Справа № 2-а-838/11
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-838/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2010 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Бурій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України про виплату одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України та просив зобов'язати відповідача нарахувати та здійснити сплату йому одноразової грошової допомоги як особі, звільненій з військової служби, і у якої настала ІІ група інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби в розмірі 42 місячних грошових забезпечень х 3637,50 грн. (розмір грошового забезпечення) = 152775,00 грн., передбаченому п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та абз. 3 ч. 1 п.п. 2 п. 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтво) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні), та спеціальні збори та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є полковником у відставці, проходив службу на посаді головного інженера (з радіотехнічного обладнання) відділу інженерно - авіаційної служби управління авіації Головного управління внутрішніх військ МВС України.

Згідно з наказом Міністра внутрішніх справ України від 01.03.2001 року №73/ос був звільнений з військової служби в запас Збройних Сил України відповідно до п.п. «в» п. 65 (за станом здоров'я) Тимчасового положення про проходження військової служби офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України від 13.05.1993 року №174.

25.01.2010 року ОСОБА_1 отримав ІІ групу інвалідності у зв'язку із захворюванням, яке пов'язане з виконанням обов'язку військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК серії КВ-1 №010599.

Інвалідність ІІ групи у позивача настала внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, що підтверджується відміткою у посвідченні від 10.04.2001 року №3240.

Згідно довідки НАСК «Оранта» від 28.01.2010 року №254 ОСОБА_1, за державним обов'язковим особистим страхуванням військовослужбовців протягом 1992-2010 років страхову суму не отримував.

Зазначає, що він з приводу виплати одноразової грошової допомоги 02.04.2010 року звернувся з письмовою заявою до командувача внутрішніх військ МВС України, проте, йому було відмовлено у виплаті вказаної допомоги.

Вважає вищевказану відмову відповідача необґрунтованою, а тому просив позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечував посилаючись на те, що виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцю в разі інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності була установлена Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу» від 04.04.2006 року №3597-ІV. Стаття 41 цього Закону, викладена в новій редакції та набрала чинності 12.05.2006 року.

На виконання зазначеної норми Закону Кабінетом Міністрів України видано постанову від 21.02.2007 року №284 «Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році».

Раніше чинним законодавством така виплата не передбачалася.

Законом України від 03.11.2006 року №328-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» були внесені зміни до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст. 41 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», які набрали чинності з 01.01.2007 року.

Позивач звільнився з військової служби у 2001 році та у 2010 році на підставі повторного огляду МСЕК (первинний огляд відсутній) йому встановлена друга група інвалідності

внаслідок захворювання, що мале місце в період проходження військової служби.

На час звільнення позивача з військової служби виплата військовослужбовцям одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та іншими нормативно-правовими актами не передбачалась, оскільки на той час існував інший порядок, який передбачав, що військовослужбовці, а також військовозобов'язані, призвані на збори, підлягають державному обов'язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.

Таким чином, оскільки позивач 01.03.2001 року був звільнений у відставку з військової служби за п. 63 «в» (за станом здоров'я) «Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України» положення ст. 16 Закону у поточній редакції (яка передбачає виплату одноразової грошової допомоги у випадку встановлення інвалідності) на випадок отримання інвалідності на нього не розповсюджується.

На підставі вищевикладеного просив у позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представників позивачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1, полковник у відставці, проходив службу на посаді головного інженера (з радіотехнічного обладнання) відділу інженерно-авіаційної служби управління авіації Головного управління внутрішніх військ МВС України.

Згідно з наказом Міністра внутрішніх справ України від 01.03.2001 року №73/ос позивач був звільнений з військової служби в запас Збройних Сил України відповідно до п.п «в» п. 65 (за станом здоров'я) Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України від 13.05.1993 року №174.

Перед звільненням з військової служби позивач, відповідно до вимог наказу МВС України від 06.02.2001 року №85 «Про затвердження положення про діяльність військово-лікарської комісії та порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС» пройшов медичний огляд, за результатами якого військово-лікарська комісія Центрального госпіталю МВС України встановила, що наявне в нього захворювання пов'язане з проходженням військової служби та визнала його непридатним для проходження військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час, що підтверджується свідоцтвом №16 від 29.01.2001 року.

Згідно довідки МСЕК серії КБ-2 №000996 від 25.01.2010 року, ОСОБА_1 втратив працездатність на 70%.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії КВ-1 №010599 від 25.01.2010 року позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги як особа, звільнена з військової служби, і у якої настала ІІ група інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби на підставі п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», абз. 3 ч. 1 п.п. 2 п. 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтво) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні), та спеціальні збори та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач з приводу виплати одноразової грошової допомоги 02.04.2010 року звернувся з письмовою заявою до командувача внутрішніх військ МВС України, проте йому було відмовлено у виплаті вказаної допомоги.

Позивач вважає вищевказану відмову Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України необґрунтованою, та такою, що порушує його права.

Однак, суд не погоджується з доводами позивача з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу» від 04.04.2006 року (який набрав чинності 12.05.2006 року) викладено в новій редакції Закон України «Про військовий обов'язок і військову службу» та ст. 41 цього Закону передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, який перебував на кадровій військовій службі або проходив військову службу за контрактом, або у разі каліцтва, заподіяного військовослужбовцю під час виконання службових обов'язків, а також інвалідності.

На виконання цього Закону Кабінетом Міністрів України 21.02.2007 року прийнято постанову №284 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році».

Раніше чинним законодавством така виплата не передбачалася.

Законом України від 03.11.2006 року №328-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» були внесені зміни до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та ст. 41 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», які набрали чинності з 01.01.2007 року.

Так, згідно із унесеними змінами виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцю в разі інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби врегульовувалася виключно ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

На виконання зазначених змін до законодавства Кабінетом Міністрів України було видано постанову від 28.05.2008 року №499 «Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб», якою визначені підстави та умови для виплати військовослужбовцям та звільненим з військової служби особам грошової допомоги у разі настання інвалідності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у 2001 році та у 2010 році на підставі повторного огляду МСЕК (первинний огляд відсутній) йому була встановлена друга група інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби.

На час звільнення ОСОБА_1 з військової служби виплата військовослужбовцям одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та іншими нормативно-правовими актами не передбачалась, оскільки на той час існував інший порядок, який передбачав, що військовослужбовці, а також військовозобов'язані, призвані на збори, підлягають державному обов'язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до ст. 2 вищезазначеного Закону страховиками визнаються фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України «Про господарські товариства» з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про страхування», а також, які одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Умови страхування і порядок виплат страхових сум військовослужбовцям і військовозобов'язаним, призваним на збори, та членам їх сімей встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання згаданого закону Постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.1992 року №488 затверджено умови державного обов'язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов'язаних, призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум.

Державне обов'язкове особисте страхування військовослужбовців і військовозобов'язаних, призваних на збори, проводилося НАСК «ОРАНТА» за рахунок коштів державного бюджету, що виділяються Міністерству оборони, Національній гвардії, Адміністрації Державної прикордонної служби, Міністерству внутрішніх справ, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки та іншим військовим формуванням, що створені Верховною Радою України.

Так, згідно з рішенням Конституційного суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 року в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У даному випадку у Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з 01.01.2007 року було здійснено перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої негайно (безпосередня дія) і, таким чином до правовідносин, що склались між позивачем та державою в особі внутрішніх військ МВС України, а також іншими органами, у зв'язку з проходженням ним військової служби, слід застосовувати той закон який регулював порядок проходження військової служби (у т.ч. їх соціальний захист) у цей період - тобто редакцію ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка діяла до 01.01.2007 року.

Таким чином, оскільки позивач 01.03.2001 року був звільнений у відставку з військової служби за п. 63 «в» (за станом здоров'я) «Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України», положення ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у поточній редакції, яка передбачає виплату одноразової грошової допомоги у випадку встановлення інвалідності, на випадок отримання інвалідності на нього не розповсюджується.

Крім того, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499 «Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» визначено завершити виплату страхових сум за страховими випадками, що сталися до 01.01.2007 року, відповідно до Умов державного обов'язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов'язаних, призваних на збори, і порядку виплат їм та членам їх сімей страхових сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.1992 року №488.

З роз'яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України вбачається, що норми, які передбачають виплату одноразової грошової допомоги у разі отримання травм, каліцтва або інвалідності поширюються на військовослужбовців, що були звільнені з військової служби після 01.01.2007 року, або продовжують проходити військову службу.

Оскільки ОСОБА_1 отримав ІІ групу інвалідності 25.01.2010 року, тобто після звільнення, права на отримання одноразової грошової допомоги він не має.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач не довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог.

Керуючись ст.ст.1, 2, 8 Закону України «Про страхування», ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.7 «Умов страхування і порядку виплати страхових сум військовослужбовцям і військовозобов'язаним, призваним на збори, та членам їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України №284 «Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році» від 21.02.2007 року, ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 90, 94, 97, 99, 100, 102, 128, 158-163, 167 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України про виплату одноразової грошової допомоги в разі настання інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя