Справа № 2а/1770/1326/2012
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2012-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/1326/2012

07 травня 2012 року 16год. 30хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В. В. за участю секретаря судового засідання Маньковського Д.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_7 підприємства "Володимирецький комбінат громадського харчування"
до Кузнецовської об`єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач Кооперативне підприємство Володимирецький комбінат громадського харчування звернувся до суду з позовом до Кузнецовської обєднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби. Просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Кузнецовської обєднаної державної податкової інспекції в Рівненській області форми Р від 23 вересня 2011 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, та податкове повідомлення-рішення Кузнецовської обєднаної державної податкової інспекції в Рівненській області форми C від 23 вересня 2011 р. № НОМЕР_4 повністю і з моменту їх прийняття.

Позовні вимоги мотивує тим, що податкові повідомлення-рішення базуються на безпідставних висновках акту про результати планової виїзної перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року. Вказує на хибність висновків відповідача про безоплатність отримання від контрагентів в період з 01.04.2010 року по 31.03.2011 року товарно-матеріальних цінностей на суму 2920572,00 грн., оскільки докази їх оплати (платіжні доручення, банківські виписки) надавались податковому органу, як під час перевірки, так і під час адміністративного узгодження, їх копії долучались до заперечень на акт перевірки та наявні в матеріалах справи.

Також позивач стверджує, що ним було включено до валових доходів доходи отримані від продажу, товарів, робіт та послуг бюджетним установам в сумі 74154,27 грн. без ПДВ. На підтвердження цього надав бухгалтерську довідку та копії меморіальних ордерів № 8 за період з 01.04.2010 року по 31.03.2011 року. Вказує на правомірність віднесення ним до складу валових витрат затрат пов'язаних з придбанням послуг у Антонівського СТ, Н.Рафалівського СТ, Ст.Рафалівського СТ на загальну суму 7907848 грн., оскільки вказані операції відображені в бухгалтерському та податковому обліку, та наявні всі первинні документи пов'язані придбанням послуг та їх оплатою (акти про надання послуг, платіжні доручення, банківські виписки).

Також позивач зазначає, що ним правомірно віднесено до складу валових, витрати понесені при придбанні товарів у ФОП ОСОБА_8, Підприємства Укоопспілки «Укоопювілірторг»та ТзОВ «Авіо Плюс», оскільки операції з названими контрагентами є товарними. Первинні документи на витрати пов'язані з придбанням товарів в ФОП ОСОБА_8 в сумі 3461585 грн., у Підприємства Укоопспілки «Укоопювілірторг»в сумі 18292,03 грн. без ПДВ та ТзОВ «Авіо Плюс»в сумі 7380,22 грн. без ПДВ та їх оплатою (накладні, податкові накладні, платіжні доручення) були надані для перевірки та під час адміністративного узгодження, їх копії долучались до заперечень на акт перевірки та наявні в матеріалах справи.

Вказує на хибність висновків податкового органу, щодо завищення валових витрат в сумі 10485,00 грн., по придбанню товарно-матеріальних цінностей в ФОП ОСОБА_9 в сумі 8233,32 грн. та ФОП ОСОБА_10 в сумі 2251,95 грн. Що обґрунтовує наявністю видаткових накладних, товарно-грошових звітів, товарних чеків, видаткових та прибуткових касових ордерів по вказаних контрагентах. Зазначає, що товари від вказаних контрагентів ним отримувались та оприбутковувались згідно накладних, а розрахунки за них здійснювались на основі товарних чеків та квитанцій до прибуткового касового ордеру, які на його думку є належними розрахунковими документами.

Позивач посилається на необ'єктивність проведення планової перевірки податковим органом в частині наявних валових витрат по придбанню товарів, робіт (послуг). Вказує, що згідно п. 86.10 ПК України в акті перевірки повинні зазначаються як факти заниження, так і завищення податкових зобов'язань платника. Однак податковим органом при визначені об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств не взято до уваги обставини, щодо заниження валових витрат по придбанню підприємством товарів та послуг протягом перевіряємого періоду. На підтвердження факту понесення невідображених в рядку 04.1. Декларації з додатку на прибуток валових витрат позивач посилається на видаткові накладні, накладні, рахунки, щодо яких вказує, що вони досліджувались податковим органом під час перевірки, їх копії долучались до заперечень на акт перевірки та наявні в матеріалах справи.

Також зазначає про необґрунтованість висновків податкового органу щодо того, що товарно-матеріальні цінності придбані в платників ПДВ на суму 311433,94 грн. не були використані в господарській діяльності. На думку позивача, ним правомірно включено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 51905,59 грн., адже воно сплачене в ціні придбання продуктів харчування та підтверджується належними податковими накладними. Актом перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року використання придбаних товарів та продуктів харчування на суму 311433,94 грн. з ПДВ поза межами господарської діяльності не встановлено.

Позивач вказує, що податковий кредит згідно податкових накладних СП Рівненське ЗВП № 298 від 06.10.2010 року в сумі 2346,67 грн. та № 281 від 05.01.2011 року в сумі 2863,93 грн. є правомірним, а тому згідно з п. 86.10 ПК України податковий орган виключаючи вказані суми податкового кредиту з вересня та грудня 2010 року мав відповідно їх відобразити в жовтні 2010 та січні 2011 року, а не просто виключати із складу податкового кредиту.

Вважає безпідставним збільшення податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 9027,56 грн., оскільки позивачем вказане зобов'язання самостійно узгоджене і відображене в податковому розрахунку 1-ДФ за 1 квартал 2011 року, а тому не може бути ще раз донарахованим за податковим повідомленням-рішенням.

Вказує на хибність висновків податкового органу щодо не утримання і не перерахування позивачем податку з доходів фізичних осіб у періоді з 01.04.2010 року по 31.12.2010 року в сумі 4372,56 грн. та податок на доходи фізичних осіб у періоді з 01.01.2011 року по 31.03.2011 року в сумі 2186,73 грн. Зазначає що заробітну плату в розмірах, які вказуються в акті перевірки він не нараховував і не виплачував, доказів проведення нарахування чи виплати такого доходу в акті перевірки не наведено. Посилається на неправомірність визначення податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб та податку на доходи фізичних осіб за непрямими методами.

Позивач стверджує, що необґрунтованими є висновки податкового органу, щодо необхідності утримання та перерахування податку з доходів фізичних осіб в сумі 1572,80 грн. з виплачених доходів ФОП ОСОБА_9 в сумі 8233,32 грн. та ФОП ОСОБА_10 в сумі 2251,95 грн., оскільки КП «Володимирецький КГХ»не може бути податковим агентом відносно ФОП ОСОБА_9 та ФОП ОСОБА_10, які є приватними підприємцями, і самостійно сплачують податки у складі єдиного.

Щодо неповернутої фінансової допомоги ФОП ОСОБА_8 сумі 355616,33 грн., то позивач вказує на помилковість висновків податкового органу, щодо того, що вона набула статусу безповоротної, і є додатковим соціальним благом ОСОБА_8 як фізичної особи і тому підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб за ставкою 15% від об'єкта оподаткування.

Твердження податкового органу спростовує тим, що поворотна фінансова допомога надавалась для ФОП ОСОБА_8 згідно договорів із строком повернення три роки з моменту надання коштів. На момент перевірки строк повернення позики не настав, рішення щодо анулювання заборгованості не приймалось. Вказує також на те, що не відбувалось жодного зарахування поворотної фінансової допомоги в рахунок поставленого товару так, як згідно договору доручення № 1 від 25.04.2011 року відбулась новація боргу за договорами про надання поворотної фінансової допомоги від 05.01.2010 р. та 01.01.2011 р.

Зазначає, що КП «Володимирецький КГХ»не може бути податковим агентом відносно ФОП ОСОБА_8 оскільки її доходи оподатковуються згідно з Указом Президента України від 03.07.98 за N 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" та/або відповідно до розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 13 «Про прибутковий податок з громадян».

Позивач вказує, що ним не було допущено порушення вимог п. 7.41 Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні, оскільки виплату коштів ФОП ОСОБА_9 в сумі 8233,32 грн. та ФОП ОСОБА_10 в сумі 2251,95 грн. було здійснено згідно видаткових касових ордерів на підставі товарних чеків та квитанції до прибуткового касового ордеру, які на його думку є належними розрахунковими документами, а тому штрафні (фінансові) санкції в сумі 10485,27 грн. згідно абз. 6 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»до підприємства не можуть бути застосованими.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити повністю.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, подали письмові заперечення та пояснили суду, що при проведенні планової виїзної перевірки Кооперативне підприємство Володимирецький комбінат громадського харчування податковим органом було встановлено обставини, щодо заниження валового доходу, завищення валових витрат, заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість, завищення податкового кредиту, заниження податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб та податку на доходи фізичних осіб, проведення розрахунків без представлення розрахункових документів. По змісту заперечення на позовну заяву аналогічні обставинам викладеним в акті перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року. Просили у задоволенні позову позивачу відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Кооперативне підприємство Володимирецький комбінат громадського харчування зареєстроване розпорядженням Володимирецької районної державної адміністрації № 200 від 29.06.1998 р., , взяте на податковий облік у Володимирецькому відділенні Кузнецовської ОДПІ 12.11.1998 р. за № 67, зареєстроване як платник податку на додану вартість згідно свідоцтва від 01.12.2005 р. № 24475902, індивідуальний податковий номер 24, види діяльності за КВЕД: 55.30.1 - діяльність ресторанів, 51.32.0 - оптова торгівля м'ясом та м'ясопродуктами, 15.13.0 - виробництво м'ясних продуктів, 51.38.0 - оптова торгівля іншими продуктами харчування, 15.81.0 - виробництво хліба та хлібобулочних виробів.

Кузнецовською обєднаною державною податковою інспекцією в Рівненській області з 18.07.2011р. по 29.08.2011р. проведено планову виїзну перевірку ОСОБА_7 підприємства Володимирецький комбінат громадського харчування з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2010 р. по 31.03.2011р. За наслідками проведеної перевірки складено акт № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року.

Не погодившись висновками акту перевірки, позивач подав до Кузнецовської обєднаної державної податкової інспекції в Рівненській області заперечення на акт перевірки з копіями документів, на обґрунтування своїх заперечень.

Кузнецовською обєднаною державною податковою інспекцією в Рівненській області рішенням № 4817/23-122 від 16.09.2011 року заперечення позивача було відхилено, висновки акту перевірки - залишено без змін та прийняті податкові повідомлення-рішення від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 4296187,50 грн., в тому числі - 3657639,00 грн. за основним платежем та 638548,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) в сумі 261333,00 грн., в тому числі 212068,00 грн. - за основним платежем та 49265,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), № НОМЕР_3 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок з доходів найманих працівників в сумі 88244,72 грн., в тому числі 72429,83 грн. - за основним платежем та 15814,89 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), № НОМЕР_4 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 10485,27 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення відповідача оскаржувались позивачем до ДПА в Рівненській області та ДПС України.

Рішенням ДПА в Рівненській області № 23192/25-16/458 від 22.11.2011 року та рішенням ДПС України № 8280/6/ю-2315 від 23.12.2011 року скарги позивача були залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

Що стосується податкового повідомлення-рішення форми Р від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 4296187,50 грн., в тому числі - 3657639,00 грн. за основним платежем та 638548,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Згідно з актом перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року було встановлено: заниження валового доходу в сумі 3224962,00 грн. в т.ч. 2 кв. 2010 р. - 609549 грн., 3 кв. 2010 р. - 667180 грн., 4 кв. 2010 р. - 916683 грн. 1 кв. 2011 р. - 1031550 грн., внаслідок не включення до валових доходів коштів отриманих від бюджетних установ в сумі 197222,69 грн. з ПДВ за продукти харчування та товарно-матеріальні цінності, не включення до валових доходів коштів в сумі 140038,00 грн. згідно актів виконаних робіт в Володимирецькому районному колегіумі за проведене харчування дітей в червні 2010 року в сумі 114861,16 грн. та в лютому 2011 року в сумі 25177,44 грн., не включення до валових доходів вартість безоплатно отриманих товарно-матеріальних цінностей на суму 2920572,00 грн.

Також згідно з актом перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року було встановлено завищення валових витрат в сумі 11405590,00 грн., в т.ч. 2 кв. 2010 р. - 2410229 грн., 3 кв. 2010 р. - 1848440 грн., 4 кв. 2010 р. - 3764677 грн. 1 кв. 2011 р. - 3382244 грн., по операціях з придбання товарів, робіт (послуг) у контрагентів Антонівське СТ, Н.Рафалівське СТ, Ст.Рафалівське СТ в сумі 7907848 грн., ФОП ОСОБА_8 в сумі 3461585,00 грн., у ПУ «Укоопювілірторг»в сумі 18292,03 грн. без ПДВ, ТзОВ «Авіо Плюс»в сумі 7380,22 грн. без ПДВ, ФОП ОСОБА_9 в сумі 8233,32 грн. та ФОП ОСОБА_10 в сумі 2251,95 грн. які на момент перевірки не підтверджені відповідними первинними та розрахунковими документами: накладними, актами виконаних робіт, договорами, сертифікатами відповідності, висновками санітарно-епідеміологічної експертизи, товарно-транспортними накладними.

1. Судом встановлено, що з суми отриманих коштів 197222,69 грн. з ПДВ від контрагентів бюджетних установ в період з 01.04.2010 р. по 31.03.2011 р. позивачем згідно з даними меморіальних ордерів № 8 до валових доходів не було повністю віднесено суму доходу в розмірі 164352,24 грн. без ПДВ.

Досліджені судом бухгалтерська довідка про відображення/не відображення валового доходу в декларації з податку на прибуток за період з 01.04.2010 р. по 31.03.2011 р. та копії меморіальних ордерів № 8 за період з 01.04.2010 р. по 31.03.2011 р. (в матеріалах справи) спростовують позиції податкового органу щодо заниження валового доходу в частині отриманих коштів від бюджетних установ на суму 74154,27 грн. без ПДВ так як вказаний дохід відображений проводкою Д-т 361 Розрахунки з вітчизняними покупцями К-т 702 "Дохід від реалізації товарів" меморіальних ордерів № 8 за період з 01.04.2010 р. по 31.03.2011 р., а відповідно і включений до валового доходу Декларації з податку на прибуток по відповідних періодах.

2. Судом встановлено, що ОСОБА_7 підприємством Володимирецький комбінат громадського харчування по рядку 01.6 "інші доходи»Декларації з податку на прибуток за перевіряємий період не декларувались.

Проведеною перевіркою позивачу за період з 01.04.2010 року по 31.03.2011 року донараховано по рядку 01.6 Декларації по податку на прибуток підприємства «інші доходи»на суму 2920572,00 грн., в т. ч. II квартал 2010 року - 487443,00 грн.; III квартал 2010 року - 633032,00 грн.; IV квартал 2010 року - 861391,00 грн.; І квартал 2011 року - 938706,00 грн.

До інших доходів відповідач відносить вартість товарно-матеріальних цінностей отриманих позивачем від контрагентів в сумі 2920572,00 грн., з причин того, що жодних документів, що підтверджували б факт проведення розрахунків з названими контрагентами до перевірки не представлено.

Досліджені судом заперечення на акт перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року, платіжні доручення та банківські виписки свідчать, що докази оплати товарно-матеріальних цінностей по контрагентах вказаних в акті перевірки на сторінках з 12 по 18 були надані відповідачу разом з запереченнями для врахування під час розгляду питання про прийняття рішення.

Відповідно до п. 86.7 ст. 86 ПК України заперечення разом з додатками є невід'ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Згідно п.п. 44.6, 44.7. ст. 44 ПК України протягом трьох робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Суд розцінює як безпідставне неврахування відповідачем наданих до заперечень на акт перевірки розрахункових документів, які спростовують твердження щодо безоплатності отримання товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до п. 1.25 ст. 1 Закону України "Про оприбуткування прибутку підприємств" безнадійна заборгованість це, зокрема, заборгованість по зобов'язаннях, за якою минув строк позовної давності.

Відповідно до пп. 12.1.5, п. 12.1, ст. 12 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" платник податку - покупець зобов'язаний збільшити валові доходи на суму непогашеної заборгованості (її частини), визнаної у порядку досудового врегулювання спорів або судом чи за виконавчим написом нотаріуса, у податковому періоді, на який припадає перша з подій:

а) або 90-й календарний день від дня граничного строку погашення такої заборгованості (її частини), передбаченого договором або визнаною претензією;

б) або 30-й календарний день від дня прийняття рішення судом про визнання (стягнення) такої заборгованості (її частини) або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідачем не надано суду жодного доказу того, що настала хоча б одна із подій визначених абзацами «а», «б»пп. 12.1.5., п. 12.1, ст. 12 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" по контрагентами вказаних в акті перевірки на сторінках з 12 по 18.

Судом встановлено, що поворотна фінансова допомога надавалась КП Володимирецький КГХ для ФОП ОСОБА_8 згідно укладених договорів про надання поворотної фінансової допомоги від 05 січня 2010 року та від 01 січня 2011 року, згідно п.4.1 яких строк надання позики Позичальнику становить 3 (три) роки з моменту надання коштів Позичальнику.

На момент проведення відповідачем перевірки строк повернення позики не настав. Рішення щодо анулювання заборгованості за договорами про надання поворотної фінансової допомоги від 05 січня 2010 року та від 01 січня 2011 року КП "Володимирецький КГХ" не приймалось.

Згідно договору доручення № 1 від 25.04.2011 року відбулась новація боргу за договорами про надання поворотної фінансової допомоги від 05.01.2010 р. та 01.01.2011 р.

Все вищевказане вказує на помилковість тверджень податкового органу зазначених в акті № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року, щодо зарахування коштів наданої поворотної фінансової в рахунок заборгованості за поставлений товар.

Відповідачем, всупереч вимогам ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не надано доказів на підтвердження факту взаємного зарахування заборгованості між позивачем та контрагентом ФОП ОСОБА_8

В акті перевірки не вказуються реквізити жодного первинного документу, який підтверджував би обставини закриття заборгованості шляхом заміни первинних кредиторів на ФОП ОСОБА_8

При донарахуванні грошового зобовязання з податку на прибуток в сумі 730143 грн. відповідач виходив з бухгалтерських проводок зроблених головних бухгалтером Дт631 Кт631; Дт631 Кт685.

