено, що 3 жовтня 2007 року між ТзОВ «Будівельна компанія «Прогрестехбуд» (підрядник) та ЗАТ «Прогрестехбуд» («замовник») укладено договір підряду № 03-07/03-10, згідно якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується організувати та здійснити на умовах цього договору виконання комплексу будівельно-монтажних робіт при реконструкції 8-поверхової існуючої будівлі під житловий будинок по вул. Пасічна, 133 у м. Львові. Підрядник виконує передбачені Договором роботи, здає в обумовлені строки замовнику, а замовник приймає та оплачує виконані роботи. Підрядник зобов'язується виконати та здати виконані роботи до 31 грудня 2008 року.

Згідно акту приймання виконаних підрядних робіт № 1-10 від 31.10.2007 року фактичні об'єми виконаних підрядником будівельних робіт, які підлягають включенню до реалізації робіт за жовтень 2007 року, згідно зазначеного договору, становлять 82199 грн. (без ПДВ), однак, підприємством в 4 кварталі 2007 року проведено коригування вартості будівельно-монтажних робіт згідно даного акту на суму 56010,00 грн., а саме в розділі 5 акту «Інші супутні витрати» вартість будівельно-монтажних робіт зменшується на суму «Витрат, пов'язаних з відрядженням працівників підрядних організацій на будови за квітень-жовтень 2007 року».

Відповідно до ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами, (п.4.1 та п.4.1.1 п.4.1).

Згідно вимог п.п.11.3 п.11.3 ст.11 зазначеного Закону: «датою збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу,у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником податку».

Згідно з вимогами п.п.7.3.1 п.7.3. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а в разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Як видно із змісту проведеної судово-економічної експертизи від 20.06.2014 року № 2904 ТзОВ «Будівельна компанія «Прогрестехбуд» жодних документів, згідно яких проведено коригування вартості даних робіт на суму 56010,00 грн. до перевірки та в подальшому в судові засідання представлено не було.

Тобто, позивачем у четвертому кварталі 2007 року безпідставно проведено коригування вартості будівельно-монтажних робіт на суму 56010,00 грн., в результаті чого занижено скоригований валовий дохід. Вказане порушення призвело до заниження позивачем і податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 11202,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що ТзОВ «Будівельна компанія «Прогрестехбуд» у четвертому кварталі 2007 року безпідставно занижено податкове зобов'язання з податку на прибуток в розмірі - 19 602,00 грн. (в т.ч. 14002,00 грн. - за основним платежем та 5600,00 грн. - сума штрафних (фінансових) санкцій) та з податку на додану вартість на загальну суму - 11 202,00 грн.

Щодо заниження ТзОВ «Будівельна компанія «Прогрестехбуд» скоригованого валового доходу на суму 408577,00 грн. та використання матеріальних ресурсів для здійснення будівельно-монтажних робіт на загальну суму 4 949141,00 грн., хоча згідно даних бухгалтерського обліку в 1 кварталі 2008 року підприємством списано виробничих запасів в сумі 5 340 764,00 грн:

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» передбачено, що підприємство самостійно визначає облікову політику; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановленим цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форму внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів.

Відповідно до вимог п.3.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Господарські операції повинні бути підтверджені первинними документами. Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.п.2.1 п.2 Положення про документальне збереження записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704).

Вимоги щодо складання акту форми КБ- 2в на момент перевірки встановлювались наказом Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21.06.2002 року № 237/5 «Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві», на який посилається податковий орган в акті перевірки від 17.09.2008 року. Згідно даного акту зазначена форма документу складається: «для визначення вартості виконаних обсягів підрядних робіт та проведення розрахунків за виконані підрядні роботи і поширюється на будівельні підприємства та будівельні структурні підрозділи підприємств усіх видів економічної діяльності незалежно від форм власності, що виконують будівельні та монтажні роботи, роботи з капітального та поточного ремонту будівель і споруд та інші підрядні роботи із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ та організацій державної форми власності. Для підприємств, що виконують роботи з поточного ремонту господарським способом, складання вищезазначеної форми не є обов'язковим».

На підставі наведеного, складання акту приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в є обов'язковим для організацій, що виконують будівельні роботи із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ та організацій державної форми власності, а не за рахунок всіх джерел фінансування, як зазначено у акті перевірки № 3195/23-2/33316751 від 17.09.2008 року.

Тобто, акт КБ-2в призначений для визначення вартості виконаних обсягів підрядних робіт та проведення розрахунків за виконані підрядні роботи і не є первинним документом, що підтверджує списання товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п.2 ст.9 цього Закону).

Матеріалами справи підтверджено, що ТзОВ «Будівельна компанія «Прогрестехбуд» займається декількома видами діяльності (виконання будівельно-монтажних робіт, виготовлення готової продукції, надання в оренду майна тощо), тому на підприємстві (згідно з Планом рахунків) ведеться облік виробництва по субрахунках за таким видами діяльності:

- 231 Виробництво будівельно-монтажних робіт (БМР)

- 232 Виробництво готової продукції

- 233 Виробництво автотранспорт

- 234 Виробництво ремонт механізмів

- 236 Витрати на ремонт основних засобів

- 237 Витрати автотранспорту

- 239 Обслуговуюче виробництво.

Інформація про матеріальні витрати на виконання будівельно-монтажних робіт з первинних документів накопичується та групується в облікових реєстрах: матеріальних звітах (ф.№ М-19), звітах про обіг основних матеріалів (ф.№ М-29) відповідно до норм ДБН.

