Справа № 2-а-352/10
Суддя: Клімова С. В.
Дата ухвалення: 2010-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Куп'янський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 2-а-352/2010/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2010 року Суддя Куп'янського міськрайонного суду Харківської області Клімова С.В., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Куп'янську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду У країни у Куп'янському районі Харківської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, зобов'язання здійснити перерахунок та нарахування недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Харківської області, в якому просить суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року до 31.12.2008 року, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування і виплатити недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2006р. до 31.12.2008 р.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Однак, відповідач, всупереч Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», в тому числі й щодо зупинення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.

Відповідач надав заперечення на позов, в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів, відповідач зазначив, що вважає свої дії щодо невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу на який покладено обов'язок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач зазначив про необґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом.

Також, відповідач наполягав на відмові в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, визначеного ст. 99 КАС України.

Сторони надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, у зв'язку з чим, вважаю за можливе розглянути дану справу у порядку письмового провадження, що відповідає положенням ч. З ст. 122 КАС України.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, встановлено наступне.

Позивач має статус «Дитини війни», що також підтверджується пенсійним посвідченням (а.с. 5).

Враховуючи зазначений статус позивача, він відповідно до ст. 6 Закону України „Г соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримю саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупно приходжу до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям вії пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінанс забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюєтьо рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року дію с зазначеного Закону на 2006 рік зупинено.

Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет 2006 рік від 19.01.2006 року, який набрав чинності 15.03.2006 року, до статті 110 За* України „Про Державний бюджет на 2006 рік було внесено зміни, якими встановлено, пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війн 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у перш півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комш Верховної Ради України з питань бюджету.

Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст. 6 Закону України „Про соціальний за дітей війни запроваджені не були.

Закони України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року та , внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року.

Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідача не було під нараховувати та сплачувати позивачеві доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону Ук| „Про соціальний захист дітей війни, оскільки до 15.03.2006 року дію зазначеної норми зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені.

Крім того, надаючи перевагу Законам України „Про Державний бюджет на 2006 рн 20.12.2005 року та „Про внесення змін до Закону України „ Про Державний бюджет на рік від 19.01.2006 року, виходжу з того, що закони є актами єдиного органу законод влади - Верховної Ради України. Конституція України не встановлює пріорите застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмету прав регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання в норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України у п. З мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: „Конкретна сфера суспі. відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними праве актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасу попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акту, якщо іне передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який , часі раніше.

Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства, не знаходжу підст задоволення позовних вимог позивача, які стосуються виплат доплати до пенсії за 20< Відповідач по справі протягом 2006 року діяв у відповідності з діючим законодавством мав підстав здійснювати позивачу щомісячні доплати до пенсії, оскільки, як вже зазначено до 15.03.2006 року дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей була зупинена, а з 15.03.2006 року здійснення доплат, визначено у інший спосіб, поставлено в залежність від виконання у другому півріччі 2006 року Закону Україні Державний бюджет на 2006 рік».

Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни.

Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни.

Згідно ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тому, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, вважаю за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність УПФУ в Куп'янському районі Харківської області, по невиконанню з 09.07.2007 року по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування на отримання доплати до пенсії.

Щодо строку звернення до адміністративного суду необхідно зазначити наступне.

Ч. 2 ст. 99 КАС України, встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про пор>тлення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, не вбачаю пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом свого права щодо отримання доплати до пенсії передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. З ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 22, 46, 64, 95, 124, 152 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за № 6-рп/2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за № 10-рп/2008 року, Рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2005 року за № 8-рп/2005 року, ст. ст. З, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 28, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Законами України «Про Державний бюджет України на 2008

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2007 рік, ію їх частково підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію с-і: 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього З- ну. було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року, у справі за * ілнням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України -ституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13, 14, 2*3, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний - "-кет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не : овідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України '>: Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про _ альний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для ; ~:в загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які никли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними.

