Справа № 826/7054/15
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7054/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

03 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.07.2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (замовник ОСОБА_2, розробник - ТОВ «Ліга-Експерт», договір про надання послуг від 12.11.2013 № 97).

Зобов'язано Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно розглянути та прийняти рішення по суті проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (замовник ОСОБА_2, розробник - ТОВ «Ліга-Експерт», договір про надання послуг від 12.11.2013 № 97) в межах законодавства України станом на дату його (проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) подання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Представник Головного управління Держгеокадастру у м. Києві заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Позивач та представник відповідача Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради не з'явився, будучи належним чином повідомленим, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

В судовому засідання представником Головного управління Держгеокадастру у м. Києві заявлено клопотання про заміну відповідача Головного управління Держземагентсва у м. Києві на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві.

Колегією суддів, вказане клопотання задоволено, проведено заміну відповідача з Головного управління Держземагентсва у м. Києві на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, як громадянка України, реалізуючі процедуру, передбачену ст.. 186, 186-1 Земельного кодексу України, через ТОВ «Ліга Експерт» для отримання земельної ділянки у власність звернулась до Головного управління Держземагенства у місті Києві та Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) для отримання передбаченого законом висновку щодо погодження проектної документації на земельну ділянку.

За наслідком розгляду звернень позивача (в особі проектної організації), відповідачами було надано негативні висновки.

Так, Департамент містобудування та архітектури мотивував свій висновок від 01.04.2015 року відсутністю детального плану території селища Биківня, що в силу положень п.3 статті 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» забороняє передачу земельних ділянок у власність чи користування для містобудівних потреб.

Головне управління Держземагентства у м. Києві надало негативний висновок від 21.01.2015 року, який мотивований викладеними в кількості 10-ти пунктів зауважень до документації із землеустрою.

Положеннями ч. 15-7 ст. 186 Земельного кодексу України, встановлено:

Оригінал відповідної документації із землеустрою подається розробником для погодження територіальному органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а іншим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та іншим суб'єктам, які здійснюють погодження документації із землеустрою, - копії такої завіреної розробником документації.

Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб'єкти, визначені цією статтею, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії цих висновків є необмеженим.

Підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Поряд з цим, у відповідності до ч. 4-8 ст. 186-1 Земельного кодексу України, встановлено, що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати:

додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій";

надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями;

проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Позивач мотивує свої позовні вимоги до висновку Головного управління Держземагенства у місті Києві тим, що в силу положень ст. 25 ЗУ «Про землеустрій», відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується:

- у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою;

- в електронній формі - електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису.

Тобто, Головне управління Держземагенства у місті Києві намагається перебрати на себе функції органу, що має повноваження проводити експертизу землевпорядної документації.

Окрім того, обов'язковій державній експертизі поданий позивачем через розробника проект землеустрою не підлягає.

Так положенням ч.17 ст. 186 Земельного кодексу України, вказано, що підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Тобто, у реалізації змісту вказаної норми кодексу уповноваженим суб'єктом здійснюється оцінка на предмет відповідності документації із землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Вказане, в тому числі положення ст. 25 Закону України «Про землеустрій», жодним чином не зумовлює відсутність підстав для перевірки та оцінки результату роботи сертифікованого інженера-землевпорядника, оформленого проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки. По суті, положення ст. 186, 186-1 Земельного кодексу встановлюють певний етап контролю (з боку держави за «продуктом», підготовленим сертифікованим інженером-землевпорядником) для забезпечення відповідності документації із землеустрою вимогам профільного законодавства.

Оскільки, у висновку від 21.01.2015 року зазначено зауваження відносно невідповідності поданого проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації, які не спростовано та не заперечно позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог в цій частині позову та обґрунтованість оскаржуваного рішення вказаного суб'єкта владних повноважень.

Щодо Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) колегія суддів зазначає наступне.

Відповідач мотивував своє рішення положенням ч. 3 ст.24 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038-VI, згідно якої, у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Обґрунтованим є покликання позивача на зміст п. 6-1 Прикінцевих положень вказаного вище закону України № 3038-VI, яким встановлено, що дія частин третьої та четвертої статті 24 цього Закону до 1 січня 2015 року не поширюється на території, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій.

Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно (ч.2. ст.. 255 Цивільного кодексу України).

Оскільки, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки було подано до відповідача через засоби поштового зв'язку 26.12.2014 року, то такі документи повинні бути розглянуті в рамках та у відповідності до законодавства, яке діяло на час подання такого клопотання (звернення), якщо інше не встановлено законом (зокрема положеннями щодо зворотної його дії у часі).

Жодних мотивів та підстав поширення дії ч.3 ст. 24 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038-VI на проект землеустрою, який було подано 26.12.2014 року засобами поштового зв'язку, відповідачем суду не доведено.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов в частині висновку від 01.04.2015 року підлягає задоволенню частково, оскільки відповідний проект землеустрою не був перевірений по суті на предмет наявності або відсутності недоліків, згідно вимог ч. 17 ст. 186 Земельного кодексу України.

А тому, керуючись наведеним та положеннями ч. 2 ст. 11 КАС України, суд першої інстанції правомірно вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав Департамент містобудування та архітектури ВО КМР (КМДА) повторно розглянути та прийняти рішення по суті відносно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_5.

Крім того, клопотання позивача про встановлення відповідачу строку для надання звіту про виконання судового рішення, то відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Тобто, встановлення такого обов'язку є правом, а не обов'язком суду.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.07.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: О.Г. Хрімлі

А.Ю. Коротких

Повний текст ухвали виготовлено 04.09.2015 року.

.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.