Суд розцінює, посилання Кузнецовської ОДПІ на дані бухгалтерських проводок Дт631 Кт631; Дт631 Кт685 та дані по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», як на основу для визначення розміру отриманих позивачем безоплатно товарів на суму 2920572,00 грн. таким, що не відповідає вимогам Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 р. N 291 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 р. за N 893/4186 (далі - Інструкція N 291).

У п.6 Розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України за №984, від 22.12.2010 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 року за № 34/18772 (далі Порядок № 984) встановлено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

У п.п.5.2 п.2 Розділу ІІ Порядку № 984 передбачене що, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно, зокрема:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Як визначено Порядком складання декларації про прибуток підприємства дані наведені у декларації, повинні підтверджуватись первинними документами, даними бухгалтерського обліку та відповідати податковому обліку (звітності).

Відтак, при донарахуванні податкових зобов'язань з податку на прибуток використання лише даних регістрів бухгалтерського обліку не є достатнім. Такі дані, в обов'язковому порядку повинні бути підтверджені первинними документами.

Слід зазначити, що згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є дані саме первинних документів (які фіксують та підтверджують факти їх здійснення), а регістри бухгалтерського обліку призначені для узагальнення та систематизації такої інформації, необхідною умовою використання їх даних (для перевірки результатів фінансово-господарської діяльності) можливе лише в разі, коли дані записів по бухгалтерським регістрам відповідають даним первинним документів на підставі яких такі записи були здійснені; в облікових регістрах за певний звітний період знайшли своє відображення всі первинні документи, що фіксують факти здійснення господарських операцій за відповідний період; відсутні факти повторного включення даних одних і тих самих первинних документів до таких облікових регістрів, або ж включення даних первинних документів за інші звітні періоди; дані первинних документів відображені по відповідних рахунках (субрахунках) обліку, тобто, щоб при перенесенні даних із первинних документів до облікових регістрів були дотримані вимоги щодо застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку, передбачені положеннями однойменної Інструкції.

Відтак, лише за умови дотримання всіх (перерахованих вище) вимог данні регістрів бухгалтерського обліку можна вважати такими, що базуються на даних первинних документів та відображають реальні результати фінансово-господарської діяльності певного суб'єкта господарювання.

В акті перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року на підтвердження висновку про не включення до валового доходу безоплатно товарів на суму 2920572,00 грн. наявне лише посилання на дані регістрів бухгалтерського обліку, які не можуть слугувати достатньою підставою для визначення розміру отриманих підприємством валових доходів. Жодного посилання на первинні документи або конкретні господарські операції, які б підтвердили факти заниження валового доходу Кузнецовською ОДПІ, в акті перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року не наведено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що жодними належними та допустимими доказами, первинними документами у відповідності до вимог ст. 71 КАС України відповідач не довів правомірність прийняття свого рішення в цій частині.

3. Судом встановлено що між ОСОБА_7 підприємством Володимирецький комбінат громадського харчування та Антонівським споживчим товариством були укладені договори субпідряду № 2 від 01.04.2010 р. № 3 від 30.08.2010 р. № 1 від 17.01.2011 р. про надання послуг з харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Володимирецького району Рівненської області (в Антонівській ОСОБА_11 ст., Великоцепцевицькій ОСОБА_11 ст., Ромейківській ОСОБА_11 ст., Городецькому НВК ОСОБА_11 ст. ДНЗ, Велихівській ЗОШ І-ІІ ст., Сваринівському НВК ЗОШ І-ІІ ст. - ДНЗ).

Згідно з актами про надання послуг № 4 від 30.04.2010 р., № 5 від 31.05.2010 р., № 6 від 14.06.2010 р., № 6 М від 14.06.2010 р., № 7 від 30.09.2010 р., № 8 від 31.10.2010 р., № 9 від 30.11.2010 р., № 10 від 30.12.2010 р., № 1 від 31.01.2011 р., № 1 від 28.02.2011 р., № 3 від 31.03.2011 р. загальний розмір виконаних робіт (послуг) складає 2860421,23 грн.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 підприємством Володимирецький комбінат громадського харчування за вказані послуги було перераховано Антонівському споживчому товариству - 2562904,00 грн.

Між ОСОБА_7 підприємством "Володимирецький комбінат громадського харчування" та Старорафалівським споживчим товариством були укладені договори субпідряду № 2/2 від 01.04.2010 р., № 3/2 від 30.08.2010 р., № 1/2 від 17.01.2011 р. про надання послуг з харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Володимирецького району Рівненської області (в Мульчицькій ОСОБА_11 ст., Старорафалівській ОСОБА_11 ст., Рудківська ЗОШ І-ІІ ст.).

Згідно з актами про надання послуг № 4/2 від 30.04.2010 р., № 5/2 від 31.05.2010 р., № 6/2 від 14.06.2010 р., № 6/2 М від 14.06.2010 р., № 7/2 від 30.09.2010 р., № 8/2 від 31.10.2010 р., № 9/2 від 30.11.2010 р., № 10/2 від 30.12.2010 р., № 1/2 від 31.01.2011 р., № 2/2 від 28.02.2011 р., № 3/2 від 31.03.2011 р. - загальний розмір виконаних робіт (послуг) складає 960033,89 грн.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 підприємством Володимирецький комбінат громадського харчування за вказані послуги було перераховано Старорафалівському споживчому товариству - 679353,40 грн.

Між ОСОБА_7 підприємством Володимирецький комбінат громадського харчування та Старорафалівським споживчим товариством були укладені договори субпідряду № 2/1 від 01.04.2010 р., № 3/1 від 30.08.2010 р., № 1/1 від 17.01.2011 р. про надання послуг з харчування дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Володимирецького району Рівненської області (в Великожолудській ОСОБА_11 ст., Заболоттівській ОСОБА_11 ст., Любахівській ОСОБА_11 ст., Полицькій ОСОБА_11 ст., Рафалівській ЗОШ-інтернат І-ІІІ ст., Рафалівській ОСОБА_12 ст., Балаховицькій ЗОШ І-ІІ ст., Берестівській ЗОШ І-ІІ ст., Довговільській ОСОБА_11 ст., Лозківській ЗОШ І-ІІ ст., Суховільській ЗОШ І-ІІ ст., Жовкинівській ЗОШ І-ІІ ст., Рафалівському НВК ЗОШ І ст. ДНЗ).