Фактичні витрати матеріалів на виконання будівельно-монтажних робіт за об'єктами обліку відображаються в облікових регістрах на підставі матеріальних звітів, підписаних матеріально відповідальними особами. Вартість використаних матеріалів включається до виробничої собівартості будівельно-монтажних робіт по дебету субрахунку 231 «Виробництво БМР» з кредиту субрахунку 201 «Сировина й матеріали».

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що по рахунку 20 «Виробничі запаси» ведеться облік не тільки будівельних матеріалів, а й паливо-мастильних матеріалів,запчастин, шин, канцтоварів тощо, які не включається в акти приймання виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-2в) та не списуються в дебет субрахунку 231 «Виробництво БМР», а відображаються по дебету субрахунків 232, 232, 235 і рахунків 91, 92, 94, оскільки вони використовуються для забезпечення допоміжного виробництва і для їх списання використовуються інші первинні документи.

Списання паливо-матеріальних матеріалів (далі ПММ) для цілей господарської діяльності здійснюється на підставі шляхових листів, виходячи з норм конкретного автомобіля чи механізму і фактичного пробігу або часу роботи.

Згідно даних головної книги в дебет субрахунку 231 «Виробництво БМР» з кредиту субрахунку 201 «Сировина й матеріали» списано матеріальні ресурси на суму 4823441,12 грн.

Тому вказана в акті перевірки сума списання виробничих запасів в І кварталі 2008 року в розмірі 5340764,00 грн. включає в себе вартість сировини та матеріалів, вартість запасних частин, вартість ПММ, вартість інших матеріальних запасів і була списана в дебет наступних субрахунків:

- 231«Виробництво БМР» - 4823441,12 грн.;

- 232«Виробництво готової продукції» - 246 379,88 грн.;

- 233 «Виробництво автотранспорт» - 197 834,08 грн.;

- 234 «Виробництво ремонт механізмів» - 73 110,53 грн.

Із зазначеного випливає, що підприємство не занижувало суму скоригованого валового доходу та досягла економії по статті матеріальні витрати в сумі 125699,88 грн. (4949141,00 - 4823441,12).

Крім того, позивачем долучено ряд доказів для документального підтвердження операцій зі списання товарно-матеріальних цінностей за І квартал 2008 року, а саме: звіти про витрати основних матеріалів у будівництві в співставленні з виробничими нормами (М-29), матеріальні звіти, виробничі звіти, акти на списання непридатних інструментів, спецодягу, захисних засобів і інвентарю, акти про переробку матеріалів, акти про розхід металів, акти на списання матеріалів, акти на списання запчастин по автотранспортній базі, акти на списання, калькуляції, подорожній лист вантажного автомобіля (ТП № 2), маршрутний лист руху вантажного автомобіля, змінний рапорт машиніста, подорожній лист легкового автомобіля (ТП № 3) та маршрутний лист водія легкового автомобіля.

Матеріалами справи та висновком експертизи підтверджено, що підприємством у І кварталі 2008 року списано виробничих запасів на суму 5340765,61 грн. (Дт 23 «Виробництво» Кт 20 «Виробничі запаси») та МШП на суму 16955,69 грн. (Дт 23 «Виробництво» Кт 22 «МШП».

Відповідачем безпідставно не взято до уваги , що крім використання виробничих запасів саме для здійснення будівельно-монтажних робіт, виробничі запаси були використані також і для виробництва готової продукції, ремонту автотранспорту, заправкою паливно-мастильних матеріалів та ремонту механізмів. Зокрема, списання матеріалів на виготовлення готової продукції на суму 246379,88 грн. підтверджується відповідними матеріальними звітами копії яких долучені до матеріалів справи. Згідно ж Правил визначення вартості будівництва ДБН Д. 1.1-2000, затверджені наказом Держбуду України від 27.08.2000 р.№ 174 (в редакції наказу Держбуду України від 17.06.2003 р.№ 85) та п.п.3.1.10 цих Правил прямі витрати враховують у своєму складі заробітну плату робітників, вартість експлуатації будівельних машин і механізмів та матеріалів, виробів, конструкцій. Вони визначаються в локальних кошторисах шляхом множення визначеної за ресурсними елементними кошторисними нормами кількості трудових і матеріально-технічних ресурсів, необхідних для виконання обсягів робіт, обчислених за робочими кресленнями, на відповідні поточні ціни цих ресурсів.

Зі змісту висновку № 2904 судово-економічної експертизи, у акті перевірки від 17 вересня 2008 року № 3195/23-2/33316751 відсутні результати дослідження облікових документів ТзОВ «Будівельна компанія «Прогрестехбуд», на підставі яких підприємством проводилось списання товарно-матеріальних цінностей у І кварталі 2008 року, та співставлення зазначених у них даних з даними бухгалтерського обліку товариства.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 23443/10/23-219 від 01.10.2008 року, в частині визначення суми податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на прибуток в сумі 132787,00 грн. (152389,00 грн-19602,00 грн = 132787,00грн) є протиправним та підлягає скасуванню, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволено частково позовні вимоги ТзОВ «Будівельна компанія «Прогрестехбуд» до ДПІ у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 8 жовтня 2014 року у справі №2а-4351/10/1370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Прогрестехбуд» до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.П. Сеник

І.О. Яворський

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 01.09.2015 року.