Справа № 2а-8864/10/0670
Суддя: Філіпова Т.Л.
Дата ухвалення: 2011-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"28" квітня 2011 р. Справа № 2а-8864/10/0670

номер рядка статистичного звіту 3.7.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Філіпової Т.Л.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 державної інспекції на автомобільному транспорті в особі Територіального управління ОСОБА_2 державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" січня 2011 р. у справі № 2а-8864/10/0670 за позовом ОСОБА_3 особи - підприємця ОСОБА_4 до Територіального управління ОСОБА_2 державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області, начальника Територіального управління ОСОБА_2 державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області ОСОБА_5 про визнання протиправною та скасування постанови про застосування фінансових санкцій ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2011 року адміністративний позов ОСОБА_3 особи - підприємця ОСОБА_4 задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову Начальника Територіального управління ОСОБА_2 державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області від 03.11.2010 року №117001 про застосування фінансових санкцій у сумі 1700,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 3,40 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції постановою, ОСОБА_2 державна інспекція на автомобільному транспорті в особі Територіального управління ОСОБА_2 державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови допустив недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи..

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 2 частини першої ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає відсутніми підстави для задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.10.2010 року інспекторами ТУ ГДАІ в Житомирській області Нагорським А.В. та Ходаківським Є.В. було здійснено перевірку автомобіля НОМЕР_1, що належить позивачу, з питань додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за наслідками якої складено акт №194100. Зазначеним актом було встановлено, що позивач надавав ТОВ "Полянківська кераміка" послуги з вантажних перевезень (вантаж - електротехнічні вироби, видаткова накладна від 14.10.2010 року) без оформлення документів, передбачених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме - ліцензійної картки на транспортний засіб.

Водій ОСОБА_6 від надання пояснень та підпису акту перевірки відмовився.

Постановою від 03.11.2010 року №117001 до позивача за порушення абзацу 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано фінансові санкції у сумі 1700,00 грн.

Перевіряючи відповідність оскаржуваного рішення вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд не може визнати його таким, що прийнято законно та обґрунтовано, зважаючи на наступне.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовуються санкції у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Конструкція зазначеної правової норми побудована таким чином, що вона містить диспозицію та одночасно передбачає санкції за недотримання визначеного у ній правила поведінки.

При цьому, зазначене правило включає в себе не лише наявність у позивача статусу автомобільного перевізника, а й надання ним послуги з перевезення вантажів. Тільки встановлення сукупності даних ознак дає підстави для висновку про законність застосування фінансових санкцій.

У той же час, за визначенням, наведеним у ст. 1 названого Закону, послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - це перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Отже, аби кваліфікувати надану послугу як послугу з перевезення вантажу відповідач має довести факт укладання договору між перевізником та замовником, а також факт здійснення таких відносин на платній основі.

Судом першої інстанції встановлено, що зазначені обставини всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України не були доведені відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з пояснень свідка ОСОБА_7, який є генеральним директором ТОВ "Полянківська кераміка" та якому належав вантаж, що перевозився, у зв'язку з поломкою автомобіля товариства та зважаючи на партнерські відносини з ОСОБА_4, він звернувся до позивача з проханням доставити продукцію належним йому автомобільним транспортом, яке було задоволено з огляду на те, що належний позивачу автомобіль рухався у попутному напрямку. При цьому факт проведення будь-яких взаєморозрахунків між ним та позивачем категорично заперечив, пояснивши, що перевезення було здійснено на безоплатній основі.

У свою чергу, свідок ОСОБА_8, який здійснював перевірку, стверджуючи про надання позивачем послуг на платній основі, пояснив, що зазначений факт він встановив на підставі видаткової накладної від 14.10.2010 року №РН-0000241, згідно якої перевозився вантаж від ТОВ "Полянківська кераміка" до ПП "Завод електротехнічних виробів "Елкон".

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що видаткова накладна від 14.10.2010 року не містить жодних відомостей, які б дозволяли стверджувати про проведення між ТОВ "Полянківська кераміка" та позивачем взаєморозрахунків за доставку вантажу.

Слід зазначити, що представник відповідачів спочатку наполягав на наданні позивачем послуги з перевезення вантажу на платній основі, а потім стверджував про надання ним такої послуги за власний кошт.

За наведених обставин та зважаючи на суперечливість вищевказаних пояснень, а також враховуючи, що відповідачем не були доведені належними доказами фактичні дані, які є обов'язковою правовою підставою для застосування фінансових санкцій, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови та необхідності її скасування.

Також судом правильно зазначено, що ліцензія позивача серії АВ №320029 надає лише право на здійснення вантажних перевезень, а не зобов'язує надавати виключно такі перевезення. До того ж, наявність такої ліцензії з огляду на встановлені та викладені обставини не є беззаперечним доказом надання позивачем саме послуги з перевезення вантажу.

Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління ОСОБА_2 державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління ОСОБА_2 державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" січня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.Л. Філіпова

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:прост.

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 особа - підприємець ОСОБА_4 вул.Сонячна,16,м.Баранівка,Житомирська область,12701

3- відповідачу ОСОБА_2 державна інспекція на автомобільному транспорті в особі територіального управління ОСОБА_2 державної інспекції на атомобільному транспорті в Житомирській області вул. Театральна,17/20,м. Житомир,10014