Згідно з актами про надання послуг № 4/1 від 30.04.2010 р., № 5/1 від 31.05.2010 р., № 6/1 від 14.06.2010 р., № 6/1 М від 14.06.2010 р., № 7/1 від 30.09.2010 р., № 8/1 від 31.10.2010 р., № 9/1 від 30.11.2010 р., № 10/1 від 30.12.2010 р., № 1/1 від 31.01.2011 р., № 2/1 від 28.02.2011 р., № 3/1 від 31.03.2011 р. - загальний розмір виконаних робіт (послуг) складає 4087392,36 грн.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 підприємством Володимирецький комбінат громадського харчування за вказані послуги було перераховано Ново-Рафалівському споживчому товариству - 3746446,01 грн.

Розмір понесених витрат по вказаних контрагентах згідно актів надання послуг аналогічний витратам відображеними в меморіальних ордерах № 8а за період з 01.04.2010 р. по 31.03.2011 р. та складає 7907847,48 грн.

Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п. 5.2.1. ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.8 цієї статті.

Таким чином в судовому засіданні підтверджені належними та допустимими доказами валові витрати ОСОБА_7 підприємства "Володимирецький комбінат громадського харчування" по контрагентах Антонівське СТ, Н.Рафалівське СТ, Ст.Рафалівське СТ в сумі 7907847,48 грн.

А отже, висновок податкової інспекції, який міститься в акті перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року про те, що КП "Володимирецький КГХ" завищило валові витрати, на суми придбання товарів та послуг в Антонівського СТ, Н.Рафалівського СТ, Ст.Рафалівського СТ на суму 7907848 грн. та порушило вимоги пп.5.3.9, п.5.3, пп. 5.2.1, п.5.2, п.5.1, ст.5, ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", є необґрунтованим, оскільки вказані витрати підтверджені документально, тобто з дотриманням вимог зазначеної норми Закону. Відповідно, відсутні підстави для висновку про заниження у зв'язку з цим підприємством валових витрат на суму 7907848 грн.

4. Судом встановлено, що протягом перевіряємого періоду ФОП ОСОБА_8 було поставлено для ОСОБА_7 підприємства "Володимирецький комбінат громадського харчування" товарно-матеріальних цінностей на суму 3461613,20 грн., що підтверджується накладними копії яких долучені до матеріалів справи.

ТзОВ "Авіо Плюс" було поставлено для ОСОБА_7 підприємства "Володимирецький комбінат громадського харчування" товарно-матеріальні цінності на суму 7380,22 грн. без ПДВ, що підтверджується видатковими накладними № АВ-0005859 від 12.04.2010 р., № АВ-0005944 від 13.04.2010 р., № АВ-0007199 від 04.05.2010 р., № АВ-0007204 від 04.05.2010 р., № АВ-0008570 від 25.05.2010 р., № АВ-0008587 від 25.05.2010 р,. № АВ-0010130 від 16.06.2010 р., № АВ-0012429 від 16.07.2010 р., № АВ-0012533 від 20.07.2010 р., № АВ-0012701 від 21.07.2010 р., № АВ-0013486 від 02.08.2010 р., № АВ-0015967 від 08.09.2010 р., № АВ-0015926 від 08.09.2010 р., № АВ-0017338 від 28.09.2010 р., податковими накладними № 0054298 від 12.04.2010 р., № 0054357 від 13.04.2010 р., № 0055600 від 04.05.2010 р., № 0055605 від 04.05.2010 р., № 0056938 від 25.05.2010 р., № 56921 від 25.05.2010 р,. № 0058406 від 16.06.2010 р., № 0061663 від 02.08.2010 р., № 0064060 від 08.09.2010 р., № 0064027 від 08.09.2010 р., № 0065406 від 28.09.2010 року.

ПУ "Укоопювелірторг" було поставлено для ОСОБА_7 підприємства Володимирецький комбінат громадського харчування товарно-матеріальні цінності на суму 18292,03 грн. без ПДВ, що підтверджується видатковими накладними № РНЮ-000213, РНЮ-000215 від 12.08.2010 р., податковими накладними ПУ "Укоопювелірторг" № 240 від 12.08.2010 р., № 241 від 12.08.2010 року.

В ОСОБА_7 підприємства Володимирецький комбінат громадського харчування наявна ліцензія на торгівлю виробами з дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння серії АВ № 418182 від 19.06.2008 року.

Відповідач вважає, що із складу валових витрат позивача необхідно виключити вартість продуктів харчування, товарно-матеріальних цінностей отриманих від ФОП ОСОБА_8 в сумі 3461584,63 грн., у ПУ "Укоопювілірторг" в сумі 18292,03 грн. без ПДВ, у ТзОВ "Авіо Плюс" в сумі 7380,22 грн. без ПДВ, так як до перевірки не було представлено жодних супровідних документів, які свідчать про якість та походження продуктів харчування (сертифікати відповідності, висновки санітарно-епідеміологічної експертизи тощо).

Відповідно до пп. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку;

або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Відповідно до пп. 11.2.3 п. 11.2 ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" датою збільшення валових витрат платника податку при здійсненні ним операцій з особами, які є резидентами, які сплачують цей податок у складі єдиного чи фіксованого податку чи є звільненими від сплати цього податку або не є його суб'єктами згідно із законодавством, - є дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг), - дата їх фактичного отримання від таких осіб, незалежно від наявності їх оплати (у тому числі часткової або авансової).

Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п. 5.2.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.8 цієї статті.

Отже, лише у тому випадку, якщо у пп. 5.3. - 5.8. вищезазначеного закону міститься пряма заборона щодо включення вищевказаних витрат до валових витрат, такі включення можливо кваліфікувати як неправомірні.

Згідно із пп. 5.3.9. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Однак при цьому ст. 11 «Правила ведення податкового обліку»цього Закону не встановлює жодних вимог до форми чи виду документів, які були б належні для цілей податкового обліку.

