Справа № 2а- 112/09
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 р. Справа № 44657/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Попка Я.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі Хмельницької області на постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі Хмельницької області про зобовязання провести нарахування та виплату підвищення до пенсії, як дітям війни,

ВСТАНОВИЛА :

12 травня 2009 року ОСОБА_6 та 14 травня 2009 року ОСОБА_5 звернулися до суду з адміністративними позовами, у яких просили зобовязати управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі Хмельницької області (далі УПФ України в Чемеровецькому районі) нарахувати та виплатити їм, як дітям війни, недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу у розмірі 2733,30 грн. за 2006-2007 рр.

Крім того, 12 травня 2009 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з адміністративними позовами, у яких просили стягнути на користь кожного із них з УПФ України в Чемеровецькому районі недоплачене згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії у розмірі 3420,22 грн. за період з 01.01.2006 року по 31.07.2008 року та 3 % річних від суми боргу відповідно до Закону України № 1136-XIV від 08.10.1999 року.

Вказані адміністративні позови Чемеровецьким районним судом Хмельницької області обєднано в одне провадження, постановою від 10 червня 2009 року задоволено частково та вирішено зобовязати УПФ України в Чемеровецькому районі провести усім позивачам нарахування і виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі УПФ України в Чемеровецькому районі просить зазначену постанову скасувати і прийняти нову про відмову у задоволенні вимог позивачів в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та неповноту зясування істотних обставин справи. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що законодавство України не містить жодного нормативного акту, прийнятого на виконання вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» про підвищення розміру пенсій дітей війни на 30 % мінімальної пенсії за віком та не врегульовує питання про те, які саме органи мають проводити такі виплати, за рахунок яких коштів і джерел. Просить врахувати, що встановлений ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до зазначеного Закону, і не може враховуватися для перерахунків або підвищень інших пенсій. Стверджує, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом не були враховані положення бюджетного законодавства України, а також видаткові можливості основного фінансового документу держави і Пенсійного фонду України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Частково задовольняючи вимоги позивачів, суд виходив із того, що вони належить до категорії громадян, на яких поширюються державні соціальні гарантії дітям війни, а тому мають право на встановлене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Оскільки Конституційний Суд України своїми рішеннями від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційними окремі положення Законів України про Державний бюджет України на 2007-2008 рр., якими було зупинено і обмежено право на отримання спірної доплати, відмова УПФ України в Чемеровецькому районі у проведенні нарахування і виплати позивачам щомісячної надбавки за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року є протиправною.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Безспірно встановлено, що позивачі є дітьми війни та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції, що була чинною на час виникнення та існування спірних правовідносин у 2007-2008 рр., мали право на підвищення виплачуваної їм відповідачем пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та 22.08.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення Законів України про Державний бюджет на 2007-2008 рр., якими було зупинено (обмежено) дію вищевказаної ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», із вказівкою на те, що дані рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

За чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, на думку колегії суддів, не слід брати до уваги при вирішенні спору, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційних гарантій та права на отримання підвищення до пенсії дітям війни, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання про неправомірність відмови відповідача у підвищенні розміру пенсії позивачів, як дітей війни, за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року, що правильно встановлено судом першої інстанції.

Разом із тим, згідно із ч. 2 ст. 99 КАС України в редакції, що діяла на момент виникнення та існування спірних правовідносин, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін (ч.1 ст. 100 КАС України в редакції, що діяла на момент виникнення та існування спірних правовідносин).

З матеріалів справи вбачається, що позивачі зі своїми адміністративними позовами звернулися до суду у травні 2009 року, тобто з пропущенням встановленого законом річного строку звернення до адміністративного суду.

Достатніх поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав з часу прийняття 09 липня 2007 року Конституційним Судом України рішення за № 6-рп/2007, позивачами не наведено.

За таких обставин, виходячи із фактично заявлених позовних вимог та беручи до уваги встановлений законом річний строк звернення до адміністративного суду, на застосуванні якого наполягає відповідач (а.с. 42-44), колегія суддів приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 лише за період з 22 травня по 31 липня 2008 року, тоді як у задоволенні адміністративних позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 слід відмовити у звязку із пропуском ними без поважних причин строку звернення до адміністративного суду.

При цьому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції істотно вийшов за межі вимог позивачів і зобовязав нарахувати їм спірну надбавку до пенсії за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року, тоді як позивачі ОСОБА_6 і ОСОБА_5 згідно із заявленими ними у позовній заяві вимогами просили здійснити таку виплату тільки за 2006-2007 рр., а решта позивачів виключно по 31 липня 2008 року. Відповідно до ч.1 ст. 137 КАС України зміна позовних вимог можлива протягом усього часу судового розгляду шляхом подання письмової заяви, проте, такі заяви позивачів у матеріалах відсутні.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснює Пенсійний фонд України в особі управління в Чемеровецькому районі Хмельницької області, обовязок щодо нарахування та виплати їм спірного підвищення до пенсії, як дітям війни, слід покласти саме на відповідача у справі.

Достатніх правових підстав чи застережень щодо неможливості підвищення їх пенсії у передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розмірі за період з 22 травня по 31 липня 2008 року колегія суддів не вбачає.

Покликання апелянта на відсутність бюджетного фінансування встановленого дітям війни підвищення до пенсії, як на причину невиконання покладених на державу зобовязань, до уваги не приймаються, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність оскаржуваної постанови не впливають та до уваги колегією суддів не приймаються.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору у частині задоволення вимог позивачів судом першої інстанції допущено істотне порушення норм процесуального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення рішення не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова у цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення вимог позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та про відмову у задоволенні адміністративних позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 202 п. 3, 4, 205, 207, 254 КАС України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 червня 2009 року у справі № 2а-112/09 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_5 скасувати і прийняти у цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні їх адміністративних позовів.

Постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 червня 2009 року у справі № 2а-112/09 в частині задоволення вимог позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасувати і прийняти у цій частині нову постанову, якою такі позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі Хмельницької області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня по 31 липня 2008 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі Хмельницької області здійснити нарахування та виплату позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії, як дітям війни, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, обчисленої виходячи з вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за період з 22 травня по 31 липня 2008 року з урахуванням проведених у цей час виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У іншій частині постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 червня 2009 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

ОСОБА_7