Справа № 1570/1019/2012
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2012-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/1019/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2012 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.

при секретарі судового засідання: Легенченко О.А.

за участю сторін:

від позивача представник - ОСОБА_1, за довіреністю

від відповідача представник - ОСОБА_2, за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби про визнання не чинним та скасування податкового повідомлення рішення № від 11.03.2011 року, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_3 з позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби про визнання не чинним та скасування податкового повідомлення рішення № від 11.03.2011 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної фахівцями Державної податкової адміністрації в Одеській області фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з метою здійснення контролю за дотриманням порядку щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв у тому числі, свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими працівниками), був складений акт перевірки №193/15/32/23/НОМЕР_1 від 28.02.2011 року, відповідно до висновків якого за позивачем, в тому числі, було виявлене порушення вимог п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637, із змінами та доповненнями, яке полягало в тому, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 були не оприбутковані готівкові кошти у розмірі 2829 грн. в книзі обліку доходів і витрат по формі №10 станом на кінець перевірки.

На підставі вище зазначеного акту перевірки Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси по відношенню до позивача було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11.03.2011 року про застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафної (фінансової) санкції у розмірі 14145 грн.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 не згоден з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, оскільки вважає, що книга обліку доходів і витрат ведеться ним в порядку та спосіб передбачений чинним законодавством, що підтверджується даними відображеними у книзі обліку доходів та витрат за перевіряємий період. Крім того, перевіряючими при проведенні фактичної перевірки були порушені вимоги п. 7 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків фізичними особами», затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №1003 від 24.12.2010 року. У книзі обліку (КОРО) маються всі записи, які були своєчасно здійснені при наявності роздрукованого Z-звіту, що підтверджується пп. 2.1.3 п.2 розділу акту фактичної перевірки. У звязку з чим порушення вимог щодо оприбуткування готівки відсутні. Крім того, позивач вважає, що відповідачем не були враховані п. 113.3 ст. 113 Податкового кодексу України щодо застосування за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, штрафних санкцій, не передбачених цим Кодексом та іншими законами, не дозволяється. Тому, на думку позивача, Указ Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення обігу готівки»не підпадає під вимоги цієї статті Податкового кодексу України, що унеможливлює використання цього Указу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, та з підстав того, що позивач не був присутній під час перевірки та акт перевірки не підписував.

Представник Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.97-98).

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача судом по справі встановлені наступні факти та обставини.

ОСОБА_3 з 21.10.2001 року зареєстрований виконавчим комітетом Одеської міської ради в якості фізичної особи підприємця, що підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію (а.с.8) та перебуває на обліку як платник податків у Державній податковій інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби.

На підставі направлення №275/23-7023 від 18.02.2011 року, підписаного головою ДПА в Одеській області ОСОБА_4 фахівцями ДПА в Одеській області була проведена фактична перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з метою здійснення контролю за дотриманням порядку щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими працівниками).

Судом встановлено, що перевірка була проведена на підставі п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, яка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Перевірка проводилася у присутності завідуючого магазину ОСОБА_5, яка отримала направлення на перевірку 18 лютого 2011 року о 16.23. (а.с. 106) та наказ ДПА в Одеській області від 18.02.2011 року № 444 «Про проведення фактичної перевірки»18 лютого 2011 року о 16.23. (а.с. 107).

Представником позивача у відкритому судовому засіданні підтверджено, що на час проведення перевірки ОСОБА_5 була працівником магазину.

Фактична перевірка проводилось з 18 лютого 2011 року по 25 лютого 2011 року.

За результатами проведеної перевірки фахівцями ДПА в Одеській області був складений та підписаний акт перевірки від 25 лютого 20111 року зареєстрований в органі ДПС за місцем здійснення діяльності субєкта господарювання №193/15/32/23/НОМЕР_1 від 28.02.2011 року (а.с. 47-48).

До акту перевірки були додані опис готівкових коштів, Х-звіт від 18.02.2011 року (а.с. 49), періодичний звіт з 18.02.2011 року по 22.02.2011 року (а.с. 49 зворотній бік), належним чином засвідчена копія книги обліку доходів та витрат (а.с. 99-101).

З акту перевірки вбачається, що він був підписаний ОСОБА_5 та ОСОБА_3 без зауважень.

