Справа № 2а/1770/2012/2012
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2012-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 2а/1770/2012/2012

11 липня 2012 року 11год. 15хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В. В. за участю секретаря судового засідання Патрикей Ю.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: Дімітров П.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Військова частина НОМЕР_1
про визнання неправомірними дій, стягнення грошового забезпечення
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого просить визнати неправомірними дії щодо встановлення базових місяців при індексації грошового забезпечення у зв`язку з зміною розміру премії та стягнення недоотриманої індексації.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , згідно наказу першого заступника Міністра оборони України №65 від 08.05.2012 року, був увільнений від займаної посади та призначений на нове місце проходження служби.

Постановою Кабінет Міністрів України від 7.11.2007 року №1294 „Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, що набрала чинності з 1 січня 2008 року було встановлено розмір премії для військовослужбовців не менше 10 відсотків посадового окладу. Січень 2008 року став базовим місяцем при нарахуванні індексації грошових доходів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7.11.2007 року №1294 „Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, Міністром оборони України було видано наказ від 11.06.2008 року №260 „Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 року за №638/15329. Абзацом першим пункту 31.2 Інструкції встановлено, що розмір премії, але не менше 10 відсотків посадових окладів, встановлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження служби.

Протягом 2009 2011 років в військовій частині НОМЕР_1 відбувалося підвищення розміру премії в зв`язку з чим відповідачем при обрахунку індексації грошових доходів населення було застосовано базові місяці. З даними діями позивач погодитись не може, оскільки вважає, що місяцем встановлення премії являється січень 2008 року, а подальша зміна розміру премії не може вплинути на розмір індексації грошових доходів, та відповідно до абзацу четвертого пункту 31.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, премія встановлюється виходячи з наявного фонду грошового забезпечення та може змінюватися на протязі року як у бік зменшення так і збільшення.

На виконання наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 „Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам було видано Інструкцію „Про порядок і умови преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 і командирів підпорядкованих їй військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . В підпункті 1.2. пункту 1 Інструкції вказано, що протягом року залежно від виконання кошторису військової частини НОМЕР_4 за фондом грошового забезпечення та інших чинників, які впливають на наповнення фонду грошового забезпечення, розмір премії може бути переглянутий як у бік зменшення, так і збільшення.

Відповідно до листа Міністерства праці і соціальної політики України від 9.04.2004 року №024-65 „Щодо індексації заробітної плати державних службовців поточні коливання сум встановлених надбавок та премії залежно від фінансових можливостей (включаючи й можливу відсутність виплати зазначених надбавок чи премії в окремі місяці) не можуть бути підставою для визнання звітного місяця, в якому були більші виплати, базовим. У таких випадках індексація здійснюється відповідно до Порядку на визначені індекси.

В іншому листі Міністерства праці і соціальної політики України від 9.12.2005 року №024-106 зазначено, що зміна розміру премії за рахунок фінансових можливостей підприємства не є підставою вважати місяць базовим при розрахунку індексу для проведення індексації.

Відповідно до вимог пункту 2.2. Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.11.1998 року №400 управлінська діяльність військової частини здійснюється шляхом видання службових розпорядчих документів. Командиром військової частини НОМЕР_1 стосовно даного питання розпорядчих документів не видавалося.

Єдиним документом який дає роз`яснення застосування Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України є лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 3.12.2010 року №248/9/470, в якому директор Департаменту фінансів Міністерства оборони України застосував лист Міністерства праці і соціальної політики України 9.04.2004 року №024-65 „Щодо індексації заробітної плати державних службовців та зробив висновок, що виходячи з цього, місяці, в яких військовослужбовцям здійснюється доплата за час тимчасового виконання обов`язків за посадою, нараховується премія за місяцем, у якому вона їм виплачується, нараховується премія у розмірі більшому, ніж у попередньому місяці (за рішенням Міністра оборони України), не можуть вважатися базовими при обчислені індексу споживчих цін.

Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, які співпадають з позицією, викладеною в поданих письмових запереченнях. Зокрема зазначив, що відповідно до статті 15 Закону України від 22 березня 2001 року №2331-111 „Про розвідувальні органи України та Указу Президента України від 2 жовтня 2003 року №1138цт/2003 фінансове і матеріально-технічне забезпечення Головного управління розвідки Міністерства оборони України (далі ГУР МО України) здійснюється за рахунок коштів, передбачених окремим рядком у Державному бюджеті України за окремою бюджетною програмою „Розвідувальна діяльність у сфері військової оборони.

За рахунок даних коштів також утримується військова частина НОМЕР_1 .

Розпорядником бюджетних коштів, у тому числі валютних, на утримання і забезпечення діяльності розвідувального органу України є керівник цього органу, а саме, начальник ГУР МО України.

