Справа № 22-а-23842/11
Суддя: Білоконь О. В.
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Олійника В.І.

суддів: Кашперської Т.Ц., Білоконь О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 10 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області про визнання дій посадових осіб Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області незаконними і зобовязати зробити перерахунок розміру пенсії інваліду 2-ї групи, постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, обґрунтовуючи вимоги тим, що він є інвалідом 2-ої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з Чорнобильською катастрофою, і відповідно до вимог ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір державної пенсії, яку він отримує, повинна бути не менше 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, не менше 75% від мінімальної пенсії за віком. Відповідачем же всупереч вищевказаних вимог закону пенсія позивачу виплачується в значно нижчому розмірі, що позивач вважає порушенням гарантованих йому прав та охоронюваних інтересів, у зв»язку з чим і просив суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов»язати його здійснити перерахунок розміру його пенсійного забезпечення відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з моменту його звернення з заявою до відповідача, а саме з 01.07.2010 року.

Рішенням Ірпінського міськогосуду Київської області від 18 серпня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано незаконною відмову УПФУ у м. ІрпеніКиївської області в перерахунку основної та додаткової пенсії ОСОБА_1, як інваліду 2-ї групи, потерпілому внаслідок аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, в розмірі меншому ніж це передбачено ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязано відповідача зробити ОСОБА_1, як інваліду 2-ї групи, потерпілій внаслідок аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, перерахунок та виплату основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати незаконне, на його думку, рішення суду першої інстанції та ухвалите нове, яким відмовити в позові в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії та є інвалідом 2-ої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується наявними в справі письмовими доказами.

Позивач, оспорюючи дії відповідача, вважав, що він отримує державну та додаткову пенсію в розмірі, значно нижчому, ніж передбачено ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у звязку з чим і звернувся до суду за захистом своїх прав. Посилався на те, що відповідачем безпідставно при нарахуванні пенсії застосовуються не норми вищевказаного закону, а підзаконні нормативні акти, якими є постанови Кабінету Міністрів України, які звужують обсяг прав в сфері пенсійного забезпечення, гарантовані йому відповідним законом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із положень ст.ст. 50, 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо періоду проведення нарахувань та виплат, оскільки суд першої інстанції не вказав з якого часу потрібно зобовязати відповідача на проведення перерахунку пенсії.

Оскільки позивач просив зобовязати відповідача провести перерахунок державної та додаткової пенсії починаючи з моменту його звернення з заявою до відповідача, а саме з 01.07.2010 року то в цій частині його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.201 КАС України підставою для зміни судового рішення є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права тому з врахуванням вимог закону рішення суду необхідно змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення суду в такій редакції:

«Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області зробити ОСОБА_1, як інваліду 2-ї групи, потерпілій внаслідок аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, перерахунок та виплату основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком починаючи з 01 липня 2010 року з урахуванням фактично виплачених сум».

В іншій частині рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 серпня 2010 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 серпня 2010 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в такій редакції:

«Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області зробити ОСОБА_1, як інваліду 2-ї групи, потерпілій внаслідок аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, перерахунок та виплату основної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком починаючи з 01 липня 2010 року з урахуванням фактично виплачених сум».

В іншій частині рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 серпня 2010 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: