Справа № 2а-1222/09
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 р. Справа № 94737/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Святецького В.В.

суддів: Довгополова О.М., Пліша М.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.11.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області про перерахунок і стягнення недоплаченої щомісячної грошової допомоги,

встановила:

21 вересня 2009 року позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання неправомірними дій та зобовязання нарахувати та виплати заборгованості зі сплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з січня 2008 року по липень 2009 року.

Позивач свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є матірю малолітньої дитини, їй як особі яка здійснює догляд за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна виплачуватися допомога в розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Вважаючи, що виплата по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку за вказаний період здійснювалась не в повному розмірі, позивач звернулася до суду.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.11.2009 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області про перерахунок і стягнення недоплаченої щомісячної грошової допомоги відмовлено.

Постанову суду оскаржила позивачка. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. Зокрема посилається на те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги обставини та пояснення, якими було мотивовано позовні вимоги . Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскільки була застрахованою в системі загальнообовязкового державного соціального страхування то призначення і виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна здійснюватися відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» а не на підставі Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», адже Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» є спеціальним законом для зазначеної категорії осіб, що визначає правові, організаційні й фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у звязку з вагітністю й пологами, народженням дитини й необхідністю догляду за нею.

Враховуючи те, що особи які беруть участь в справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає доцільним розглядати справу відповідно до ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія судді приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є матірю малолітньої дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження та відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» 8 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі встановленому прожитковим мінімумом для дітей віком до шести років.

Згідно статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Слід зазначити, що статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року № 2811-XII передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» є спеціальним законом, що регулює правовідносини, пов'язані з призначення та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей.

Статями 42, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-III передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має застрахована особа (один із батьків дитини, усиновитель, баба, дід, інший родич або опікун), яка фактично здійснює догляд за дитиною, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається: застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені статтею 14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», при цьому зазначений закон не передбачає обмежень чи особливих умов або розподілу осіб, що мають право на отримання такої допомоги на застрахованих чи не застрахованих осіб. Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» є загальним, тому до спірних правовідносин слід застосовувати норми спеціального закону, яким є Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Щодо позовних вимог про стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років в наступних розмірах: з 01 січня 526 грн., з 01 квітня 538 грн., з 01 липня 540 грн., а згідно пункту 23 цього Закону, підпункт 8 пункту 8 з розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» викладено у такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року 50%, з 01 січня 2009 року 75%, з 01 січня 2010 року 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців».

Саме тому, у 2008 році, нарахування та виплата вказаної допомоги здійснювались відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та положень Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату працездатності», якими визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн., і дане положення рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 року не було визнано неконституційним.

Відповідно до ч.2 п. 22 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми для призначення допомоги у розмірі, що перевищує мінімальний (тобто 130 гривень), подасться вустановленому порядку довідка про склад сім'ї та декларація про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї). Тобто, у випадку, якщо особа не подає довідки про склад сім'ї та декларацію про доходи та майновий стан або різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців менша за 130 гривень, допомога особі призначається в мінімальному розмірі, тобто 130 гривень. З тих самих підстав не підлягають задоволенню позовні вимоги за 2009 рік.

У матеріалах справи відсутні вищенаведені документи, тому безпідставними є позовні вимоги за 2008-2009 роки.

Оцінивши зібрані докази в сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.11.2009 року у справі № 2а-1222/09 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області про перерахунок і стягнення недоплаченої щомісячної грошової допомоги без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

головуючого судді Святецький В.В.

суддів Пліш А.М., Довгополов О.М.