: ення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, :статочним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі геложення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення ¦ нституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПФУ в Куп'янському районі Харківської області повинен = нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України ~ро соціальний захист дітей війни з 09.07.2007 року, оскільки, з моменту ухвалення - нституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України, ця норма втратила чинність та не підлягала астосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне -¦рахування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» зі змінами від 5.03.2007 р. був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць: з 01.01.2007 р. - 380 грн., з 01.04.2007 р. - 406 грн., з > 1.10.2007 р. - 411 грн. Згідно вказаної статті, мінімальний розмір пенсії за віком ьстановлюється у такому ж розмірі, тобто з 01.01.2007 р. - 380 грн., з 01.04.2007 р. - 406 грн., з 01.10.2007 р. - 411 грн. та встановлено, що для призначення мінімального розміру пенсії за з і ьсом відповідно до абзацу 1 частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 р. застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом 5 частини 1 цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Таким чином, відповідно до ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» у 2007 році за:

липень (4,06+406) х 30% = 410,06 х 30%= 123,02 грн. серпень (4,06+406) х 30% = 410,06 х 30%= 123,02 грн. вересень (4,06+406) х 30% = 410,06 х 30%= 123,02 грн. жовтень ( 4,11+411) х 30% = 415,11x30% = 124,53 грн. листопад ( 4,11+411) х 30% = 415,11x30% = 124,53 грн. грудень ( 4,11+411) х 30% = 415,11x30% = 124,53 грн., а всього з липня по грудень 2007 р. 742 грн. 65 коп.

Отже, на підставі вищевикладеного приходжу до висновку, що відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачеві відповідні доплати, тобто відповідач повинен був щомісячно виплачувати підвищення до пенсії позивачу у період

з 09.07.2007 р. по 30.09.2007 р. по 123 грн. 02 коп., а в період з 01.10.2007 р. по 31.12.200' по 124 грн. 53 коп. Усього за вказаний вище період часу у 2007 році відповідач повинен ' виплатити позивачу 710 грн. 94 коп., виходячи з наступного розрахунку:

123,02 : 31 день = 3,97 грн. (в день);

3,97 грн. х 23 дня = 91,31 грн. ( з 09.07.2007 по 31.07.2007 р.);

(123,02 х 2 місяця) + 91,31 = 337,35 грн. ( з 09.07.2007 р. по 30.09.2007 р.);

124,53 грн. х 3 місяця = 373,59 грн. (з 01.10.2007 р. по 31.12.2007 р.);

337,35 + 373,59 = 710,94 грн. (з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р.).

Однак, як вбачається з довідки начальника УПФУ в Куп'янському районі Харківсьі області від 23.12.2009 року за № 504 (арк. с. 8), ОСОБА_1 у 2007 р. підвищення до пен проводилось не в повному обсязі, у розмірі 240,45, що на думку суду є неприпустимим.

Виходячи з наведеного розмір недоплати підвищення до пенсії позивачу у 2007 складає 470,49 грн. (710,94 грн. - 240,45 грн. = 470,49 грн.).

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача виплачувати їй у 2008 щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, то вважаю вимоги частково обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п. п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік про внесення змін до деяких законодавчих актів України" текст статті 6 Закону України "І соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції.«Дітям війни (крім тих, на як поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальну захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціаль допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбав встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримай підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи держав?1 соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закс України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвиїцен провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

З 01 січня 2008 року позивачу було нараховане та виплачується зазначене підвищев відповідно до встановленого розміру, що підтверджується вищезазначеною довідк Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському району Харківської області 23.12.2009 року за № 504 і за 2008 рік позивачу було виплачено 579 грн. 30 коп. (арк. с. 8).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за № 10-рп/2008 року, у спр за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Констї України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділ пункту 3 розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України шо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22.. 100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмету та змісту закону : Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України неконституційним) положення п.п. 41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення . судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційна Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території Украі- остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційне Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, дохсМ висновку, що з 22.05.2008 року УПФУ в Куп'янському районі Харківської області повинен і нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону Ук „Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконститліхі йя: с~

розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

Ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» передбачено, що на одну особу, яка втратила працездатність, прожитковий мінімум в розрахунку на місяць складає: з 01.01.2008 р. - 470 грн., з 01.04.2008 р. - 481 грн., з 01.07.2008 р. - 482 грн.,

01.10.2008р. - 498 грн. Згідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у такому ж розмірі, тобто з 01.01.2008 р. - 470 грн., з 01.04.2008 р. - 481 грн., з 01.07.2008 р. - 482 грн.,

01.10.2008р. - 498 грн.

Тому, у 2008 році виплаті підлягали такі суми підвищення до пенсії:

травень 481 х 30%=144,30 грн.

червень 481 х 30%= 144,30 грн.

липень 482 х 30%= 144,60 грн.

серпень 482 х 30%= 144,60 грн.

вересень 482 х 30%= 144,60 грн.

жовтень 498 х 30% = 149,40 грн.

листопад 498 х 30% = 149,40 грн.

грудень 498 х 30% = 149,40 грн.

всього: 1170,60 грн.

