Справа № 312/20/13- а
Суддя: Рогоза А. Ю.
Дата ухвалення: 2013-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 312/20/13-а

№ 2-а/312/2/2013

12 березня 2013 року Великобілозерський районний суд Запорізької області в складі : головуючого-судді Рогоза А.Ю. при секретарі Гвоздик В.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Велика Білозерка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного державного інспектора праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до головного державного інспектора праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 28.12.2012 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Заявлені вимоги позивач мотивувала тим, що згідно розпорядження голови Великобілозерської районної адміністрації від 19.09.2012 року її призначено виконуючою обовязки начальника відділу освіти райдержадміністрації. 25.10.2012 року головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області ОСОБА_2 проведена перевірка дотримання вимог законодавства про працю в діяльності відділу освіти Великобілозерської райдержадміністрації. За результатами перевірки встановлено порушення вимог ст.. 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні. Цього ж дня інспектором виписаний припис, відповідно до якого в строк до 25.11.2012 року необхідно виконати нормативи працевлаштування інвалідів відповідно до ст.. 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні. 02.01.2013 року позивач поштовим зв'язком отримала постанову № 08-19-0038/0051 від 28.12.2012 року про накладення на неї адміністративного стягнення. Одночасно із вказаною постановою у головного бухгалтера відділу освіти вона отримала протокол про адміністративне правопорушення від 26.12.2012 року. Зі змісту цих документів вбачається, що вона не виконала припису державного інспектора праці від 25.10.2012 року. Позивач вказує, що протокол про адміністративне правопорушення і постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності винесена з порушенням встановленого КУпАП порядку.

В судовому засіданні позивач зазначила, крім вищевикладеного, що під час складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення 26.12.2012 року вона присутньою не була і від підпису не відмовлялася, оскільки в цей час перебувала за межами Великобілозерського району відбула у відрядження до м. Запоріжжя, тому була позбавлена права реалізувати свої процесуальні права. Крім того, позивач пояснила, що у Великобілозерському районі Запорізької області немає інвалідів з педагогічною освітою, до неї не зверталися люди вказаної категорії з метою працевлаштування. Просила постанову інспектора про притягнення її до адміністративної відповідальності скасувати.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винесені з грубим порушенням КУпАП. Просив позов задовольнити, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення до позову, згідно яких доводи, викладені позивачем в адміністративному позові, вважає надуманими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки 26.12.2012 року він приїхав до відділу освіти Великобілозерської РДА для проведення перевірки виконання раніше внесеного припису. В.о. начальника відділу освіти ОСОБА_1 відмовилась брати участь у проведенні перевірки та вела себе зухвало. Ним було складено акт перевірки та адміністративний протокол за ст. 188-6 КУпАП, ознайомлено ОСОБА_1 з правами, передбаченими ст.. 268 КУпАП, та запропоновано отримати примірник протоколу та акту перевірки, проте остання відмовилася знайомитися з протоколом та вибігла з кабінету. У звязку з чим ним був складений акт відмови від підпису в протоколі та примірник протоколу залишено головному бухгалтеру відділу освіти ОСОБА_4, яка ознайомилась з актом перевірки та письмово була попереджена, що розгляд адміністративної справи за ст.. 188-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 відбудеться об 11 годині 28.12.2012 року в приміщенні ТДІзПП в м. Енергодарі. Примірник протоколу був залишений ОСОБА_4 для вручення ОСОБА_1 У призначений час позивач до ТДІзПП не зявилася, але оскільки вона належним чином була попереджена про час і місце розгляду, адміністративна справа розглянута без її участі. Крім того, відповідач вважає, якщо позивач особисто отримала направлення на проведення перевірки від 06.12.2012 року та поставила свій підпис на примірнику інспектора про його отримання та дату 26.12.2012 року, отже була присутня при складанні протоколу щодо неї. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона працює головним бухгалтером відділу освіти Великобілозерської райдержадміністрації. 26.12.2012 року близько 08.30 год. до бухгалтерії прийшов державний інспектор праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області ОСОБА_2, який повідомив, що оскільки ОСОБА_1 відсутня, то він залишає для неї копію протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності та акту перевірки, при цьому попрохав передати ОСОБА_1, що розгляд адміністративної справи відбудеться об 11 годині 28.12.2012 року в приміщенні ТДІзПП в м. Енергодарі, про що свідок зобовязалася повідомити останній і зазначила власноруч в адміністративному протоколі. Оскільки 26.12.2012 року ОСОБА_1 була у відрядженні у м. Запоріжжі, то в цей же день свідок не змогла повідомити їй про дату та час розгляду адміністративної справи, а 27.12.2012 та 28.12.2012 року через значну завантаженість на роботі у звязку із закінченням року ОСОБА_4 також не повідомила ОСОБА_1 про розгляд адміністративної справи стосовно неї. Лише 02.01.2013 року, коли поштою надійшла постанова головного державного інспектора праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення від 28.12.2012 року, вона віддала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

Заслухавши пояснення позивача, та її представника, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що за результатами розгляду справи на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №08-19-0038/0911 від 26.12.2012 року головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області ОСОБА_2 28.12.2012 року винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно зі ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як встановлено судом, протокол було складено у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а його копія позивачу не вручалась. Крім того, вказівка в акті відмови від підпису в протоколі про те, що позивач від пояснень і підпису відмовилася не є достовірною, оскільки ОСОБА_1 в цей час перебувала за межами с. Велика Білозерка у відрядженні до м. Запоріжжя, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення у відповідача були відсутні відомості про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.

Крім того, ст. 188-6 КУпАП України передбачена відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цих органів.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормою ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що з метою виконання вимог припису, ОСОБА_1 зверталася до Великобілозерського центру зайнятості, який повідомив, що протягом року на обліку перебувало 10 осіб, які є інвалідами, але вони не відповідали вимогам подання звіту про вакансії відділу освіти Великобілозерської РДА, оскільки згідно чинного законодавства на педагогічні посади приймаються люди з відповідною фаховою підготовкою, що підтверджується відповідним листом, який в розумінні ст.251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення, та виходячи з вимог ст.ст.7, 9, 251 КУпАПП, суд дійшов висновку про відсутність суб'єктивної сторони, зокрема, вини в.о. начальника відділу освіти Великобілозерської раждержадміністрації ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.188-6 КУпАП, яку в порушення приписів ст.280 цього кодексу державний інспектор праці ОСОБА_2 не з'ясував при розгляді 28.12.2012р. адміністративної справи за ст.188-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 та притягнув її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00грн..

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, докази в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ст. 70 КАСУ, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Зазначена правова норма покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод.

Відповідачем в судовому засіданні не надано суду обґрунтованих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.188-6 КУпАП, а згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини, тлумачаться на користь особи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскільки доводи, що наведені позивачем, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи по суті, а відповідачем всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України не надано доказів, які б підтвердили факт вчинення цього правопорушення, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення про притягнення в.о. начальника відділу освіти Великобілозерської раждержадміністрації ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП і накладення на неї адміністративного стягнення є протиправною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 251, 254, 265, 268, 293 КУпАП, керуючись ст.ст.2, 8, 11, 69-71, 86, 94, 99, 158-164, 171-2, 186 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного державного інспектора праці Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову № 08-19-0038/0051 від 28.12.2012 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП скасувати.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.Ю. Рогоза