Справа № 2а-4089/09/2270
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2011 р. Справа № 65348/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Обрізка І.М., Яворського І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Територіальної державної інспекції праці у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 липня 2009 року по справі за позовом Інспекції по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Хмельницького до Територіальної державної інспекції праці у Хмельницькій області про визнання протиправними дій посадової особи та скасування припису,

В С Т А Н О В И Л А:

06.04.2009 року Інспекція по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Хмельницького звернулася до суду з позовом до Територіальної державної інспекції праці у Хмельницькій області (надалі - ТДЕП у Хмельницькій області) про визнання протиправними дій посадової особи та скасування припису від 20.03.2009 року № 22-02-68/325-283 та визнання недійсним та незаконним складений акт перевірки від 20.03.2009 року № 22-02-68/325.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем під час проведення перевірки порушені вимоги ст.ст. 1,3, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", п.п.3.3.2 п.3.3 ст.3, п.4.1, п.4.2 ст.4, п.5.3 ст.5 "Порядку проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів" затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21 березня 2003 року №72, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 3 червня 2003 року № 432/7735, також позивач вважає, що висновки викладені відповідачем у акті перевірки №22-02-68/325 від 20.03.2009 року та приписі №22-2-68/325-283 від 20.03.2009 року не відповідають дійсним обставинам справи.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 липня 2009 року позов задоволено. Визнано протиправними дії посадової особи Територіальної державної інспекції праці у Хмельницький області щодо складання акту перевірки від 20.03.2009 року № 22-02-68/325 та припису від 20.03.2009 року № 22-02-68/325-283. Визнано протиправним та скасовано припис Територіальної державної інспекції праці у Хмельницький області від 20.03.2009 року № 22-02-68/325-283.

Представник Територіальної державної інспекції праці у Хмельницькій області постанову суду першої інстанції оскаржив, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що нормативно не визначено вимог щодо обов'язкового відібрання пояснень при здійсненні перевірки, натомість надано лише право на їх отримання, в залежності від необхідності, тобто на розсуд посадової особи, в залежності від ситуації що складається та характеру виявлених порушень. Крім цього, скасувавши припис, суд створив всі передумови для не усунення вчинених порушень трудового законодавства керівництвом Інспекції по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Хмельницького (роботодавця) та можливість подальшого ігнорування та не виконання вимог законодавства про працю в частині порушення прав та гарантій найманих працівників.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали цієї справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід відхилити із наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання індивідуального плану-графіку проведення перевірок, затвердженого начальником інспекції - Головним державним інспектором праці області 27 лютого 2009 року, проведено планову перевірку додержання законодавства про працю позивача. За результатами перевірки відповідачем складено акт перевірки від 20.03.2009 року № 22-02-68/325 та припис від 20.03.2009 року № 22-02-68/325-283.

19.03.2009 року відповідачем вперше надано позивачу акт перевірки № 22-02-68/ та припис № 22-02-68/, 27 березня 2009 року позивачем вдруге одержано від відповідача акт перевірки від 20.03.2009 року № 22-02-68/325 та припис від 20.03.2009 року № 22-02-68/325-283. 15 квітня 2009 року позивачем втретє отримано від відповідача акт перевірки від 20.03.2009 року № 22-02-68/325 та припис від 20.03.2009 року № 22-02-68/325-283.

Відповідно до п.4 "Порядку проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів" затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21 березня 2003 року №72, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 3 червня 2003 року № 432/7735, за результатами кожної перевірки обов'язково складається акт перевірки, а в разі виявлення порушень законодавства про працю чи загальнообов'язкове державне соціальне страхування - припис щодо їх усунення.

Припис - документ органів Держнаглядпраці про усунення виявлених порушень, що можуть призвести до шкідливих наслідків. Приписи підлягають обов'язковому виконанню з письмовим повідомленням особи, що його видала, про вжиті заходи в установлений нею термін. В описовій частині акта та припису вказуються: номер відповідно до журнального обліку реєстрації актів та приписів; дата (останній день проведення перевірки); назва населеного пункту, де розміщені підприємство, установа, організація чи виробничі приміщення суб'єктів підприємницької діяльності - фізичних осіб, які використовують найману працю; прізвище, ім'я та по батькові (повністю) державного інспектора праці; посада, прізвище та ініціали представника іншого державного органу або профспілкової організації, якщо такий бере участь у проведенні перевірки; посада, прізвище, ім'я та по батькові керівника або призначеної ним посадової особи, якій доручено представляти інтереси підприємства під час проведення перевірки; вид перевірки (відповідно до зазначених у типовій формі рекомендацій); назва підприємства (зазначається відповідно до його статуту).

Відповідно до ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Акт - документ, складений посадовою особою Держнаглядпраці чи ТДЕП, що підтверджує будь-які встановлені факти порушення законодавства про працю чи загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Оскільки акт перевірки є тільки документом, який фіксує порушення і не породжує ніяких правових наслідків для сторін, то колегія суддів приходить допереконання, що в частині визнання недійсним акту перевірки від 20.03.2009 року № 22-02-68/325 справу провадженням слід закрити.

