Справа № 2а-1142/10
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 р. Справа № 36751/10/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Довгополова О.М., Коваля Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 20 жовтня 2010 року у справі за позовом Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В :

24 вересня 2010 року Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 16.08.2010 року ВП № 19705953 про накладення штрафу.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 20 жовтня 2010 року позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Сихівський ВДВС подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до виконавчого листа № 2-а-72, виданого 26.10.2010 року Сихівським районним судом м. Львова, боржником було визначено не Львівську міську раду, а Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, який є юридичною особою. Тому, на думку відповідача, виконавчий лист належить до виконання саме Сихівським ВДВС.

Таким чином, відповідач вважає свої дії та прийняті постанови правомірними, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статі 197 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи суд вбачає, що 26.10.2009 року Сихівським районним судом м.Львова видано виконавчий лист № 2а-72 про зобовязання Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради провести виплату недоплачених сум допомоги на оздоровлення за 2004-2007 роки на користь ОСОБА_1 в розмірі 5344,50 грн..

10.06.2010 року постановою Сихівського ВДВС серії ВП № 19705953 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2а-72 від 26.10.2009 року, а 15.07.2010 року та 16.08.2010 року у звязку із невиконанням боржником у наданий для добровільного виконання строк рішення суду державним виконавцем винесено постанови про накладення штрафу на боржника начальника Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 20-1 Закону України „Про виконавче провадження визначено, що на підрозділ примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції покладається виконання рішень за якими боржниками є територіальні підрозділи центральних органів державної влади, місцеві суди, міські або районні ради чи районні державні адміністрації, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, а також інші територіальні підрозділи органів державної влади.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України „Про виконавче провадження, державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі предявлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або підвідомчістю виконання рішення.

На підставі викладеного, апеляційний суд визнає вірними та обгрунтованими висновки суду першої інстанції про протиправність дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та притягнення боржника до адмінвідповідальності, оскільки відповідно до приписів Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний був відмовити у відкритті виконавчого провадження та скерувати виконавчий документ за належністю у підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

Доводи відповідача апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики є структурним підрозділом Львівської міської ради, а тому виконавчий лист підлягав до виконання підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м. Львова від 20 жовтня 2010 року у справі № 2а-1142/10 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

ОСОБА_2