Справа № 812/766/15
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2015-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/766/15

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області до Спільного підприємства науково-виробничої фірми «Восток» про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій у сумі 1540,26 грн.-,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов управління про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. б-з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.04.2015 по 30.06.2015 у розмірі 1540,26 грн.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 19).

Заявою від 27.08.2015 року № 2036/0606 управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області повідомило, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу без участі представника управління (а.с.23).

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Спільне підприємство науково-виробнича фірма «Восток» в порушення ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не сплатив в установлений термін заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій до управління ПФУ в Станично-Луганському районі, у звязку з чим, станом на 26.06.2015 утворилась заборгованість в сумі 1540,26 грн.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 18). Відповідно до реєстру поштових відправлень конверт, адресований відповідачу повернуто до суду (а.а. 21,22). Відповідно до положень ч. 11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищезазначені положення статті 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд приходить до такого.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників;

Пунктом 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

Відповідно до частини 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегулювано розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Згідно із пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктами 6.4., 6.5 Інструкції № 21-1 від 19 грудня 2003 року розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до пункту 6.7. Інструкції № 21-1 від 19 грудня 2003 року, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Таким чином, витрати по оплаті пільгових пенсій відшкодовуються Пенсійному фонду за рахунок відповідних підприємств.

Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач - спільне підприємство науково-виробнича фірма «Восток» зареєстроване як юридична особа Станично-Луганською районною державною адміністрацією Луганської області 12.03.1993, ідентифікаційний код 13375575 (а.с.6).

Спільне підприємство Науково-виробнича фірма «Восток» зареєстроване платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, про що свідчить заява про реєстрацію платником страхових внесків (а.с.7).

На підприємстві відповідача працював та працює громадянин, який був зайнятий на роботах, що дає йому право на призначення пенсій на пільгових умовах, відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», тобто за Списком № 2, яким відповідно до вказаного Закону було призначено та виплачено пенсію, що підтверджується довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення трудової пенсії, виданою відповідачем (а.с. 12)

Відповідно до матеріалів справи, а саме акту камеральної перевірки по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідач за період з 01.04.2015 по 30.06.2015 має заборгованість у розмірі 1540,26 грн., яка по теперішній час залишилась непогашеною (а.с.8), що також підтверджується карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 (а.с.13).

Позивачем за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача направлявся розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV в частині пенсій призначених відповідно до пункту «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2015 року (а.с. 9-10), який вважається таким, що отриманий відповідачем за нижченаведених підстав.

Відповідно до частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Порядок надсилання та вручення розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій нормативно не врегульовано, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року є нормативно-правовим актом у розумінні статті 117 Конституції України та підлягає застосуванню відповідно до пункту 2 частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 8.3 розділу 8 Інструкції № 21-1 від 19 грудня 2003 року у разі коли неможливо вручити страхувальнику вимогу поштою у зв'язку з його відсутністю за місцезнаходженням (відсутністю службових осіб страхувальника за його місцезнаходженням), відмовою службових осіб страхувальника прийняти вимогу, вимога вважається врученою страхувальнику у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що поштові відправлення з розрахунками, адресовані позивачем відповідачу, за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача, повернулись до Пенсійного фонду України в мСтанично-Луганському районі Луганської області із відміткою «за зазначеною адресою не проживає». (а.с. 10-15)

Таким чином, позивачем вжито всі заходи щодо інформування відповідача про розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та відповідно до п. 8.3 розділу 8 Інструкції, який застосовується судом до спірних правовідносин за аналогією, розрахунки вважаються врученими відповідачеві.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що не надавши заперечень та не оскарживши у судовому порядку, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» ст.13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», які вважаються такими, що вручені відповідачу, відповідач фактично узгодив такі розрахунки. Відтак, визначена в розрахунках сума до відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підлягає сплаті відповідачем.

В порушення вимог пункту 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, відповідач своєчасно не сплачує нараховані суми по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. б-з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з чим заборгованість відповідача за період з 01.04.2015 по 30.06.2015 складає 1540,26 грн.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати заборгованості не надав, доводи позивача не спростував.

Таким чином, позивач надав суду належні докази в обґрунтування позовних вимог, як це передбачено частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, що є підставою для задоволення позову.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 17, 51, 72, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області до спільного підприємства науково-виробничої фірми «Восток» про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. б-з ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 1540,26 грн., задовольнити.

Стягнути зі спільного підприємства науково-виробничої фірми «Восток» (ідентифікаційний код 13375575, місцезнаходження: 93600, Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Горького, буд. 2) на користь управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (ідентифікаційний код 21792637, місцезнаходження: 93600, Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. 1 Травня, буд. 20) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період з 01 квітня 2014 року по 30 червня 2015 року в сумі 1540,26 грн. (одна тисяча пятсот сорок гривень двадцять шість копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1