Отже, за своїм змістом наведені норми Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»передбачають як підставу для не включення до валових витрат лише випадок повної відсутності будь-яких розрахункових, платіжних та інших документів, а тому і неможливість віднесення до складу валових витрат підприємства нереальних сум, непідтверджених будь якими документами взагалі.

Первинні бухгалтерські документи на витрати повязані з придбанням товарів у ФОП ОСОБА_8 (накладні) на загальну суму 3461585 грн., у ПУ «Укоопювілірторг»видаткові накладні та податкові накладні на загальну суму 18292,03 грн. без ПДВ, у ТзОВ «Авіо Плюс»видаткові накладні та податкові накладні на загальну суму 7380,22 грн. без ПДВ є в наявності в КП «Володимирецький КГХ»та були надані для перевірки, що підтверджується самим актом перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року.

Згідно з п. 5.11. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Таким чином податкова інспекція в акті перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року фактично запроваджує додаткові обмеження щодо віднесення до валових витрат витрати повязаних придбанням товарів від ФОП ОСОБА_8, ПУ «Укоопювілірторг», ТзОВ «Авіо Плюс», які не передбачені жодною нормою Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»

Відповідачем в даному випадку безпідставно розширено коло документів, якими мають бути підтверджені валові витрати, про які зазначено в пп. 5.3.9. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Зважаючи на наявність накладних від ФОП ОСОБА_8 на загальну суму 3461585 грн., від ПУ «Укоопювілірторг»на суму 18292,03 грн. без ПДВ, від ТзОВ «Авіо Плюс»на суму 7380,22 грн. без ПДВ, цілком правомірним є віднесення КП «Володимирецький КГХ»складу валових витрат витрат придбання цих товарів.

В той же час щодо Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими Наказом Мінтрансу України № 363 від 14.10.1997 року та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 необхідно зазначити, що вказаними Правилами визначено лише права, обов'язки і відповідальність власників автомобільного транспорту та не встановлюють правила податкового обліку валових витрат платника податку.

КП «Володимирецький КГХ»купувало в ФОП ОСОБА_8 ПУ «Укоопювілірторг», ТзОВ «Авіо Плюс»товари, а не послуги з перевезення товарів.

Тому відсутність товарно-транспортних накладних від ФОП ОСОБА_8 ПУ «Укоопювілірторг», ТзОВ «Авіо Плюс»не є підставою для не включення витрат з придбання товарів до складу валових, адже зазначене включення проводиться на підставі накладних, які є первинними документами у розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»та відповідають її вимогам; відповідно і відсутні підстави для висновку про завищення валових витрат.

Товарно-транспортні накладні, не є документами первинного бухгалтерського обліку, на підставі яких проводиться оприбуткування поставленого товару та не є єдиним та безумовним документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до ст. 545 Цивільного кодексу України підтвердження факту та належності виконання зобов'язання є письмове підтвердження одержання такого виконання кредитором.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та податкову звітність в Україні" визначено первинні облікові документи та регістри бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерської обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснені господарської операції, а якщо це неможливо то безпосередньо після її закінчення. Для контролю порядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведенні облікові документи.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В даному випадку первинними документами, що підтверджують факт господарської операції є видаткові накладні, акти про надання послуг та розрахункові документи.

Однак перевіркою накладні протиправно не були взяті до уваги, з посиланням на те, що мають бути товарно-транспортні накладні, а не просто накладні.

Тут слід врахувати, що кваліфікуючою ознакою документів, підтверджуючих валові витрати, є обов'язковість їх ведення (зберігання) за правилами ведення податкового обліку. А чинне законодавство не містить переліку документів, обов'язкових для ведення і зберігання з метою їх застосування в податковому обліку, а тому, жодний документ по формальній ознаці не може бути визнаний підтверджуючим або не підтверджуючим валові витрати.

Отже товарно-транспортна накладна не може бути виключним документом серед засобів доказування обставин правомірності (неправомірності) включення в склад валових витрат - витрат платника податків, оскільки не ґрунтується на нормах законодавства, а також правилами податкового обліку.

А тому висновок відповідача, якій міститься в акті перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року про те, що КП «Володимирецький КГХ»завищило валові витрати, на суми придбання товарів на підставі накладних від ФОП ОСОБА_8 ПУ «Укоопювілірторг», ТзОВ «Авіо Плюс»та порушило вимоги пп.5.3.9, п.5.3, пп. 5.2.1, п.5.2, п.5.1, ст.5, ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", є необґрунтованим, оскільки вказані витрати підтверджені документально, тобто з дотриманням вимог зазначеної норми Закону. Відповідно, відсутні підстави для висновку про завищення у зв'язку з цим підприємством валових витрат по придбаних товарах від ФОП ОСОБА_8 в сумі 3461585 грн., від ПУ «Укоопювілірторг»в сумі 18292,03 грн. без ПДВ, від ТзОВ «Авіо Плюс»в сумі 7380,22 грн. без ПДВ.

5. Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_9 було поставлено для КП «Володимирецький КГХ»товарно-матеріальні цінності згідно видаткових накладних № Ш000006934 від 30.03.2010 р., № Ш від 11.05.2010 р., № Ш000012495 від 01.06.2010 р., № Ш000012506 від 02.06.2010 р., № Ш000017566 від 20.07.2010 р., № Ш000019200 від 04.08.2010 року, № Ш000028685 від 20.10.2010 р., № Ш000028748 від 20.10.2010 р., № Ш000032209 від 17.11.2010 р., № Ш000032210 від 17.11.2010 року.

Розрахунки з ФОП ОСОБА_9 за поставлений товар позивач проводив згідно видаткового касового ордеру № 1345 від 27.04.2010 року, на основі товарного чеку від 27.04.2010 року в сумі 1104,10 грн., згідно видаткового касового ордеру від 08.04.2010 року на основі товарного чеку від 08.04.2010 року в сумі 500,00 грн., згідно видаткового касового ордеру № 1489 від 11.05.2010 року на основі товарного чеку від 11.05.2010 року в сумі 1000,00 грн., згідно видаткового касового ордеру № 1677 від 25.05.2010 року на основі товарного чеку від 25.05.2010 року в сумі 1929,22 грн., згідно видаткового касового ордеру № 1835 від 08.06.2010 року на основі товарного чеку від 08.06.2010 року в сумі 1000,00 грн., згідно видаткового касового ордеру № 2147 від 06.07.2010 року на сонові товарного чеку від 06.07.2010 року в сумі 1200,00 грн., згідно видаткового касового ордеру № 2020 від 23.06.2010 року на основі товарного чеку від 23.06.2010 року - в сумі 1500,00 грн. Всього на суму 8233,32 грн.

