Справа № 815/1848/15
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1848/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Рижук В.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 Севастіяна Павловича до Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання неправомірними дій, та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області в частині відкриття виконавчого провадження №46842609, та винесення постанови від 12.03.2015року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 Севастіяна Павловича на користь держави в особі Державної податкової інспекції у Біляївському районі боргу у розмірі 1267,95грн. на підставі вимоги №Ф-73 від 16.02.2015року, скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 12.03.2015року про відкриття виконавчого провадження №46842609 про стягнення з ОСОБА_1 Севастіяна Павловича на користь держави в особі Державної податкової інспекції у Біляївському районі боргу у розмірі 1267,95грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у визначеному ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», переліку документів, котрі підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою, відсутній такий виконавчий документ як вимога ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області. Також, позивач зазначає, що Вимога ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області №Ф-73 від 16.02.2015р. про сплату боргу (недоїмки) не відповідає додатку №5 до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а саме у Вимозі №Ф-73 від 16.02.2015р. не зазначено місцезнаходження відповідного органу доходів і зборів, дата народження платника, та дата набрання нею чинності.

Відповідач у судове засідання 26.08.2015р. не зявився, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить наявний у матеріалах справи звіт про надіслання факсимільним повідомленням тексту повістки з викликом до суду, заперечення на позов не надав, у зв'язку з чим справу розглянуто на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від відповідача Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області до суду надійшло клопотання (вхід.№ЕП/1576/15 від 26.08.2015р.) про розгляд справи без участі представника відповідача, а також з огляду на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 16.02.2015р. ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області винесено Вимогу №Ф-73 щодо стягнення з ОСОБА_1 Севастіяна Павловича недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 1267,95грн.

Судом встановлено, що за результатами розгляду заяви ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області щодо примусового виконання Вимоги ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області від 16.02.2015р. №Ф-73, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 винесено Постанову від 12.03.2015р. ВП №46842609 про відкриття виконавчого провадження, якою відкрито виконавче провадження з виконання вимоги ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області від 16.02.2015р. №Ф-73 щодо стягнення з ОСОБА_1 Севастіяна Павловича недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 1267,95грн.

Не погодившись з вищеозначеною Постановою Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 12.03.2015р. ВП №46842609 про відкриття виконавчого провадження позивач - ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду позовні вимоги ОСОБА_1 Севастіяна Павловича про визнання неправомірними дій Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області в частині відкриття виконавчого провадження №46842609, та винесення постанови від 12.03.2015року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 Севастіяна Павловича на користь держави в особі Державної податкової інспекції у Біляївському районі боргу у розмірі 1267,95грн. на підставі вимоги №Ф-73 від 16.02.2015року, скасування постанови Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 12.03.2015року про відкриття виконавчого провадження №46842609 про стягнення з ОСОБА_1 Севастіяна Павловича на користь держави в особі Державної податкової інспекції у Біляївському районі боргу у розмірі 1267,95грн., є безпідставними та необґрунтованими, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-ХІV (зі змінами та доповненнями), відповідно ст.1 якого, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З метою забезпечення гарантій прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язано державного виконавця використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до п.1. ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» державною виконавчою службою, у тому числі, підлягають виконанню рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Згідно з частинами 1,4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010року №2464-VI (зі змінами та доповненнями) рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що винесена ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області Вимога від 16.02.2015р. №Ф-73 щодо стягнення з ОСОБА_1 Севастіяна Павловича недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 1267,95грн. є виконавчим документом, на підставі якого державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, відповідно до приписів ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження», винесено Постанову від 12.03.2015р. ВП №46842609 про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що відомості відносно дати народження боржника носять факультативний характер, та не є обовязковим реквізитом для виконавчого документа, оскільки ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» означені відомості віднесено до інших даних, котрі зазначаються у виконавчому документі, якщо вони відомі органу, що видав виконавчий документ.

Також, судом відхиляються, та не приймаються до уваги посилання позивача - ОСОБА_1 Севастіяна Павловича на те, що обовязковим реквізитом виконавчого документа є дата набрання чинності вимогою про сплату боргу, оскільки вимогами ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», означених відомостей у виконавчому документі не передбачено.

До того ж, суд вважає за необхідне зазначити, що не зазначення у Вимозі ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області від 16.02.2015р. №Ф-73 місцезнаходження відповідного органу доходів і зборів, жодним чином не робить означений виконавчий документ недійсним.

Натомість, судом встановлено, що у Вимозі ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області від 16.02.2015р. №Ф-73 зазначено р/р 1509, отримувача: ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області, , банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, що, на думку суду, у повній мірі державному виконавцю достатньо для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Крім того, суд вважає за доцільне наголосити, що позивачем - ОСОБА_1 Севастіяном Павловичем до матеріалів адміністративної справи не додано жодних доказів на підтвердження оскарження Вимоги ДПІ у Біляївському районі ГУ ДФС в Одеській області від 16.02.2015р. №Ф-73, та прийняття відповідно рішення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.25 означеного Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що при винесенні Постанови від 12.03.2015р. ВП №46842609 про відкриття виконавчого провадження державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 діяв у межах повноважень та у спосіб передбачений Законом України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги ОСОБА_1 Севастіяна Павловича є безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не відповідають приписам чинного законодавства України.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 Севастіяна Павловича до Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання неправомірними дії та скасування постанови, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору у сумі 73грн. 08коп. покладаються на позивача, відповідно до положень ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, ч.ч.4,6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 Севастіяна Павловича до Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про визнання неправомірними дій в частині відкриття виконавчого провадження №46842609 та винесення постанови від 12.03.2015року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 Севастіяна Павловича на користь держави в особі Державної податкової інспекції у Біляївському районі боргу у розмірі 1267,95грн. на підставі вимоги №Ф-73 від 16.02.2015року, скасування постанови від 12.03.2015року про відкриття виконавчого провадження №46842609 про стягнення з ОСОБА_1 Севастіяна Павловича на користь держави в особі Державної податкової інспекції у Біляївському районі боргу у розмірі 1267,95грн., відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.