Справа № 2а-5583/09/2270/1
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.11 № 65252/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Святецького В.В.,
суддів Пліша М.А., Довгополова О.М.,
при секретарі судового засідання Коломойцевій Х.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в м. Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 м. Старокостянтинів Хмельницької області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 м. Старокостянтинів Хмельницької області про стягнення додаткових видів грошового забезпечення,-
В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 м. Старокостянтинів Хмельницької області про стягнення на його користь грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2008 рік в сумі 5494,50 грн.
Позов мотивований тим, що у відповідача утворилась заборгованість по виплаті позивачу грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 5494,50 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2009 року позов задоволено у повному обсязі.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції військова частина НОМЕР_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що військова частина НОМЕР_1 знаходиться на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 м. Вінниця. Грошове забезпечення військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 нараховується за рахунок тих коштів, які надходять від військової частини НОМЕР_2 . Всупереч існуючих потреб військова частина НОМЕР_1 в повному обсязі профінансована не була, військова частина НОМЕР_1 не має власних джерел доходів та підприємницькою діяльністю, або будь-якою іншою діяльністю з метою отримання прибутку не займається. Нарівні з цим п. 33.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 визначено, що розмір матеріальної допомоги установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. Таким чином, винесене рішення при відсутності коштів в подальшому буде впливати на інтереси інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , оскільки стягнення буде проводитись з грошового забезпечення військовослужбовців.
З огляду на викладене, апелянт просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2009 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статі 197 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши головуючого суддю, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 . Згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 33 від 15.04.2008 року позивач перебував у щорічній відпустці з 19.04.2008 року по 06.05.2008 року. Цим же наказом визначено виплатити позивачу грошову допомогу на оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення за 2008 рік в сумі 2747 грн. 25 коп. та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових проблем в сумі 2747 грн. 25 коп..
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Згідно ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно ч.1 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Пунктами 30.1, 33.1 наказу Міністра оборони України «Про затвердження інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким Іншим категоріям» від 11.06.2008 року №260 визначено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, у разі вибуття в щорічну основну відпустку виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення та для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного та обґрунтованого висновку про те, що відповідач зобов`язаний виплатити позивачу у разі вибуття в щорічну основну відпустку грошову допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення, а також надавати один раз на рік матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі, що не перевищує їх щомісячного грошового забезпечення.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.
Як зазначив Європейський Суд з прав людини в п.26 свого рішення від 8 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України (Заява № 63134/00) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п.23 Рішення). Згідно з п.26 цього ж Рішення суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на відсутність належного фінансування як на підставу для відмови в позові.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.
В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.
Керуючись ст. 195, ст.197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 м. Старокостянтинів Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного від 01 липня 2009 року у справі № 2-а-5583/09/2270 без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді М.А. Пліш

О.М. Довгополов