Отже, на підставі вищевикладеного приходжу до висновку, що відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати, тобто відповідач повинен був щомісячно виплачувати підвищення до пенсії позивачу у період з 22.05.2008 р. по 30.06.2008 р. по 144 грн. 30 коп., а в період з 01.07.2008 р. по 30.09.2008 р. по 144 грн. 60 коп., з 01.10.2008 р. по 31.12.2008 р. по 149 грн. 40 коп. У звязку з чим, відповідач за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. не доплатив позивачу 715 грн. 15 коп., виходячи з наступного розрахунку:

144.30грн. (повинні були виплачувати у травні 2008 р.): 31 день = 4,65 грн.;

4,65 х 10 днів = 46,50 грн. ( повинні були виплатити з 22.05.2008 р. по 31.05.2008 р.);

48.10грн. (виплачували у травні 2008р.): 31 день = 1,55 грн.;

1,55 х 10 днів = 15,50 ( виплатили з 22.05.2008р. по 31.05.2008р.);

46,50 грн. - 15,50 грн. = 31 грн. (недоплатили з 22.05.2008р. по 31.05.2008р.)

144.30+ (144,60 х 3) + (149,40 х 3) = 1026,30 грн.(повинні були виплатити з 01.06.2008 по 31.12.2008р.);

48.10+ (48,20 х 3) + (49,80 х 3) = 342,10 грн. (виплатили з 01.06.2008 р. по 31.12.2008

р-);

1026.30грн. - 342,10 грн. + 31 грн. (недоплачене підвищення за травень 2008 р.) = 715 грн. 20 коп.

Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з

01.01.2008року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч. З та 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодаз- «я

порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни, не може бути підсп

їх не здійснення або відмови в задоволенні позову.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних праь

ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхува:-- *

зазначити наступне.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається

правилами, передбаченими ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове

пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей р:

встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, вважаю необгрунтованими доводи відповідача щодо зас ~ .

положення ч. З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір

віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для вв

розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої

відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для 5

реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції V

права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України „Про с:і

захист дітей війни.

Крім того, безпідставним є посилання відповідача на відсутність кош~

забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної

можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобоЕ

встановлені ст. 46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Також, правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отриманая

до пенсії, основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не : гяи

державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає

реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Я- .в®

позиція Суду ЄС у справі Ууоппє уап Оиуп V. ОСОБА_2 (Сазе 41/74 уап Оиуг: Ь

ОШсе) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні

покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання

законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія заз-г-ш

принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає >

держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для зазгві

відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили Л

концепцію, в даному випадку це надання дітям війни надбавок до пенсії, така дегяи

орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять і .і

політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення шх ж

такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало г---

виникнення обгрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання дег * :жг

органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Відносини, що склалися між позивачем та відповідачем є публічно-~пш відносинами, виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті адміністративного судочинства України.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 г*:да рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зче- свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні у: аз людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав лкді кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його мн: жя величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних хагі--': можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тос~. характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола субєкт території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вкч а показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни.

Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист дітей війни.

Згідно ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тому, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, вважаю за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність УПФУ в Куп'янському районі Харківської області, по невиконанню з 09.07.2007 року по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування на отримання доплати до пенсії.

Щодо строку звернення до адміністративного суду необхідно зазначити наступне.

Ч. 2 ст. 99 КАС України, встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про пор>тлення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, не вбачаю пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом свого права щодо отримання доплати до пенсії передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. З ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 22, 46, 64, 95, 124, 152 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за № 6-рп/2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за № 10-рп/2008 року, Рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2005 року за № 8-рп/2005 року, ст. ст. З, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. ст. 28, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Законами України «Про Державний бюджет України на 2008

рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін ~: зя законодавчих актів України», ст. ст. 2, 6-14, 17, 71, 99, 122, 159-163, 167, 186 « шс адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійн: -

України у Куп'янському районі Харківської області про поновлення пропущеного стт

звернення до суду, зобов'язання здійснити перерахунок та нарахування нел:

щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни» - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду У-т_ ¦

Куп'янському районі Харківської області.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Куп'янському районі Хагаш

області нарахувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, підвюяиі

пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», вих ::ч*

мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону Україні Л

загальнообов'язкове пенсійне страхування за період з 09 липня 2007 року по 31 гр/лиш

року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, та сплатити недоплачені суми :тш

до пенсії.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 У_:_

витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного

адміністративного суду через Куп'янський міськрайонний суд Харківської області області

подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови, заяви про апеляційне оскаржу

поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 К

України.

Суддя С.В. Клімова