На підставі вище зазначеного акту перевірки ДПІ у Малиновському районі м. Одеси (за місцем реєстрації ФОП) було прийнято відносно позивача податкове повідомлення-рішення № від 11.03.2011 року про застосування до ФОП ОСОБА_3 штрафної (фінансової) санкції у розмірі 14145 грн. Розмір фінансової санкції підтверджений відповідним розрахунком (а.с. 50).

Також судом у відкритому судовому засіданні досліджений оригінал книги обліку доходів та витрат та його копії (а.с. 9-12), книги обліку розрахункових операцій та його копії (а.с.13-14), фіскальні звітні чеки (а.с.15-16), оригінал журналу реєстрації перевірок.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України, Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»від 12.06.1995 року № 436/95, Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005року за N 40/10320, із змінами та доповненнями.

Статтею 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(надалі Закон) визначено, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - субєктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють операції з розрахунків у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та субєктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідно до п. 1 ст. 3 цього Закону субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязанні проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуг) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Пунктом 6 ст. 9 Закону встановлено, що при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну політику реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються.

Згідно з п. 1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року № 1025, відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему

оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій щоденно на підставі первинних документів здійснюються записи про операції, що відбулися у звітному (податковому) періоді. Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, самозайняті особи повинні придбавати та оформлювати Книгу самостійно. Книга має вигляд зошита чи блокнота. Прошнурована з пронумерованими сторінками Книга безоплатно реєструється в органі державної податкової служби за основним місцем обліку самозайнятої особи. Кожен працівник - фізична особа (далі - наймана особа), що здійснює операції за готівку, веде їх облік у Книзі, яка реєструється самозайнятою особою у такому самому порядку.

Відповідно до п.п.1.2 ст.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637, оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій. Частинами 1,2 п. 2.6. ст. 2 вказаного Положення встановлено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. Усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі.

Відповідно п. 4.3. ст. 4 Положення, записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися. Щоденно в кінці робочого дня касир підсумовує операції за день, виводить залишок готівки в касі на початок наступного дня і передає до бухгалтерії як звіт касира другий примірник, що є відривною частиною аркуша касової книги (копію записів у касовій книзі за день), з прибутковими і видатковими касовими ордерами під підпис у касовій книзі.

Відповідно до Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Матеріалами перевірки підтверджено, що відповідно до періодичного звіту з 18.02.2011 року по 2202.2011 року обіг готівки складає 2829 грн., в той час як в книзі обліку доходів та витрат, належним чином засвідчена копія якої була надана перевіряючим ОСОБА_5, заповнені графи книги лише до 17 лютого 2011 року.

Судом не приймаються до уваги посилання представника позивача на те, що книга обліку доходів і витрат ведеться позивачем в порядку та спосіб передбачений чинним законодавством, а належним чином засвідчена копія була надана працівником магазину 18 лютого 2011 року, а не 22 лютого 2011 року, оскільки на підтвердження цих доводів не були надані представником позивача належні докази.

Відсутність запису перевіряючих в книзі обліку доходів та витрат про зроблення копії цієї книги не свідчить про те, що копія була зроблена 18 лютого 2011 року, а не 22 лютого 2011 року, оскільки прямого обовязку вчинення такого запису чинним законодавством України, не передбачено.

Також судом не приймаються до уваги посилання представника позивача на те, що ОСОБА_3 не був присутнім при проведенні перевірці та не підписував акт перевірки, оскільки, по-перше, вказані доводи не підтверджені належними доказами, по-друге, як встановлено судом з пояснень представника позивача, позивач не оскаржував вказані дії посадових осіб органів державної податкової служби, ні в адміністративному, ні судовому порядку.

Також судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що відповідачем в порушення вимог ст. 113.3. Податкового кодексу України, застосовано до позивача відповідальність у вигляді штрафних санкцій передбачених Указом Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», оскільки пунктом 3 Указу, установлено, що штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань, що не суперечить ст. 113.3 Податкового кодексу України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення рішення № від 11.03.2011 року на суму 14145 грн. прийняте відповідачем законно та обґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач по справі, як субєкт владних повноважень, виконав покладені на нього обовязок щодо доказування правомірності своїх дій та прийнятого рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та обєктивно, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного, відповідно до положень Податкового кодексу України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»від 12.06.1995 року № 436/95, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005року за N 40/10320 та керуючись ст.ст. 2,4,71, 158-163, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби про визнання не чинним та скасування податкового повідомлення рішення № від 11.03.2011 року відмовити повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 17 квітня 2012 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя Л.Р. Юхтенко

.