Головний розпорядник коштів у відповідності до Бюджетного кодексу України, затверджує кошторис та плани асигнувань розпорядників коштів нижчого рівня, причому, збільшення бюджетних призначень за загальним та спеціальним фондами державного бюджету, на оплату праці працівників бюджетних установ, за рахунок зменшення інших видатків забороняється змінювати без внесення змін до закону про Державний бюджет України.

В період з 2008 року по 2012 рік для військової частини НОМЕР_1 були затверджені кошториси та плани асигнувань, де обсяг коштів по КЕКВ 1112 (грошове забезпечення) збільшені в 2009 році на 12,8% в 2010 році на 6%, в 2011 році на 24% та в 2012 році на 9,6 % відповідно.

Не порушуючи вимог п.п. 2, п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 „Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, (керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання дозволяється здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення). Так, головний розпорядник коштів командир військової частини НОМЕР_4 , додаткові кошти спрямував на підвищення премії, яка входить до розрахунку пенсії, а не виплат індексації, яка до розрахунку пенсії не входить.

У відповідності до статті 9 Закону України „Про індексацію грошових доходів населення від 3.07.1991 року, індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів, дана норма також відображена і в пункті 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 „Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Оскільки позивач, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , підпорядкованій ГУР МО України, в період з 10.08.1999 року по 24.05.2012 року то дані виплати він отримував відповідно призначених коштів, затверджених кошторисами та планами асигнувань, головним розпорядником коштів, у відповідних роках.

Встановлення базових місяців, щодо індексації грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 здійснювалося у відповідності до Наказів командира військової частини НОМЕР_4 №88 від 18.03.2009 року, №27 від 08.02.2010 року, №221 від 15.07.2010 року, №59 від 28.02.2011 року, №109 від 06.04 2011 року, №217 від 15.07.2011 року, №294 від 05.10.2011 року, №46 від 20.02.2012 року.

Дані накази затверджували інструкції про впорядкування бюджетних коштів на виплату грошового забезпечення у військовій частині НОМЕР_4 та підпорядкованих військових частин у відповідні роки. При цьому інструкцією були визначені фіксовані (постійні) розміри премій на відповідний рік у відсотках до посадового окладу (грошового забезпечення).

Відповідно до пункту 1.2 Наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, давши оцінку доказам у справі, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач у березні 2008 року уклав новий контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на п`ять років, який набрав чинності 1 вересня 2009 року. При укладенні контракту, з одного боку, виступало Міністерство оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_4 , а з, другого боку, позивач.

Пунктом 2 Контракту Міністерство оборони України зобов`язується додержуватися його прав та прав членів сім`ї, включаючи отримання пільг, гарантій та компенсацій, установлених законами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідач щодо дотримання прав позивача повинен був діяти відповідно до Конституції України, Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про індексацію грошових доходів населення, Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 „Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення, постанови Кабінету Міністрів України від 7.11.2007 року №1294 „Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 „Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, Інструкції „Про порядок і умови преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 і командирів підпорядкованих їй військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Із змісту Конституції України вбачається, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Закон України „Про внесення змін до Закону України „Про індексацію грошових доходів населення визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

В статті 1 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про індексацію грошових доходів населення визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

В статті 5 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про індексацію грошових доходів населення передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Міністерство праці і соціальної політики України в листі від 09 квітня 2004 року №024-65 „Щодо індексації заробітної плати державних службовців роз"яснило, що поточні коливання сум встановлених надбавок та премії залежно від фінансових можливостей (включаючи й можливу відсутність виплати зазначених надбавок чи премії в окремі місяці) не можуть бути підставою для визнання звітного місяця, в якому були більші виплати, базовим. У таких випадках індексація здійснюється відповідно до Порядку на визначені індекси.

Лист Міністерства праці і соціальної політики України від 09 грудня 2005 року №024-106 роз"яснює, що зміна розміру премії за рахунок фінансових можливостей підприємства не є підставою вважати місяць базовим при розрахунку індексу для проведення індексації.

Роз`яснення застосування Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 в Міністерстві оборони України стосовно інексації грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України викладено в листі Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 03 грудня 2010 року №248/9/470, в якому директор Департаменту фінансів Міністерства оборони України посилається на лист Міністерства праці і соціальної політики України 09 квітня 2004 року №024-65 „Щодо індексації заробітної плати державних службовців та робить висновок, що місяці, в яких військовослужбовцям нараховується премія у розмірі більшому, ніж у попередньому місяці (за рішенням Міністра оборони України), не можуть вважатися базовими при обчислені індексу споживчих цін.

Наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 „Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, Інструкцією „Про порядок і умови преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 і командирів підпорядкованих їй військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_3 визначено, що протягом року залежно від виконання кошторису за фондом грошового забезпечення та інших чинників, які впливають на наповнення фонду грошового забезпечення, розмір премії може бути переглянутий як у бік зменшення, так і збільшення. Даними Інструкціями командиру військової частини НОМЕР_1 надано право позбавляти військовослужбовців премії повністю або частково.

Складові грошового забезпечення визначені в пункті 1.2 наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 р. №260 „Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

В контексті наведеного, суд зазначає, що премія військовослужбовців носить заохочувальний характер, а відповідачем неправомірно визначено, що премія носить постійний характер, оскільки в наведених Інструкціях зазначено, що премія залежна від виконання кошторису може бути переглянута як у бік зменшення, так і збільшення, та право командира на позбавлення військовослужбовців премії повністю або частково також підтверджує про її непостійний характер, а тому премія не може бути механізмом забезпечення достатнього життєвого рівня. Збільшення розміру премії не може бути підставою, виникнення базових місяців індексації грошових доходів населення. При збільшенні премії, встановленої з 1 січня 2008 року в розмірі 10 відсотків, відповідач не мав права застосовувати базовий місяць при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів, та підмінювати одне поняття іншим. Відповідно до викладеного, відповідач, щоб забезпечити достатній життєвий рівень повинен був здійснити нарахування та виплату індексації грошових доходів населення, а решта коштів направити на виплату премій.

В судовому засіданні з`ясовано наявність коштів у відповідача, в період з 2008 року по 2012 рік були затверджені кошториси та плани асигнувань, де обсяги коштів по КЕКВ 1112 (грошове забезпечення) збільшені в 2009 році на 12,8% в 2010 році на 6%, в 2011 році на 24% та в 2012 році на 9,6 % відповідно. З 2009 року по 2011 рік відповідачем неодноразово виплачувалися додаткові премії за підсумками роботи за місяць, квартал, рік з нагоди свят та інше.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що позивачем доведено ті обставини на яких ґрунтується його позов. Натомість, доводи, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення, є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки спростовуються вищевикладеним та наявними в справі доказами. Покликання відповідача на те, що встановлення базових місяців, щодо індексації грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 здійснювалося у відповідності до наказів командира військової частини НОМЕР_4 №88 від 18.03.2009 року, №27 від 08.02.2010 року, №221 від 15.07.2010 року, №59 від 28.02.2011 року, №109 від 06.04 2011 року, №217 від 15.07.2011 року, №294 від 05.10.2011 року, №46 від 20.02.2012 року не відповідає дійсності, оскільки дані накази затверджували інструкції про впорядкування бюджетних коштів на виплату грошового забезпечення у військовій частині НОМЕР_4 та підпорядкованих військових частин у відповідні роки. При цьому посилання відповідача, що інструкціями були визначені фіксовані (постійні) розміри премій на відповідний рік у відсотках до посадового окладу (грошового забезпечення) є необґрунтованим та не відповідає дійсності, оскільки в жодному з наказів не зазначено про застосування базових місяців індексації грошових доходів населення, а розміри премій зазначені „до 35 відсотків, „до 54 відсотків, „до 55 відсотків, „до 75 відсотків, „до 90 відсотків, „до 55 відсотків, що не може вважатися фіксованим (постійним) розміром.

Крім того не знайшло підтвердження, що головний розпорядник коштів командир військової частини НОМЕР_4 додаткові кошти спрямував на підвищення премії, яка входить до розрахунку пенсії, а не виплат індексації, яка до розрахунку пенсії не входить. Оскільки встановлено, що рішення щодо встановлення базових місяців індексації грошових доходів населення та встановлення премій в максимальних розмірах приймалися відповідачем, військовою частиною НОМЕР_1 на власний розсуд.

Враховуючи все вище викладене, позовні вимоги є правомірними і їх слід задовольнити повністю.

Виходячи з поняття індексації грошових доходів населення, що це є механізм підвищення грошових доходів населення та того що, у зв`язку з індексацією підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) керуючись вимогами пункту 2 частини першої ст. 256 КАС України суд приходить до висновку про її застосування в межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити повністю.

Визнати дії Військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення базових місяців в 2009-2011 роках у зв`язку з зміною розміру премії неправомірними.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 не виплачену в 2009-2012 роках частину індексації грошового забезпечення в сумі 13 347 грн. 40 коп.

Допустити до негайного виконання в межах одного місяця стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 невиплаченої індексації грошового забезпечення за травень 2012 року в сумі 592,95 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Щербаков В. В.