Справа № 2а/1770/1653/2012
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2012-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/1653/2012

06 червня 2012 року 16год. 10хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В. В. за участю секретаря судового засідання Маньковського Д.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 особа - підприємець ОСОБА_1
до Головна державна інспекція на автомобільному транспорті в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Рівненській області
про визнання постанови протиправною та нечинною
ВСТАНОВИВ:

Позивач суб'єкт підприємницької діяльності-фізична ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Рівненській області, відповідно до якого просить визнати постанову № 0149 від 27.03.2012 року про застосування до позивача фінансових санкцій в сумі 1700,00 грн. протиправною та нечинною.

Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою до позивача на підставі акту від 02.02.2012 року застосовано штраф за надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, передбачених ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме без оформлення індивідуальної контрольної книжки водія. Однак вважає, що такої книжки водій його транспортного засобу не повинен був мати, оскільки транспортний засіб, що перевірявся, був обладнаний тахографом, який був встановлений ще 25.05.2011 року, при цьому покликається на вимоги п. 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Мінтранспорту та звязку України № 340 від 07.06.2010 року. Вказує, що під час перевірки перевіряючими не було оглянуто тахограф, що в подальшому і призвело до винесення відповідачем оскаржуваної постанови за відсутність тахографа і неправомірного накладення на позивача штрафу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, які співпадають з позицією, викладеною в поданих письмових запереченнях. Зокрема, зазначив, що під час перевірки працівники Головавтотрансінспекції не проводять огляд електронних пристроїв, оскільки не наділені такими повноваженнями. Також вказує, що наявність самого лише контрольного пристрою не доводить тієї обставини, що під час перевезень він був в увімкнутому стані, було здійснено запис на тахограму, на тахограф повинні бути у перевізника документи, що він діючий і повірений. Під час перевірки водій транспортного засобу, що перевірявся, не повідомив перевіряючих, заявив, що індивідуальну контрольну книжку водія забув у диспетчерській в м. Рівне. Вважає оскаржувану постанову такою, що прийнята у відповідності до Закону України "Про автомобільний транспорт" до здійсненої перевірки 02.02.2012 року на підставі складених за їх результатами Актів. Позовні вимоги вважає безпідставними, просить в позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, давши оцінку матеріалам справи справі, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач фізична особа ОСОБА_1 (ідент. № НОМЕР_1) (копія свідоцтва про державну реєстрацію а.с.6) здійснює підприємницьку діяльність на підставі ліцензії Міністерства транспорту та звязку України (бланк серії АВ № 477403, видана згідно рішення № 25Л від 23.06.2009 року, строк дії 24.06.2009 року-23.06.2014 року) (копія а.с.7), згідно якої вид господарської діяльності надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом до видів робіт, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт", дозволений вид робіт внутрішні перевезення пасажирів автобусами.

27 березня 2012 року тимчасово виконуючим обовязки начальника Територіального управління Головавтотрансінспекції в Рівненській області було винесено постанову № 0149 (копія а.с.8), якою на СПД ОСОБА_1 (позивача у справі) було застосовано фінансову санкцію в сумі 1700,00 грн. за порушення, встановлене під час перевірки 02.02.2012 року та передбачене ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001, № 2344-III (далі за текстом Закон N 2344-III), а саме за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 цього Закону.

Як вбачається з Акту перевірки від 02.02.2012 року (копія а.с.9), здійсненої інспекторами Територіального управління Головавтотрансінспекції в м. Києві, водій транспортного засобу марки Volkswagen LT 35, номерний знак НОМЕР_2, що належить позивачу надавав послуги з нерегулярних пасажирських перевезень без оформлення індивідуальної контрольної картки водія.

Статтею 39 Закону № 2344-III встановлено перелік документів, які необхідно мати перевізнику для нерегулярних пасажирських перевезень, який не є вичерпним.

Так, Наказом Міністерство транспорту та зв'язку України N 340 від 07.06.2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 року за N 811/18106, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі за текстом Положення N 340), яке було розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року N 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух".

Це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку (п. 1.2 Положення N 340). Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ) (п. 1.3 Положення N 340).

Розділом VІ Положення N 340 (в редакції від 07.06.2010 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 500 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані тахографами (п. 6.1 Положення N 340). Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни (п.6.2 Положення N 340). Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку (додаток 3) (п.6.3 Положення N 340).

Отже Положенням N 340 було встановлено обовязок перевізника обладнати автобуси, що використовуються зокрема для нерегулярних пасажирських перевезень, тахографами. Лише у випадку керування водієм транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, водій такого ТЗ зобовязується вести індивідуальну контрольну книжку встановленого зразка.

Позивач стверджує, що транспортний засіб марки Volkswagen LT 35, номерний знак НОМЕР_2, який належить йому та перевірявся працівниками Територіального управління Головавтотрансінспекції в м. Києві, під час перевірки був обладнаний тахографом, і під час перевірки був увімкнутий. Дані обставини підтверджуються протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 25.05.2011 року № 00021666, складеним ПП "СвіТахо" (копія а.с.10), з якого вбачається, що тахограф (марка-модель 1319, тип 1319-27, виробник Mannesmann Kienzle, заводський № 45338) був встановлений на автомобілі Volksvagen LT 35, номерний знак НОМЕР_2, дата попередньої перевірки та адаптації 27.05.2010 року, висновокпридатний до експлуатації; а також показами тахографа (копія а.с.28) від 02.02.2012 року.

В матеріалах справи відсутні докази не встановлення обумовленого тахографа в автомобілі, що перевірявся, таких доказів відповідач не надав і в судовому засіданні.

Пунктом 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затвердженого постановою КМ України від 08.11.2006, № 1567 встановлено, що керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій за наявності підстав.

Оскільки транспортний засіб, що перевірявся, на момент перевірки був обладнаний тахографом, останній був увімкнений, у водія відсутній обовязок ведення індивідуальної контрольної книжки, відповідно позивачем були дотримані вимоги ст.39 Закону № 2344-III, а отже у відповідача не було підстав виносити постанову № 0149 від 27.03.2012 року.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що позивачем доведено ті обставини на яких ґрунтується його позов. Натомість, доводи, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення, є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки спростовуються вищевикладеним та наявними в справі доказами.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі згідно ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України присуджуються на користь позивача з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати постанову територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Рівненській області №0149 від 27.03.2012 року протиправною та нечинною.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 особа - підприємець ОСОБА_1 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 107,30 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Щербаков В. В.