Справа № 2018/2-а-7968/11
Суддя: Єфіменко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2018/2-а-7968/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2011 року Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України у Київському районі м. Харкова про перерахунок та виплату пенсії особі, постраждалій внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, -

Встановив :

У серпні 2012 року Позивач звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що є особою, постраждалою від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії інвалідом 2 групи. Просила поновити строк звернення до суду з 01.01.2005р. зобовязати відповідача перерахувати та виплатити пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75%мінімальної пенсії за віком встановленому ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за періоди з 01.01.2005 р. по 31.12.2007 р.; з 22.05.2008р. по 31.07.2011р.та з 01.08.2011р. довічно.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.09.2011р. відкрито скорочене провадження у справі (а.с. 18).

Відповідач позов не визнав у повному обсязі, в запереченнях від 14.10.2011р. посилався на

відсутність доказів поважності пропуску строку звернення до суду, передбаченого ст..99 КАС України призначення пенсії на підставі ЗУ№796-ХІІ, а не ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03. Застосування відповідно до ч.7 с. 54 Закону №796-ХІІ - порядку обчислення пенсії передбаченого Постановою КМУ "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" від 3.01.2002р. №1, п.б ч.1 передбачений розмір для обрахування пенсії - 19 грн. 91 коп. безпідставність посилань позивача на ч.3 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.1 ст. 28 цього Закону і, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" набув чинності з 01.01.2004 року, а ст. 28 в наведеній редакції з 12.01.2005 року. Відповідно до ч. 5 ст. 54 ЗУ №796-ХІІ порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. На реалізацію вказаної норми ЗУ №796-ХІІ діяли: - з 03.01.2002 постанова КМУ"Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" від 3 січня 2002 р. №1; - з 28.05.08р. постанова КМУ" Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008р. №530; - з 16.07.08р. постанова КМУ "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" від 16.07.2008р.№654. Внаслідок змін, внесених 01.01.08 р. Законом України '"Про державний бюджет на 2008 рік" до ЗУ №796-ХІІ, у ст. 54 ЗУ №796-ХІІ передбачено, що розміри пенсій інвалідам ЧАЕС, не можуть бути нижче: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках: по І групі інвалідності -160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;по ІІ групі інвалідності -150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;по ІІІ групі інвалідності -140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 № 10-рп/2008 визнано неконституційними, положення п. 28 розд. II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Відповідач вважає, що 22.05.08р. діяв на підставі діючої ст. 54 ЗУ №796-ХІІ. Після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 22.05.08р. відповідач керувався діючими Постановами КМУ, які регулювали питання призначення та виплати пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також відповідач послався на пропуск позивачем 6-місячного строку звернення до суду та наполягав на його застосуванні.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач є інвалідом 2 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 1 категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи серії Б № 020645 від 30.03.1994 (а.с.9) та довідкою МСЕК серії ХАР № 044910 (а.с.9,11).

Суд вважає, що клопотання позивача про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з 01.01.2005р. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений шести місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З врахуванням викладеного та дати звернення позивача до суду права позивача підлягають захисту з 26.02.2011р., однак позивач просить захистити її права як особи, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи і за періоди з 01.01.2005 р. по 31.12.2007р.; з 22.05.2008р. до 26.02.2011р. тобто в цій частині заявляє вимоги за межами строку звернення до адміністративного суду.

У відповідності до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зазначені положення кореспондуються нормами ст. 162 КАС України, які визначають повноваження суду при вирішенні справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це насамперед обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичною визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа „Стаббігс на інші проти Великобританії, справа „Девеер проти Бельгії).

Як вбачається з приписів частин 2,3 ст. 99 КАС України строк звернення до суду, якщо не встановлено іншого обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України»у разі якщо Закони, інші правові акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ч.2 і ч.3 ст. 67 Закону України «Про Конституційний Суд України»ухвали, рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України протягом наступного робочого дня після їх підписання оприлюднюються на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України і направляються Президенту України, ОСОБА_3 України та Кабінету Міністрів України. Рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України публікуються у "Віснику Конституційного Суду України" та в інших офіційних виданнях України.

Таким чином, рішення Конституційного Суду України загальновідомі і доступні для ознайомлення та вивчення акти для усього кола громадян України, у тому числі і для позивача.

З матеріалів справи вбачається порушення прав позивача відбувалося періодично щомісячно при отриманні ним суми пенсії, а тому кожного разу при отриманні пенсії в неналежному розмірі позивач мав змогу звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивачем суду не надано доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом за періоди з 01.01.2005 р. по 31.12.2007 р.: з 22.05.2008 р. по 26.05.2010р., тому позовні вимоги в цій частині підлягають залишенню без розгляду.

Стосовно вимог про перерахунок та виплату пенсії за період з 26.02.2011р. суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.50 ЗУ №796-ХІІ особам, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

При цьому, положення ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки ч.1 цієї статті передбачено лише один мінімальний розмір пенсії за віком.

14 червня 2011 року Верховною ОСОБА_3 України прийнято Закон України № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Зазначеним Законом Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" 6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745 "Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

З огляду на викладене до набрання чинності зазначеною постановою Кабінету Міністрів України, тобто до 23 липня 2011 року, застосуванню підлягали положення статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а з 23.07.2011 року - норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" та постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 року № 745.

Виходячи із системного аналізу зазначених правових актів, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання пенсії у розмірах, визначених ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 26.02.2011року по 22.07.2011 року, а з 23.07.2011р. на підставі постанови КМУ № 745 від 23.07.2011 року "Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету".

Таким чином позовні вимоги суд задовольняє частково оскільки відмова відповідача в нарахуванні позивачу пенсії згідно вимог ст..ст. 50,54ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розміру мінімальної пенсії, визначеної ст. 28ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 26.02.2011р. по 22.07.2011р. є протиправною.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про зобов'язання УПФУ у Київському районі м. Харкова провести перерахунок та виплату з урахуванням проведених виплат пенсії позивача згідно вимог стс.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"за період з 26.02.2011р. по 22.07.2011р.включно.

Даних про порушення своїх прав у подальшому позивачем суду не надано, тому суд відмовляє в перерахунку пенсії позивача з 22.07.2011р. і довічно.

Стосовно посилань по виплаті компенсації втрати частини доходів з 01.06.1996 р. без обмеження будь-яким строком, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ст..1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати»підприємства, установи і організації усіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника, або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст..2 цього ж Закону компенсація громадянам втрати частини грошових доходів проводиться у разі затримки виплати нарахованих сум.

Таким чином, посилання у мотивувальній частині позову на необхідність виплати компенсації безпідставні.

Керуючись ст.ст.8,19,22 Конституції України, ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ від 28.02.1991р., ст. 71, 72, 94, 100, 102, 159, 160-163 КАС України, суд-

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України у Київському районі м. Харкова про перерахунок та виплату пенсії особі, постраждалій внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова щодо нарахування, перерахунку та виплаті ОСОБА_2 основної та додаткової пенсій передбачених ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 26.02.2011р. по 22.07.2011р.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, призначених ОСОБА_2 відповідно ст.ст.50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування починаючи з 26 лютого 2011р. по 22 липня 2011р. включно.

Позовні вимоги про перерахунок та виплату пенсій ОСОБА_2 відповідно до ст..ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУПро загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2007р.; з 22.05.2008р. по 26.02.2011р. залишити без розгляду.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: