Справа № 2а-40/09
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2011-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 р. Справа № 35548/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду складі:

головуючого судді Дяковича В.П.,

суддів Яворського І.О., Обрізка І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2009 року у справі № 2а-40/09/0904 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області про зобовязання нарахувати та виплатити державну та додаткову пенсії особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

ВСТАНОВИЛА:

02.01.2009 року звернувся до суду з позовом, з врахуванням уточнення позовних вимог, просив стягнути з управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області основну (державну) та додаткову пенсії, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 76173,23 грн. за період з 01.12.2005 року до 31.12.2008 року, та зобов'язати відповідача в подальшому з 01.01.2009 року виплачувати таку пенсію відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції Закону від 09.07.2007 року.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2009 року позов задоволено частково: стягнуто з управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області 76173,23 грн. не донарахованої та невиплаченої йому державну та додаткову пенсії за період з 01.12.2005 року до 31.12.2008 року та зобов'язано відповідача надалі виплачувати позивачу державну та додаткову пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З таким рішенням суду не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. На обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.1996 року № 342 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених до 01.03.1996 року, та порядок обчислення пенсій, що призначаються після 01.03.1996 року», від 26.07.1996 року № 831 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених до 01.08.1996 року, та порядок обчислення пенсій, що призначаються після 01.08.1996 року» та від 28.05.2008 року № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Крім того, зазначає, що позивач пропустив річний строк звернення до суду, передбачений ст. 99 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та належить до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Внаслідок захворювання, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою, позивачеві встановлена III група інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕ, та призначено державну та додаткову пенсії по інвалідності.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (далі -Закон № 796-ХІІ) пенсії особам, віднесеним до категорій 1„ 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. ст. 54, 50 Закону № 796-ХІІ розмір державної пенсії для позивача не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

На звернення позивача про проведення перерахунку державної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ відповідачем у такому відмовлено.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі № 1 -28/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким, зокрема, було внесено зміни до окремих положень Закону № 796-ХІІ.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

За таких обставин вищезазначені положення пп. 12, 15 п. 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року втратили чинність з 22.05.2008 року, у зв'язку з чим із зазначеної дати відновлено дію статей 50 та 54 Закону № 796-ХІІ.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що у період з 01.01.2008 року до 21.05.2008 року відповідач керувався чинними на той час положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», його дії є правомірними, а тому позовні вимоги про перерахунок та виплату недоплаченої пенсії по інвалідності за цей період з урахуванням положень ст.ст. 50, 54 у редакції Закону № 796-ХІІ, чинного до 31.12.2007 року, задоволенню не підлягають.

Враховуючи підтверджені довідками відповідача здійснення виплат позивачеві пенсій за період з 22.05.2008 року у розмірах, менших, ніж встановлені Законом № 796-ХІІ, позовні вимоги про перерахунок пенсій за ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог з 22.05.2008 року.

При цьому суд правильно керувався положеннями Закону № 796-ХІІ, що має вищу юридичну силу, ніж зазначені відповідачем акти Кабінету Міністрів України, які не відповідають його нормам та згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України застосуванню не підлягають.

Вирішуючи питання про базову величину, з якої повинні обчислюватися розміри пенсій, передбачені статтями 50 та 54 Закону № 796-ХІІ, судом першої інстанції правильно враховано відсутність у законодавстві правил визначення розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбачених ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому врахування положень останнього при ухваленні рішення є обґрунтованим.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання в подальшому з 01.01.2009 року виплачувати позивачу основну (державну) та додаткову пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції Закону від 09.07.2007 року, оскільки така не стосується спірних відносин, а носить перспективний, на думку позивача - ймовірний протиправний характер поведінки відповідача у відносинах із позивачем, у яких право останнього не є порушеним, а тому таке право відповідно до частини 1 статті 2 КАС України судовому захисту не підлягає.

Оскільки позивач звернувся до суду 02.01.2009 року, позовні вимоги підлягають задоволенню за періоди з 22.05.2008 року до настання обставин, з якими закон пов'язує припинення виплати.

Крім того, колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати положення ст. 99 КАС України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції), якими передбачено річний строк звернення до адміністративного суду, чого суд не врахував, хоч відповідач наполягав на застосуванні такого строку під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про скасування постанови суду із прийняттям нової про задоволення позову, а тому скарга відповідача задовольняється частково.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 211, 212, 254 КАС України,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області задоволити частково.

Постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28 січня 2009 року у справі № 2а-40/09/0904 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області про зобовязання нарахувати та виплатити державну та додаткову пенсії особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі Івано-Франківської області нараховувати та виплачувати з 22 травня 2008 року ОСОБА_1 основну (державну) та додаткову пенсію, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.П. ДЯКОВИЧ

СУДДІ І.О. ЯВОРСЬКИЙ

ОСОБА_2