Справа № 2-а-2948/11
Суддя: Харлан Н. М.
Дата ухвалення: 2011-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2948/11 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2011 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Харлан Н.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області про визнання неправомірними дій Управління пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області та зобовязання здійснити перерахунок і нарахування пенсії відповідно до діючого законодавства України,

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2011 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області про визнання неправомірними дій Управління пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області та зобовязання здійснити перерахунок і нарахування пенсії відповідно до діючого законодавства України.

У своєму позові позивач вказує, що з 28 травня 2002 року визнаний інвалідом 2 групи захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у звязку з чим має право на отримання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Постановою Гадяцького районного суду від 04 грудня 2009 року його позовні вимоги про здійснення з 25 серпня 2009 року перерахунку державної та додаткової пенсії задоволено. Але з моменту призначення йому пенсії, УПФ України в Гадяцькому районі Полтавської області здійснювало нарахування пенсії в меншому розмірі, ніж передбачено вищезазначеним законом. У звязку з цим він 11 січня 2011 року звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії з 01 січня 2004 року по 24 серпня 2009 року, відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на яку отримав відмову. Тому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати неправомірною відмову відповідача в здійсненні перерахунку пенсії відповідно до вищезазначеного Закону та її нарахування вцілому та зобовязати відповідача з 1 січня 2004 року по 24 серпня 2009 року здійснити перерахунок та виплату державної пенсії, відповідно до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

До суду надійшло письмове заперечення проти позову з боку відповідача. Зокрема відповідач просить суд залишити без задоволення адміністративний позов ОСОБА_1, в звязку з пропущенням позивачем строків звернення до суду.

Згідно ст. 183-2 КАС України, даний позов підлягає розгляду та вирішенню у порядку скороченого провадження. При цьому суд визначає, що оскільки матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, то спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесений до першої категорії як особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно довідки МСЕ визнаний інвалідом 2 групи з 28 травня 2002 року, у звязку з чим йому призначена пенсія відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 04 грудня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області про перерахунок та нарахування пенсії та додаткової пенсії по інвалідності, що настала через каліцтво внаслідок Чорнобильської катастрофи, в звязку із зміною розміру мінімальної пенсії за віком задоволено частково, а саме дії відповідача визнано неправомірними та зобовязано здійснити перерахунок пенсії та додаткової пенсії відповідно до ч. 1 ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 25 серпня 2009 року.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначений Законом України № 796 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 54 Закону № 796, яка діяла до внесення Законом України Про державний бюджет України на 2008 рікзмін, тобто до 01.01.2008 року, передбачено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2-й групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. А відповідно до ст. 50 Закону № 796 особам, які є інвалідами 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Рішеннями Конституційного суду України № 10- рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційними положення Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік, яким були внесені зміни до ст. ст. 50, 54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

За таких обставин правильним та таким, що відповідає Закону № 796, є те, що позивач на час призначення пенсії мав право на її призначення в розмірі, не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Наявність у позивача такого права є визначальним для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивача, застосуванню підлягають ч.1 ст. 50 та ч. 4 ст.54 Закону України № 796, а не Постанови Кабінету Міністрів України „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян від 16.07.2008 року № 654 та „Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28.05.2008 року, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Зі ст. ст. 50, 54 Закону № 796 випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за основу їх нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на вищевикладене обґрунтованим буде не прийняття до уваги положення ч. 3 ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону № 796.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону № 796, яка набрала чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннямінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Враховуючи вищезазначене, вбачається, що відмова відповідача у перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиє протиправною.

Відповідно ч. 1 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, однак ч. 1 цієї статті говорить, що цей строк може бути встановлений і іншими законами.

Судом встановлено, що нарахування пенсії здійснювалось невірно і фактично позивачу мав бути нарахований інший розмір пенсії, однак з вини відповідача дана пенсія не була виплачена, тому її виплата за минулий період має здійснюватися без обмеження будь-яким строком.

Також, оскільки відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаткова пенсія призначається за шкоду заподіяну здоровю, а державна пенсія по інвалідності призначається в наслідок каліцтва чи захворювання від аварії на ЧАЕС, тому відповідно до ч. 1 ст. 268 ЦК України, строк позовної давності на вимоги позивача про відшкодування шкоди, заподіяної здоровю не поширюється.

Крім того, ст. 76 Закону України „Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, не обмежується строком давності. Під ядерною шкодою зазначений закон розуміє втрату життя, будь-які ушкодження, завдані здоров'ю людини, або будь-яка втрата майна, або шкода, заподіяна майну, або будь-яка інша втрата чи шкода, що є результатом небезпечних властивостей ядерного матеріалу на ядерній установці або ядерного матеріалу, який надходить з ядерної установки чи надсилається до неї, крім шкоди, заподіяної самій установці або транспортному засобу, яким здійснювалося перевезення.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області з 01 січня 2004 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії в розмірі, передбаченому ст.ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, по 2 групі інвалідності, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Позовні вимоги за 2008 рік підлягають задоволенню з 22 травня 2008 року з моменту винесення рішення Конституційним Судом України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, ст. 50, 54, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10- рп від 22 травня 2008 року, ст. ст. 8, 10,11, 86, 159, 162, 163, 167, 183-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області про визнання неправомірними дій Управління пенсійного фонду України у Гадяцькому районі Полтавської області та зобовязання здійснити перерахунок і нарахування пенсій відповідно до діючого законодавства України, задовольнити частково.

Визнати відмову Управління пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1, відповідно до Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та її нарахування вцілому з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 24 серпня 2009 року неправомірними.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 24 серпня 2009 року, відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, провівши обчислення пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання постанови.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Гадяцького

районного суду ОСОБА_2