Справа № 2а\839\2010
Суддя: Кондус Л. А.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/839/2010
ПОСТАНОВА

іменем України

02.12.2010 року cмт. Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кондус Л.А.., при секретарі Горват Н.Є., за участю: прокурора Томаківського району Маслюкова К.О. та старшого державного виконавця Макарової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка адміністративну справу за адміністративним позовом прокурора Томаківського району Дніпропетровської області до відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання постанови про закриття виконавчого провадження незаконною та її скасування,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Томаківського району Дніпропетровської області звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.02.2010 року незаконною та її скасування, мотивуючи наступним.

Згідно виконавчого листа № 2-350, виданого 04.05.2006 року Томаківським районним судом, відділом ДВС Томаківського РУЮ, який є відповідачем по справі, стягувались аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05.04.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконання зазначеного виконавчого листа було покладено на державного виконавця відділу ДВС Томаківського РУЮ ОСОБА_4

11.02.2010 року державним виконавцем відділу ДВС Томаківського РУЮ ОСОБА_4 на підставі п.6 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у звязку із закінченням передбаченого строку по виконавчому документу (дитина досягла повноліття).

Згідно вимог п.4 ст. 194 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

В ході перевірки виконавчого провадження про примусове стягнення аліментів з ОСОБА_1 встановлено, що на момент винесення постанови про закриття виконавчого провадження, у ОСОБА_1 станом на 23.03.2008 року існувала заборгованість із виплати аліментів в сумі 4009 грн. 92 коп., яка на момент винесення постанови про закриття виконавчого провадження не була ліквідована.

Тобто, при винесенні постанови про закриття виконавчого провадження державним виконавцем відділу ДВС Томаківського РУЮ ОСОБА_4 була невірно застосована норма п.6 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження, у звязку з чим прокурором Томаківського району 06.10.2010 року внесено протест, на вище зазначену постанову про закриття виконавчого провадження з вимогою його скасування, як такого, що суперечить закону.

Проте, вказаний протест прокурора Томаківського району, без жодних законних підстав, відділом державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції був відхилений, в звязку з чим, прокурор відповідно до ст. 21 Закону України „Про виконавче провадження звернувся до суду з даним адміністративним позовом про визнання акта незаконним.

В судовому засіданні прокурор підтримав свої позовні вимоги і просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача - відділу ДВС Томаківського РУЮ ст.державний виконавець Макарова І.В. проти позову заперечує та надала письмове заперечення на вищезгадний позов, при цьому просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову, мотивуючи наступним.

24.05.2006 року на підставі ст. 24 Закону України „Про виконавче провадження державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої була направлену на адресу сторін виконавчого провадження. Одночасно боржнику також було направлено виклик державного виконавця на 29.05.2006 року та був письмово попереджений, що згідно ст.164 КК України він може бути притягнутий в судовому порядку до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. В подальшому боржник на виклики не зявлявся, аліменти на утримання дитини сплачував не в повному обсязі. Так за 2007-2008 роки ОСОБА_1 було сплачено на користь стягувача лише 120 грн.

Згідно відповідей реєструючих органів ( БТІ, РЕР ДАІ УМВС, ІДНТ), які надійшли до відділу ДВС у боржника відсутнє індивідуальне майно, яке належить боржнику на праві приватної власності. За місцем мешкання боржника також відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення, про що в присутності понятих було складено відповідний акт державного виконавця. Після проведення всіх необхідних виконавчих дій щодо встановлення майна належного боржнику, 11.02.2020 року державним виконавцем, керуючись п.6 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, при цьому повязує з тим, що після закінчення передбаченого законом строку для стягнення аліментів змінюється вид їх стягнення, як періодичних платежів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії; державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в виконавчому документі, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Державним виконавцем передчасно була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-350, виданого 04.05.2006 року Томаківським районним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05.04.2006 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки боржником не сплачена заборгованість за сплатою аліментів в сумі 4009,92 грн., а державним виконавцем не в повному обсязі проведено виконавчі дії щодо примусового стягнення боргу зі сплати аліментів.

З огляду на вищевикладене вбачається, що державний виконавець зясував майновий стан боржника шляхом направлення запитів до реєструючих органів, на які отримав відповіді про відсутність нерухомого майна у власності боржника, та шляхом перевірки майнового стану за місцем проживання останнього, що підтверджується актом державного виконавця від 13.01.2010 р.

Але в матеріалах справи відсутні відомості, які б засвідчували про не перебування боржника на обліку в УПФУ та неотримання ним ніякого виду пенсії, про не перебування на обліку у Томаківському районному центрі зайнятості, адже за рішенням суду щодо стягнення аліментів може бути звернено стягнення на такий вид доходу, як допомога по державному соціальному страхуванню та допомога по безробіттю.

Законом України «Про виконавче провадження» також встановлені умови звернення стягнення на майно боржника. Так, у разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд і якщо він не працює і не одержує дохід, то стягнення звертається на майно боржника.

Державний виконавець у запереченні зазначає, що боржник не зявлявся на виклики до відділу ДВС, але ніяких заходів щодо його явки та зясування причин неявки не застосовував.

Відповідно до п.6 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження державним виконавцем 11.02.2010 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в звязку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Але частиною четвертою ст. 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. В даному випадку під час закінчення виконавчого провадження боржник мав несплачену заборгованість зі сплати аліментів, а виконавчі дії щодо її примусового стягнення були проведені не в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч.2 п.1 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,4, 5, 7, 9, 11, 12, 14, 60, 69-71, 94, 99, 159-163, 167 КАС України, ст.ст. 21, 36-1 Закону України „Про прокуратуру, ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження, ст. 194 Сімейного кодексу України, Інструкцією про проведення виконавчих дій, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов прокурора Томаківського району Дніпропетровської області до відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання постанови про закінчення виконавчого провадження незаконною та її скасування - задовольнити.

Визнати незаконною постанову від 11 лютого 2010 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 2050156, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-350, виданого 04.05.2006 року Томаківським районним судом, винесену старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції ОСОБА_4 та скасувати її.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Томаківський районний суд подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАСУ, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя : Л.А.Кондус