Відповідно до пп. 11.2.3 п. 11.2 ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" датою збільшення валових витрат платника податку при здійсненні ним операцій з особами, які є резидентами, які сплачують цей податок у складі єдиного чи фіксованого податку чи є звільненими від сплати цього податку або не є його суб'єктами згідно із законодавством, - є дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг),- дата їх фактичного отримання від таких осіб, незалежно від наявності їх оплати (у тому числі часткової або авансової).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»розрахунковий документ документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Враховуючи зазначене суд констатує, що в даному випадку валові витрати формуються за датою оприбуткування товарно-матеріальних цінностей згідно з видатковими накладними, а не за датою оплати їх вартості згідно товарних чеків, як розрахункових документів.

Досліджені в судовому засіданні первинні документи (видаткові накладні) по придбанню товарів в ФОП ОСОБА_9 підтверджують обставини щодо вчинення господарських операцій на суму 8233,32 грн., за формою та змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а від так є підставою для формування валових витрат.

А отже висновки відповідача щодо завищення валових витрат позивачем в частині придбання товарів від ФОП ОСОБА_9 на суму 8233,32 грн. не відповідають дійсності.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_10 було поставлено для КП «Володимирецький КГХ»товарно-матеріальні цінності згідно накладних № б/н від 02.02.2010 р., № б/н від 30.03.2010 р., № б/н від 30.03.2010 р., № б/н від 23.03.2010 року.

Розрахунки з за поставлений товар позивач провів згідно видаткового касового ордеру № 1232 від 20.04.2010 року на підставі квитанції до прибуткового касового ордера № 13 від 20.04.2010 року в сумі 2251,95 грн.

Відповідно до пп. 11.2.3 п. 11.2 ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" датою збільшення валових витрат платника податку при здійсненні ним операцій з особами, які є резидентами, які сплачують цей податок у складі єдиного чи фіксованого податку чи є звільненими від сплати цього податку або не є його суб'єктами згідно із законодавством, - є дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг), - дата їх фактичного отримання від таких осіб, незалежно від наявності їх оплати (у тому числі часткової або авансової).

Досліджені судом товарно-грошові звіти свідчать, що прибуткування товарів від ФОП ОСОБА_10 згідно накладних № б/н від 02.02.2010 р., № б/н від 30.03.2010 р., № б/н від 30.03.2010 р., № б/н від 23.03.2010 р. було здійснено позивачем в 1 кварталі 2010 року, а оплату їх вартості в 2 кварталі 2010 р. на підставі квитанції до прибуткового касового ордера № 13 від 20.04.2010 року в сумі 2251,95 грн.

В той же час згідно з актом перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року відповідач виключає з валових витрат позивача 2 кварталу 2010 року 2251,95 грн. витрат по придбаних товарах у ФОП ОСОБА_10 в 1 кварталі 2010 року.

Вказане суперечить п. 11.2.3 п. 11.2 ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" адже в даному випадку валові витрати формуються за датою оприбуткування товарно-матеріальних цінностей згідно з накладними, а не за датою оплати їх вартості згідно квитанції до прибуткового касового ордеру.

Досліджені в судовому засіданні первинні документи (накладні) по придбанню товарів в ФОП ОСОБА_10 підтверджують обставини щодо вчинення господарських операцій на суму 2251,95 грн., за формою та змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а від так є підставою для формування валових витрат.

А отже висновки відповідача щодо завищення валових витрат позивачем в частині придбання товарів від ФОП ОСОБА_10 на суму 2251,95 грн. не відповідають дійсності.

6. Судом встановлено що позивач не оскаржує обставин щодо заниження валового доходу в сумі 140038,00 грн. отриманого згідно актів виконаних робіт по Володимирецькому районному колегіумі за проведене харчування дітей в червні 2010 року в сумі 114861,16 грн. та в лютому 2011 року в сумі 25177,44 грн. та заниження валового доходу в сумі 90197,73 грн. без ПДВ отриманого від бюджетних установ за продукти харчування та товарно-матеріальні цінності, разом з тим стверджує, що відповідачем не вірно визначено об'єкт оподаткування податком на прибуток, оскільки в акті перевірки не відображено та не враховано під час визначення об'єкта оподаткування обставини щодо заниження у періоді перевірки валових витрат по рядку 04.1.Декларації з податку на прибуток.

Покликання позивача на те що під час перевірки та на момент прийняття рішення податковим органом не було досліджено всіх валових витрат підприємства та не виконано всі обовязок передбачений п. 86.10 ПК України, щодо того, що в акті перевірки повинні зазначаються як факти заниження, так і завищення податкових зобов'язань платника суд вважає такими, що заслуговують на увагу та стверджуються наступним.

