Справа № 801/1458/13-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року м. Київ К/800/27329/13

К/800/27593/13

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:

суддів: Олексієнка М.М. (доповідач), Стародуба О.П., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Роздольненському районі Автономної Республіки Крим (далі - УПФ) до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в смт. Роздольне Автономної Республіки Крим (далі - Фонд) про стягнення заборгованості за касаційними скаргами представників сторін на судові рішення Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 25 лютого 2013 року та Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року представник УПФ звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив стягнути з Фонду заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за період с 1 вересня по 31 грудня 2012 року в сумі 3440,00 грн.

Посилався на те, що відповідач безпідставно не прийняв до заліку зазначенні витрати, внаслідок чого виникла заборгованість.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 25 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2013 року, позов задоволено частково. Стягнуто з Фонду на користь УПФ суми не відшкодованих витрат на виплату та доставку основного розміру пенсії та цільової грошової допомоги по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві в сумі 367,20 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційних скаргах представники сторін, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просять попередні рішення скасувати і ухвалити нове рішення, зокрема, представник позивача - про задоволення позову в повному обсязі, представник відповідача - про відмову в задоволенні позову.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційних скарг з урахуванням наступного.

Як установлено судами попередніх інстанцій, між УПФ та Фондом на підставі списків було проведено звірку витрат по особових справах потерпілих, проте при підписанні акту не прийнято до заліку і не відшкодовано витрати на виплату і доставку пенсій на загальну суму 3440,00 грн., з яких: 354,84 грн. основний розмір пенсії, 12,36 грн. щомісячна цільова грошова допомога та 3072,80 грн. державна адресна допомога.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що витрати, понесені УПФ у зв'язку з виплатою та доставкою основного розміру пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та цільової грошової допомоги, підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду, крім витрат на виплату адресної допомоги.

Висновок судів відповідає вимогам закону та є обґрунтованим.

Пунктом 4 статті 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що пенсія по інвалідності є одним із видів матеріального забезпечення, що надається за загальнообов'язковим державним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Отже, пенсія по інвалідності потерпілому є страховою виплатою, яка виплачується застрахованій особі у разі настання страхового випадку.

За змістом статті 6 Основ, статті 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і статті 6 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV) страховиками є цільові страхові фонди, зокрема з пенсійного страхування та страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, а саме - Пенсійний фонд України та Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Основ якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплено абзацом другим пункту 5 частини першої статті 24 Закону № 1105-XIV.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, встановлений статтею 21 Закону № 1105-XIV та пунктом 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4 (далі - Порядок). До вказаного переліку входить сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, щомісячна цільова грошова допомога на прожиття та сума витрат УПФ з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Отже, Фонд як належний страховик від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання в силу положень статей 1, 4, 25, 26 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР та статей 21, 24 Закону № 1105-XIV зобов'язаний відшкодовувати витрати, понесені органами УПФ у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання, у тому числі й пенсій по інвалідності особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР.

Такий висновок Верховного Суду України щодо правильного застосування норм матеріального права при вирішенні спорів цієї категорії міститься, зокрема, у постановах від 20 березня 2007 року № 21-1087во06 та від 12 червня 2012 року № 21-165а12.

З огляду на зазначене суди попередніх інстанцій обґрунтовано задовольнили позовні вимоги про стягнення з відповідача невідшкодованих витрат з виплати і доставки основного розміру пенсії по інвалідності та щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками судів, що витрати УПФ на виплату і доставку державної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», не підлягають відшкодуванню Фондом, оскільки такі витрати не входять до складу розміру пенсії по інвалідності та визначеного статтею 21 Закону № 1105-XIV і пунктом 4 Порядку переліку соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Саме до такого висновку зводяться правові позиції, висловлені Верховним Судом України у постановах від 14 листопада 2011 року (справа №21-346а11), від 11 червня 2012 року (справа №21-134а12), від 12 листопада 2013 року (справа №21-394а13) від 31 березня 2015 року (справа №21-2а15), які згідно зі статтею 244-2 КАС України, мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок судів не спростовують і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги управління Пенсійного фонду України в Роздольненському районі Автономної Республіки Крим, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в смт. Роздольне Автономної Республіки Крим відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 25 лютого 2013 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

О.П. Стародуб

І.В. Штульман