Справа № 2а-3966/10
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2011 р. < Текст >Справа № 21344/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гуляка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області про зобовязання здійснити нарахування та виплату пенсії по інвалідності,

ВСТАНОВИЛА :

16 листопада 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області про перерахунок пенсії та зобовязання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона є інвалідом 3 групи, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, що підтверджується відповідним посвідченням, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, що віднесені до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія для інвалідів 3-ї групи у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6-ти мінімальних пенсій за віком по 3-ій групі інвалідності Однак, відповідач в порушення норм закону нараховував та виплачував їй пенсію у меншому розмірі.

В позовній заяві позивач просить: зобовязати управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області провести перерахунок та виплату пенсії з 24.03.2002 року по 31.08.2003 року та в подальшому нараховувати та виплачувати відповідно до ст.ст. 50,54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 2-ї групи ( оскільки з 24.03.2000 року по 01.09.2003 була інвалідом 2-ї групи) та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області провести перерахунок та виплату пенсії з 01.09.2003 року по 31.01.2009 року та в подальшому нараховувати та виплачувати відповідно до ст.ст. 50,54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 3-ї групи ( оскільки з 24.09.2003 року по даний час є інвалідом 3-ї групи).

17 грудня 2010 року позивач звернулася до суду з заявою та просила закрити провадження в частині позовних вимог, які полягали у виплаті основної та додаткової пенсії за період з 24.03.2002 року по 31.01.2009 року.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2010 року закрито провадження в частині вищезазначених вимог.

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2010 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 як інвалідові третьої групи захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, основну пенсію в розмірі шести мінімальний пенсій за віком, за періоди з 1 січня по 10 травня 2010 року та починаючи з 29 червня 2010 року, додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 1 січня 2010 року, з урахуванням виплачених сум до виникнення обстави, з якими закон повязує виникнення, зміну або припинення спірних правовідносин.

В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2010 року оскаржив відповідач, подавши через суд інстанції апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області зазначає, що постанова є безпідставною і необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі. Зокрема на те, що положення ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовується при призначенні пенсії за ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок від Чорнобильської катастрофи». Відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» пенсії призначені відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок від Чорнобильської катастрофи». Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у повному обсязі заявлених позовних вимог.

Враховуючи те, що особи які беруть участь в справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає доцільним розглядати справу відповідно до ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити частково з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що вона є інвалідом 3-ї групи захворювання, повязане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, а тому відповідач зобовязаний провести перерахунок його пенсії відповідно до ст. ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6-ти мінімальних пенсій за віком по 3-ій групі інвалідності.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), особам віднесеним до I категорії, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою у розмірі 50% відповідно мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до обґрунтованого висновку, що при розрахунку основної та додаткової пенсій позивача, передбачених ст.ст. 50,54 Закону України застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а не положення постанов Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в якій зазначається, що мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла до висновку, що положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, однак за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком, подібне не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

З наведеного вбачається, що дія ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є чинною, жодним нормативно правовим актом не обмежена, а тому судова колегія приходить до переконання про необхідність частковому задоволенню позовних вимог.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти дише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом із тим, при вирішенні адміністративного позову позивача щодо проведення перерахунку пенсії за період з 1 січня 15 травня 2010 рр., судом першої інстанції безпідставно не враховано того, що згідно із ч.2 ст. 99 КАС України у редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції).

З урахуванням наведеного та фактичної дати звернення позивача за захистом своїх порушених прав, виходячи із передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог з 1 січня 2010 року по 15 травня 2010 року слід залишити без розгляду.

Достатніх поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав позивачем не наведено, а висновок суду про поновлення строку звернення до суду, на думку колегії суддів, є безпідставним.

А також колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. В тому числі на виконання делегованих повноважень.

З наведеного випливає, що захист прав, свобод та інтересів є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушень. Таким чином, прийняття судом рішення щодо захисту прав та інтересів осіб на майбутнє, без їх порушення, є безпідставним.

За таких обставин та з урахуванням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, вимоги позивача слід задовольнити з 16 травня 2010 року по 17 грудня 2010 року.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти дише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

апеляційну управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області задовольнити частково.

Постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2010 року у справі № 2а-3966/10/1916 скасувати та прийняти нову постанову, якою вимоги позивача задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог з 1 січня 2010 року по 15 травня 2010 року - залишити без розгляду.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області провести перерахунок пенсії та виплатити ОСОБА_1 з 16 травня 2010 року по 17 грудня 2010 року, відповідно до ст.ст. 50,54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

ОСОБА_2