Справа № 348/3051/13-а
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 р. Справа № 876/15381/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Попка Я. С.,

за участю секретаря судового засідання - Сердюк О. Ю.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2013 року в справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2013 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області зареєстровано позовну заяву управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області надміру виплаченої пенсії у розмірі 173194,07 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 подала завідомо неправдиві дані для призначення пенсії по втраті годувальника, у зв'язку з чим виникла переплата на загальну суму 173194,07 грн.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03 грудня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що вини пенсіонера у виникненні переплати пенсії не встановлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем - управлінням Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - суми пенсії, надміру виплачені внаслідок зловживань з боку пенсіонера підлягають поверненню пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що відповідач перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області і отримувала пенсію по втраті годувальника з 23 квітня 2008 року по 01 серпня 2012 року.

25 березня 2009 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до позивача про призначення пенсії по втраті годувальника. Пенсія відповідачу була призначена на підставі довідки про трудовий стаж ОСОБА_2 з 03 травня 2004 року по 30 серпня 2006 року в ПП «ОСОБА_3» в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» і довідки про його заробітну плату за цей період від 02 березня 2009 року, виданої приватним підприємством ОСОБА_3

Згідно листа управління Пенсійного фонду Російської федерації в Невському районі Санкт-Петербурга від 15 травня 2012 року № 04/А397 ОСОБА_2 на роботу в ПП «Штрайх» не приймався, в результаті чого позивачем було зроблено висновок, що довідки, на підставі яких ОСОБА_1 було призначено пенсію по втраті годувальника є неправдивими.

Управлінням Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області було припинено виплату ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника та здійснено розрахунок переплати пенсії по пенсійній справі № 163474, відповідно до якого сума переплати пенсії склала 173194,07 грн.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Держава у відповідності до вимог Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Соціальну захищеність пенсіонерів гарантує Закон України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ст. 1 даного Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом, яке здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Окрім цього, згідно із нормою ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки надмірна виплата пенсії ОСОБА_1 сталась не з її вини, вказана сума переплаченої пенсії не підлягає стягненню з пенсіонера, а посилання апелянта на ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області - залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 03 грудня 2013 року в справі № 348/3051/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Я. С. Попко

Ухвалу складено в повному обсязі 25 серпня 2015 року.