Справа № 2а-3555/08/1370
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 р. Справа № 39700/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Попка Я.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги,

ВСТАНОВИЛА :

У вересня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення позовних вимог просив стягнути з управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області (далі УПСЗН Яворівської РДА) на його користь недоплачену разову щорічну грошову допомогу, передбачену ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як учаснику бойових дій, у розмірі 5400,00 грн. за 2005-2007 рр.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2009 року вказаний позов задоволено і вирішено зобовязати відповідача провести нарахування та виплату ОСОБА_1 недоплаченої спірної грошової допомоги за 2007 рік у розмірі 1770,30 грн.

У поданій апеляційній скарзі УПСЗН Яворівської РДА просить зазначену постанову скасувати. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що воно належним чином і відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» виконало свій обовязок перед позивачем щодо виплати йому щорічної разової грошової допомоги. Просить врахувати, що головним розпорядником коштів для виплати разової грошової допомоги є Міністерство праці та соціальної політики України і що виключно законом про Державний бюджет України визначаються видатки на загальносуспільні потреби, їх розмір і цільове спрямування. Стверджує, що встановлений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених згідно із цим Законом, і не може враховуватися для розрахунку разової щорічної допомоги. Вказує на порушення судом першої інстанції норм бюджетного законодавства України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що він є учасником бойових дій, якому відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня виплачується грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України положення ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким обмежувався розмір щорічної разової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у тому числі й учасникам бойових дій. Розмір отриманої позивачем у 2007 році грошової допомоги до 5 травня в сумі 280 грн. суперечить вимогам зазначеного Закону, оскільки має обчислюватися виходячи із законодавчо встановленого розміру мінімальної пенсії за віком. Обовязок щодо виплати спірної недоплати слід покласти на УПСЗН Яворівської РДА.

Проте, такі висновки суду першої інстанції частково відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Встановлено, що позивач є учасником бойових дій, який відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня має право на одержання грошової допомоги у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, обовязок щодо виплати якої, за правилами ст. 171 цього ж Закону, покладено на органи праці та соціального захисту населення.

Поряд із цим, статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» установлено конкретні розміри щорічної разової допомоги, що підлягають виплаті особам, на яких поширюються гарантії вищевказаного Закону.

З матеріалів справи вбачається, що УПСЗН Яворівської РДА належним чином та відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» виконало свій обовязок перед позивачем ОСОБА_1 з виплати йому спірної допомоги у 2007 році.

Згідно із положеннями ч.2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що УПСЗН Яворівської РДА, здійснивши позивачу виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня у 2007 році в розмірі, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», станом на час проведення такої виплати діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинними законами України, тобто правомірно, а тому підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача спірної заборгованості за 2007 рік немає.

Висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення таких вимог позивача ОСОБА_1 з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, на думку колегії суддів, є помилковим та не відповідає ст. 152 Конституції України, за правилами якої закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору у частині задоволення вимог позивача судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення рішення не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова у цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні відповідних позовних вимог.

У іншій частині постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2009 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 202 п. 3, 4, 205, 207, 254 КАС України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2009 року у справі № 2а-3555/08/1370 в частині задоволення вимог позивача скасувати і прийняти у цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

ОСОБА_2