Справа № 2-а-411/10
Суддя: Шум Л. І.
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу
Справа № 2-а-411/10
Жовтневий районний суд р. ОСОБА_1 в складі:
головуючого - судді ШУМ Л.І.
при секретарі Токаревій Т.І.
представника позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом прокурора жовтневого району м. Кривого Рогу до виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради №308 від 26.07.06 року «Про влаштування малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в обласний комунальний заклад «Будинок дитини» на повне державне забезпечення».
В листопаді 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради про визнання незаконним рішення виконавчого комітету дзержинської районної у місті ради №308 від 26.07.06 року «Про влаштування малолітньої" ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 в обласний комунальний заклад «Будинок дитини» на повне державне забезпечення», посилаючись на те, шо прокурором Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу в порядку ст. 20 Закону України «Про прокуратуру» проведено перевірку додержання вимог законодавства при винесенні даного рішення, за результатами якої прокуратурою Жовтневого району 09.09 р. за вихідним № 3776 вих внесено протест на рішення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради № 308 від 26.07.06 р. Протест прокурора розглянуто на засіданні виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради та відхилено, про що листом від 17.09.2009 року повідомлено прокурора Жовтневого району м. Кривого Рогу. Повідомлення про відхилення протесту прокурора отримано та зареєстровано 21.09.2009 року за вхідним № 4826. Вважає зазначене рішення незаконним з наступних підстав.в рішенні виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради № 308 від 26. 07.06 р. зазначено, що мати ОСОБА_4 після народження доньки вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться її долею та життям, у зв'язку чим адміністрацією КЗ «Міський пологовий будинок № І» 14.06.06 р. складено акт про покинену дитину. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов'зки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. З, 4 ст. 144 Кодексу реєстрація народження дитини провадиться дери -ь-аш органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по-батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження. Проведеною прокуратурою Жовтневого району перевіркою встановлевю, шо малолітню дитину ОСОБА_3 після народження покинуто її біологічною матір'ю С гаровою І.В. у пологовому будинку. ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі не перебувала- 14.06.06 р. в даному закладі охорони здоров'я складено акт про дитину, покинуту в поговому бЧдинк). іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родича, про підкинуту чи знайдену дитину. 16.06.06 р. Централ ьно-Міським відділом реєстрації актів пнвішьяого стану КМУ Дніпропетровської області у Книзі реєстрації актів про народження зробили» запис про народження малолітньої ОСОБА_3. Медичному працівнику пологового будинк/ як уповноваженому представнику закладу, в якому покинуто дитину, районним виділом РАІіСу видано Свідоцтво про народження дитини. Тобто, дитину зареєстровано медичним працівником КЗ «Міський пологовий будинок, а не гр. ОСОБА_6, що підтверяжустас* довідкою про реєстрацію дитини, наданою відділом РАІДСу Цетрально-Міського рьивдвц ж. ОСОБА_1. Згідно вищезазначеної довідки матір'ю дитини вказано ОСОБА_5: батьком дитини, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, за зайвою медичного працівника, зазначено ОСОБА_7. Тобто., ¦іивмш її про біологічну матір дитини внесено до Свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_7 ОКисиві на підставі медичного свідоцтва про народження, яке видається закладом охорони здорове в якому «мати» зазначено не у правовому значенні, а в медичному. Жінка, яка народила линину, не може вважатися її матір'ю, оскільки покинувши дитину у закладі охорони здорове і не винний бажання звернутись до компетентних органів із заявою про реєстрацію дитини, нова не підтвердила походження дитини від неї. тобто своє материнство. Таким чином вона втратила нвнвоааш зв'язок з нею В судовому засіданні представник позивача в особі ОСОБА_8 позов підтримала.
Представник відповідача в особі ОСОБА_9Є і ОСОБА_10 позовні вимоги не визнали.
Заслухав сторони, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги прокурора не підлягають задоволенню за такими підставами.
Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України єдині загальні підстави виникнення прав та обов'язків матері і дитини - це походження дитини від неї, що засвідчено державним органом реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини засвідчується свідоцтвом про народження. Особу ОСОБА_5, як матері було встановлено, про що вказано у відповідних документах медичного закладу, де народжена дівчинка. У зв'язку з чим факт походження дитини саме від ОСОБА_5. як матері, встановлено та засвідчено.
Прокурор в позові не оспорює факт походження дитини від ОСОБА_5 та видачу свідоцтва про народження дівчинки, де матір'ю вказана саме ОСОБА_5
У діючому законодавстві України, зокрема, у Сімейному кодексі не визначено інших понять для осіб за походженням дитини крім матері та батька. Відсутні нормативно-правові акти, де б було розкрито поняття "біологічна" мати, відповідно і правові наслідки народження дітей від такої осоои. Зважаючи на вказане, доводи прокурора, що ОСОБА_5 може бути тільки біологічною матір'ю по відношенню до дитини не доведені, суперечать діючому законодавству і не можуть бути підставою для визнання рішення виконкому незаконним.
Згідно до вимог прокурора, виконком при прийняти рішення № 308 повинен був не звертати увагу на офіційний документ, тобто на свідоцтво про народження дитини, а сам визначити, хто є ОСОБА_5 дитині, "біологічна мати", мати або інша особа. Але виконком районної у місті ради є органом місцевого самоврядування, який повинен діяти виключно на підставі закону, в обсягах та межах повноважень, передбачених законодавством. Повноваження виконкому щодо визнання осіб за походженням при наявності відповідних документів щодо родинного зв'язку, відсутні.
Прокурор в позові вказує, що ОСОБА_5, залишивши у пологовому будинку дитину, втратила правовий зв'язок з нею, а також звільнилась від обов'язків щодо виховання дитини. Але такі міркування суперечать ст. 164 Сімейного Кодекса України, згідно до якої за рішенням суду мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо не забрала дитину з пологового будинку. Таким чином, тільки з моменту вступу в дію рішення суду між матір'ю та дитиною втрачається правовий зв'язок з усіма правовими наслідками щодо цього (ст. 166 Кодекса). Державний департамент з усиновлення та захисту прав дитини Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту надав свої роз'яснення з означеного питання. Зокрема, вказав, що відомості про батьків дитини, яка була покинута в пологовому будинку і реєстрацію народження якої було проведено за заявою уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, вказуються згідно з даними, зазначеними у свідоцтві про народження дитини.
Враховуючи вищевказане, виконком Дзержинської районної у місті ради прийняв рішення № 308 на підставі відповідних документів з дотриманням норм діючого законодавства, що виключає визнання рішення незаконним.
Згідно із ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить законодавству. А відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України кожна із сторін повинна довести переконливість своїх доказів. Тобто порушуючи питання незаконності рішення № 308 від 26.07.2006 року, прокурор повинен був в позові вказати, які конкретно нормативно-правові акти було порушено. Але в адміністративному позові не зазначено, які статтю закону, іншого акту було порушено виконкомом, що є підставою для відмови в позовних вимогах щодо визнання рішення № 308 незаконним.
Керуючись ст.ст. 159, 160, 167 КАС України, ст.ст 121,122, 164 Сімейного кодексу України суд,
В позові прокурора Жовтневого району м. Кривого Рогу до виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради №308 від 26.07.06 року «Про влаштування малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в обласний комунальний заклад «Будинок дитини» на повне державне забезпечення» - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду в апеляційний суд Дніпропетровської області може бути подано через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя