Справа № 2-а-869/10
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2010-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2010 року м.Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Гамули Б.С., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Камінь-Каширської районної державної адміністрації (далі ОСОБА_2) про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2010 рік та зобов`язання здійснити перерахунок і виплачувати допомогу на оздоровлення,

встановив :

ОСОБА_1 15 листопада 2010 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що згідно ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі-Закону) вона як інвалід І групи І категорії має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат.

ОСОБА_2 згадана допомога у 2010 році виплачена їй у розмірі 120 грн.

На її вимогу провести виплату допомоги на оздоровлення у належному розмірі відповідач відмовив.

Просить визнати протиправними дії щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення у 2010 році не у повному розмірі, стягнути недоплачену допомогу, зобов`язати перерахувати і виплатити таку допомогу за 2010 рік та виплачувати її в майбутньому в розмірі, передбаченому ст.48 Закону.

Відповідачем 6 грудня 2010 року подано письмове заперечення, де зазначено про невизнання позову. Свої заперечення відповідач обгрунтовує відсутністю у діях ОСОБА_2 порушень закону, оскільки у 2010 році щорічна допомога на оздоровлення позивачу виплачена в розмірі 120 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стверджує, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення проведена позивачу в межах визначених державною на такі цілі бюджетних асигнувань.

Просить у задоволенні позову відмовити, а справу розглядати у відсутності представника ОСОБА_2.

Позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судом установлено, стверджується відповідним посвідченням, що ОСОБА_1 належить до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії.

Відповідно до витягу із акту огляду МСЕК позивачу з 3 вересня 1999 року довічно встановлена інвалідність І групи, причиною якої визнано захворювання, пов`язане із наслідками Чорнобильської катастрофи.

Однією із форм соціального захисту потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи населення відповідно до ст.48 Закону є надання щорічної допомоги на оздоровлення, у тому числі інвалідам І групи, яким є позивач, в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Згідно довідок відповідача позивачу ОСОБА_2 у жовтні 2010 року виплачено щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 120 грн, керуючись при цьому постановою КМУ від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Положення ст.48 Закону є чинним і підлягало застосуванню при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення у 2010 році.

Посилання відповідача на правомірність застосування при визначенні розміру оспорюваної допомоги згаданою постановою КМУ є безпідставним з огляду на визнання рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року неконституційним положення п.п.11, п.28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, яким визначення розміру щорічної допомоги на оздоровлення віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме стаття 48 Закону та законодавство щодо розміру мінімальної заробітної плати на 2010 рік, а не згадана постанова КМУ, оскільки остання істотно звужує обсяг раніше встановлених законом прав.

Не мають правового значення і твердження відповідача про відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом розмірів щорічної допомоги на оздоровлення як на причину невиконання державою взятих на себе зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

За таких обставин суд вважає протиправними дії ОСОБА_2 щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення у 2010 році не у повному розмірі.

Не підлягає до задоволення вимога позивача про застосування такого способу захисту порушеного права як стягнення на її користь щорічної допомоги на оздоровлення, оскільки стягненню підлягають кошти у конкретному розмірі, нараховувати та виплачувати які зобовязане ОСОБА_2, в звязку з чим суд не може перебирати на себе функції державного органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача нараховувати і виплачувати їй згадану допомогу в розмірі згідно ст.48 Закону і надалі, оскільки судовому захисту підлягає право особи у разі його порушення, невизнання або оспорювання і на даний час невідомо, чи буде порушено таке право позивача в майбутньому.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 183-2 КАС України, ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Камінь-Каширської районної державної адміністрації щодо невиплати ОСОБА_1, як інваліду І групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у розмірі пяти мінімальних заробітних плат згідно ч.4 ст.48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними.

Зобов`язати управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Камінь-Каширської районної державної адміністрації провести нарахування та виплату ОСОБА_1, як інваліду І групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, як це передбачено ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ст.53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» та виплаченої суми.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання її копії апеляційних скарг, копії яких одночасно надсилаються особами, які їх подають, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

З оригіналом згідно

Суддя Камінь-Каширського

районного суду ОСОБА_3