Справа № 813/4948/14 2-а/464/200/14
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року Справа № 876/9966/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Старунського Д.М., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 20 жовтня 2014р. по справі №813/4948/14, 2-а/464/200/14 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова до Головного управління юстиції у Львівскій області, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

11.07.2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії державного виконавця при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, скасувати згадані постанови від 24.06.2014 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що дані постанови державного виконавця є незаконними, оскільки відповідно до положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VI, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Крім того, підвищення пенсії є періодичним платежем, а тому, відповідно до ч.2 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», при такому виконанні виконавчий збір не стягується.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 20 жовтня 2014р. у задоволенні позову відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова оскаржило дану постанову з підстав неповного з»ясування обставин справи, порушення норм матеріального права.

В обґрунтування вимог посилається на те, що Указом Президента України від 06.04.2012 р. №384/2011 затверджено положення про Пенсійний фонд України, відповідного до якого Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується

і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики

України.

Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування

Тобто управління Пенсійоного фонду України в Галицькому районі м.Львова є територіальним органом Пенсійного фонду України, а отже - державним органом.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 р. №440

затверджено порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Так, відповідно до п.1 Порядку, цей Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Згідно п.п.19, 20 Порядку, бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845.

Таким чином, відповідно до вказаних вище положень чинного законодавства, стягнення за виконавчими документами має проводитись на підставі положень ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постанов КМУ від 03.08.2011 р. №845 зі змінами та від 03.09.2014 р. №440, виключно органами Казначейства.

Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задоволити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист №2-1842/10, виданий Сихівським районним судом м.Львова 13.01.2014 року про стягнення з Управління Пенсійного фонду в Галицькому районі м.Львова на користь ОСОБА_1 33567,80 грн. нарахованої та невиплаченої пенсії.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 16.06.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1842/10, виданого Сихівським районним судом м.Львова 13.01.2014 року.

У зв'язку з невиконанням боржником (позивачем) самостійно в строк до 23.06.2014 року виконавчого документа, не надання підтвердження про виконання рішення суду самостійно, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області 24.06.2014 року прийнято постанову про стягнення з боржника 3356,78 грн. виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника 58,72 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії державного виконавця є правомірними, оскільки останній діяв у межах своїх повноважень та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», виходячи з наступного:

Згідно з ч.3 ст.27, ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція чинна на момент виникнення спірних відносин) виконавчий збір стягується лише у випадку, якщо боржником судове рішення не виконано у добровільному порядку у встановлений державним виконавцем строк.

Відповідно до ч.1 ст.41 згаданого вище Закону (редакція чинна на момент виникнення спірних відносин) - витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Згідно з п.п.1 п.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 30.04.2002р. №8-2 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002р. №442/6730, чинного на час виникнення спірних відносин), управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до пп.4 п.2.1 та пп.2 п.2.2 Положення - основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду - ч.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин). Механізм виконання такого рішення визначається Порядком затвердженим постановою Кабінету Міністрів України увід 03.08.2011р. №845.

Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства з попереднім інформуванням Мінфіну та у порядку черговості надходження виконавчих документів.

Тобто, обов»язок щодо забезпечення коштів по виплаті пенсій за судовими рішеннями покладено на органи Казначейства. Органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсій лише в межах видатків, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що невиконання управлінням ПФУ судового рішення в терміни визначені виконавчою службою в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення не може вважатись невиконання судового рішення без поважних причин.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.05.2015р.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги частково є підставними, враховуючи порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з»ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає до скасування з прийняттям нового рішення про задоволення позову, що узгоджується з положеннями п.3 ст.2 КАС України.

Керуючись ст.ст.160, 195 - 197, п.3 ч.1 ст.198, п.1, 4 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова - задоволити.

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 20 жовтня 2014р. по справі №813/4948/14, 2-а/464/200/14 - скасувати та постанови нову, якою позов задоволити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 24.06.2014 року ВП №43718151.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 24.06.2014 року ВП №43718151 про стягнення 3356,78 грн. виконавчого збору.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 24.06.2014 року ВП №43718151 про стягнення 58,72 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: Д.М.Старунський

А.Р.Курилець