Крім того, судом першої інстанції не враховано наступне. Повноваження Держнаглядпраці визначені Положенням про Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 50 від 18 січня 2003 року, п.п. 6.2 якого передбачає, що посадові особи Держнаглядпраці мають право вимагати від роботодавців або працівників необхідні пояснення. Отже, нормативний-правовий акт надає право, а не обов'язок при здійсненні свої повноважень вимагати надання пояснень. Водночас п.п. 3.3.2. Порядку проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України 21.03.2003 № 72 (надалі Порядок), передбачено порядок проведення перевірки та оформлення акта, в якому фіксуються виявлені порушення, та отримання підтверджуючих документів і необхідних пояснень від роботодавця або працівника. Таким чином нормативно не визначено вимог щодо обов'язкового відібрання пояснень при здійсненні перевірки, натомість надано лише право на їх отримання, в залежності від необхідності, тобто на розсуд посадової особи, в залежності від ситуації що складається та характеру виявлених порушень. Таким чином , твердження суду першої інстанції про обовязковість відібрання пояснень від посадової особи не грунтуються на законі.

Судом першої інстанції також не було прийнято до уваги той факт, що перевірка проводиться виключно на підставі первинних бухгалтерських документів (щодо обліку робочого часу і нарахування заробітної плати), їх копій, які надаються обєктом перевірки. Тому при дослідженні наданих Позивачем табелів обліку робочого часу та відповідних відомостей про нарахування та виплату заробітної плати Відповідачем було встановлено порушення вимог ст. 106 КЗпП України, зокрема перевіркою встановлено, що при місячній нормі тривалості робочого часу у грудні 2008 року 183 год. працівниками інспекції по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста відпрацьовано: надурочно 1 година та 45 хвилин. Таким чином Викладені факти свідчать про допущення Позивачем порушень , як ст. 106 КЗпП України так і відповідно ст. 30 Закону України «Про оплату праці», в частині не забезпечення достовірного обліку робочого часу, яке буде враховано при контрольній перевірці виконання вимог припису.

Не відповідає обставинам справи твердження Позивача про відсутність випадків роботи працівників інспекції у святкові і неробочі дні. У ході проведення перевірки звернення громадянки ОСОБА_1, у якому останньою було повідомлено, що вона неодноразово залучалась саме до роботи у святкові і неробочі дні без відповідної оплати, то інспекцією було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працювала у позивача на посаді інженера 1 -ї категорії відділу по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста. Оплата роботи чи надання іншого дня відпочинку ОСОБА_1 при перевірці відомостей нарахування та виплати заробітної плати та заяв про надання відгулів за вказані дні не здійснені. Вказаний факт свідчив про порушення вимог ст. 107 КЗпП України, в якій зазначено, що робота у святковий і неробочий день оплачується у подвійному розмірі. На бажання працівника, який працював у святковий і неробочий день, йому може бути наданий інший день відпочинку.

Надані Інспекцією по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Хмельницького для перевірки вищезгадані накази про призначення відповідальних чергових не передбачають чергування працівника вдома - без виходу на робоче місце, натомість зобов'язують його забезпечити постійний та безперебійний зв'язок за відповідними телефонами із певними службами, а також передбачають вжиття заходів відповідальним черговим для ліквідації порушень. Таким чином наведені факти із врахуванням вимог ст. 71 КЗпП України, свідчать про роботу працівника у відповідний святковий чи неробочий день. Крім того нині чинним трудовим законодавством (КЗпП України) не передбачено порядку і права роботодавця залучати найманих працівників до чергування вдома без відповідної оплати та обліку робочого часу, оскільки кожне чергування має на меті виконання працівником трудових обов'язків.

Заперечення щодо невірного застосування вказаної статті КЗпП України, щодо звільнення ОСОБА_1 було враховано ТДЕП у Хмельницькій області і до акту внесені відповідні зміни, вказаний недолік було допущено, як технічну помилку, яка дійсно мала місце у наданому для ознайомлення і узгодження проекті акту перевірки.

Таким чином викладені факти та наведені обставини, повністю спростовують позовні вимоги. Натомість матеріалами справи доведено, що позивачем допущено порушення законодавства про працю.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги в цій частині спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись статтями ч.3 ст. 160, 195, 197, 198 п. 3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Територіальної державної інспекції праці у Хмельницькій області задовольнити частково, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 липня 2009 року у справі № 2а-4089/09 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження в частині визнання недійсним та незаконним акту перевірки від 20.03.2009 року.

В задоволенні решти позовних вимог Інспекції по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Хмельницького відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 07.03.2011 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ: В.П. ДЯКОВИЧ

СУДДІ І.М. ОБРІЗКО

ОСОБА_2