Справа № 2а-1689/10/0370
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2013-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 червня 2013 року Справа № 2а-1689/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Веремчуку В.В. ,

за участю прокурора Рудика Д.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку клопотання представника відповідача в адміністративній справі за позовом військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Львівського гарнізону звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі Академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат, повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 33 593, 64 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився. У своїй заяві від 13 червня 2013 року вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, а справу просить розглядати без участі представника Академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_2.

Представник відповідача ОСОБА_1 заявив клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду мотивуючи тим, що військовим прокурором пропущено строк звернення до суду. Зокрема, згідно ч.1, 2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Прокурор, який діє в інтересах держави в особі Академії сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_2 дізнався про порушення прав позивача ще в квітні 2008 року, натомість, звернувся з позовом до Волинського окружного адміністративного суду лише у червні 2010 року, тобто з пропущенням річного строку, передбаченого Кодексом адміністративного судочинства України.

Прокурор просить визнати причину пропуску звернення до адміністративного суду поважною. Вказує на те, що дійсно у травні 2008 року Військовим прокурором Львівського гарнізону в інтересах держави Міністерства оборони України в особі Львівського ордена ОСОБА_4 інституту Сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_2 Національного університету «Львівська політехніка» до Луцького міськрайонного суду Волинської області за правилами ЦПК України предявлено позов про відшкодування ОСОБА_3 витрат, повязаних з його утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 33 578, 34 грн. 09 липня 2009 року рішенням Луцького міськрайонного суду вищевказаний позов військового прокурора задоволено в повному обсязі. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 22 вересня 2009 року рішення Луцького міськрайонного суду від 09 липня 2009 року скасовано, а провадження у справі закрито, оскільки, позовна заява повинна розглядатися судом в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвалою Верховного суду України від 17 лютого 2010 року ухвалу апеляційного суду Волинської області від 22 вересня 2009 року залишено без змін. Вказує на те, що якби Луцьким міськрайонним судом було відмовлено у відкритті провадження, то прокурор встиг би звернутись з відповідним позовом до Волинського окружного адміністративного суду у строки, передбачені ч.2 ст.99 КАС України. А відтак, строки звернення до суду пропущені з причин, які не залежали від його волі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини пропуску звернення до адміністративного суду є поважними з огляду на наступне.

Згідно ч.1, 2 ст. 99 КАС України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України (в чинній редакції) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Суд вважає, що поважність причин пропуску строків звернення до суду визначається такими обставинами, які з обєктивних причин, незалежних від волі позивача, унеможливлювали звернення до суду у строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2008 року ОСОБА_3 ознайомився з довідкою-розрахунком та зобовязався оплатити суму в розмірі 33 578, 34 грн. в касу або на рахунок Львівського інституту Сухопутних військ Національного університету «Львівська політехніка» до 05.04.2008 року. (а.с. 14).

Оскільки до 05.04.2008 року ОСОБА_3 не сплатив витрат, повязаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, то саме з цієї дати почався перебіг річного строку звернення до адміністративного суду позивача за захистом своїх прав, свобод та законних інтересів. У травні 2008 року Військовим прокурором Львівського гарнізону в інтересах держави Міністерства оборони України в особі Львівського ордена ОСОБА_4 інституту Сухопутних військ імені гетьмана ОСОБА_2 Національного університету «Львівська політехніка» до Луцького міськрайонного суду Волинської області за правилами ЦПК України предявлено позов про відшкодування ОСОБА_3 витрат, повязаних з його утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 33 578, 34 грн. 29 травня 2008 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 09 липня 2009 року вищевказаний позов військового прокурора задоволено в повному обсязі, постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь інституту Сухопутних військ 33 578, 34 грн. витрат, повязаних з його утриманням у вищому навчальному закладі. Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 22 вересня 2009 року рішення Луцького міськрайонного суду від 09 липня 2009 року скасовано, а провадження у справі закрито, оскільки, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і її слід розглядати в порядку встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвалою Верховного суду України від 17 лютого 2010 року ухвалу апеляційного суду Волинської області від 22 вересня 2009 року залишено без змін.

Таким чином, суддя Луцького міськрайонного суду, отримавши позовну заяву військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Львівського ордена ОСОБА_4 зірки інституту Сухопутних військ гетьмана ОСОБА_2 Національного університету «Львівська політехніка» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про відшкодування курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, мала б діяти відповідно до п. 1 ч.2, ч.6 ст. 122 ЦПК України, тобто відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства та невідкладно надіслати позивачеві заяву разом з усіма доданими до неї документами.

Виконання судом згаданих вимог надало б можливість прокурору (позивачу) звернутися до Волинського окружного адміністративного суду у строки, передбачені ч.2 ст.99 КАС України, чинною на час виникнення спірних відносин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що прокурор (позивач) пропустив строки звернення до адміністративного суду, передбачені ч.2 ст.99 КАС України, чинною на час виникнення спірних правовідносин з поважних причин, тобто за обставин, які з обєктивних причин не залежали від його волі.

Керуючись статтями 99,100, ч.3, 7 ст. 160 , 165 Кодексу адміністративного судочинства, суд

УХВАЛИВ:

Визнати причини пропуску звернення до адміністративного суду поважними.

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Суддя Т.М. Димарчук

Повний тект ухвали виготовлений 18 червня 2013 року.