Наявні в матеріалах справи заперечення на акт перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року підтверджують, що позивачем на ствердження обставин заниження валових витрат за період, що перевірявся, були додані до Кузнецовської ОДПІ копії рахунків ЗАТ «Ей-І-ЕС Рівнеенерго»№ НОМЕР_5 від 20.07.2010 р. на суму 55211,92 грн. з ПДВ., № від 17.08.2010 р. на суму 31950,95 грн. з ПДВ., № НОМЕР_6 від 14.09.2010 р. на суму 61028,67 грн. з ПДВ, копії видаткових накладних ФОП ОСОБА_13 № 05-0000702 від 13.07.2010 р. на суму 6666,00 грн. з ПДВ, № 05-0000745 від 21.07.2010 р. на суму 2872,30 грн. з ПДВ, № 05-0000778 від 31.07.2010 р. на суму 4225,35 грн. з ПДВ, № 05-0000833 від 11.08.2010 р. на суму 5729,50 грн. з ПДВ, № 05-0000890 від 31.08.2010 р. на суму 10000,25 грн. з ПДВ, № 05-0000947 від 07.09.2010 р. на суму 4049,90 грн. з ПДВ, № 05-0000966 від 13.09.2010 р. на суму 1871,80 грн. з ПДВ № 05-00000981 від 16.09.2010 р. на суму 3094,00 грн. з ПДВ № 05-00000988 від 17.09.2010 р. на суму1046,00 грн. з ПДВ, № 00001090 від 30.09.2010 р. на суму 3358,00 грн. з ПДВ, копії рахунків ЗАТ «Ей-І-ЕС Рівнеенерго»№ НОМЕР_7 від 15.11.2010 р. на суму 67780,49 грн. з ПДВ, № НОМЕР_8 від 15.12.2010 р. на суму 66585,51 грн. з ПДВ, № НОМЕР_9 від 18.01.2011 р. на суму 86872,38 грн. з ПДВ, № НОМЕР_10 від 16.02.2011 р. на суму 119380,78 грн. з ПДВ, № НОМЕР_11 від 12.03.2011 р. на суму 115253,39 грн. з ПДВ, копію договору оренди № 1 від 04.01.2010 р., копію рахунку № 11 від 28.02.2011 р. на суму 400,00 грн. з ПДВ., копії видаткових накладних ТОВ «Західенергоресурс»№ 11000001 від 05.01.2011р. на суму 2478,20 з ПДВ, № 5-110000032 від 21.01.2011 р. на суму 13477,15 грн. з ПДВ, № 5-11000037 від 24 січня 2011 р. на суму 1820,00 грн. з ПДВ, № 5-110000054 від 28 січня 2011р. на суму 4600,00 грн. з ПДВ, № 5-11000094 від 08.02.2011 р. на суму 8331,00 грн. з ПДВ, № 5-11000108 від 15.02.2011 р. на суму 3025,20 грн. з ПДВ, № 5-11000132 від 22.02.2011 р. на суму 8484,35 грн. з ПДВ, № 5-11000143 від 28.02.2011 р. на суму 6149,80 грн. з ПДВ, № 5-11000183 від 07.03.2011 р. на суму 5000,00 грн. з ПДВ, № 5-11000193 від 09.03.2011 р. на суму 5253,00 грн. з ПДВ, № 5-11000206 від 18.03.2011 р. на суму 6875,60 грн. з ПДВ, № 5-11000238 від 31.03.2011 р. на суму 8596,80 грн. з ПДВ, копії рахунків КП «Аква»№ 4 від 15.01.2011 р. на суму 1258,08 грн. з ПДВ, № 67 від 15.02.2011 р. на суму 1239,52 грн. з ПДВ., № 75 від 15.02.2011 р. на суму 1383,29 грн. з ПДВ, копії рахунків ТОВ «Юлія»№ 9 від 07.02.2011 р. на суму 1644,00 грн. без ПДВ, № 21 від 24.03.2011 р. на суму 1225,20 грн. без ПДВ. Всього на 728218,38 грн. з ПДВ і відповідно на 607326,85 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 86.7 ст. 86 ПК України заперечення на акт перевірки є його невід'ємною частиною.

Таким чином відповідач був повідомлений про обставини заниження валових витрат по рядку 04.1. Декларації податку на прибуток за період, що перевірявся, в сумі 607326,85 грн.

Згідно п. 86.10 ПК України в акті перевірки повинні зазначаються як факти заниження, так і завищення податкових зобов'язань платника.

Відповідно до пп. 44.6, 44.7, ст. 44 ПК України якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Протягом трьох робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Про заниження валових витрат по рядку 04.1. Декларації податку на прибуток в сумі 607326,85 грн. відповідач був повідомлений, оскільки з матеріалів справи вбачається, що до заперечень на акт перевірки додавались копії первинних документів про понесення неврахованих затрат. Проте в супереч зазначеному відповідач не призначив та не провів позапланову перевірку, як того вимагає вищевказані норми законодавства.

Досліджені в судовому засіданні бухгалтерська довідка про суми валових витрат КП Володимирецький КГХ не відображених по рядку 04.1. Декларації з податку на прибуток підприємства за період з 01.04.2010 р. по 31.03.2011 р. первинні документи по придбанню товарів, робіт (послуг) на суму 728218,38 грн. з ПДВ (607326,85 грн. без ПДВ) підтверджують обставини щодо вчинення господарських операцій, за формою та змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а від так є підставою для формування валових витрат.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність від 16.07.1999р. №996-ХІV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ст. 3 Закону №996-ХІV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Згідно ч.1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для формування бухгалтерського обліку та, відповідно, податкового обліку, є наявність у підприємства первинних документів, що засвідчують факт здійснення господарської операції.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств №283/97-ВР від 22.05.1997р. (із змінами та доповненнями) валові витрати виробництва та обігу це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України №283/97-ВР передбачено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. Згідно абз.4 пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України №283/97-ВР не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно з п. 5.11. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Отже, лише у тому випадку, якщо у пп. 5.3. - 5.8. вищезазначеного закону міститься пряма заборона щодо включення вищевказаних витрат до валових витрат, такі включення можливо кваліфікувати як неправомірні.

Згідно із пп. 5.3.9. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Однак при цьому ст. 11 «Правила ведення податкового обліку»цього Закону не встановлює жодних вимог до форми чи виду документів, які були б належні для цілей податкового обліку.

Отже, за своїм змістом наведені норми Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»передбачають як підставу для не включення до валових витрат лише випадок повної відсутності будь-яких розрахункових, платіжних та інших документів, а тому і неможливість віднесення до складу валових витрат підприємства нереальних сум, непідтверджених будь якими документами взагалі.

Слід врахувати, що кваліфікуючою ознакою документів, підтверджуючих валові витрати, є обов'язковість їх ведення (зберігання) за правилами ведення податкового обліку. А чинне законодавство не містить переліку документів, обов'язкових для ведення і зберігання з метою їх застосування в податковому обліку, а тому, жодний документ по формальній ознаці не може бути визнаний підтверджуючим або не підтверджуючим валові витрати.

Отже щодо товарно-транспортних накладних, необхідно зазначити, що товарно-транспортна накладна не може бути виключним документом серед засобів доказування обставин правомірності (неправомірності) включення в склад валових витрат - витрат платника податків, оскільки не ґрунтується на нормах законодавства, а також правилами податкового обліку.

У п.6 Розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України за №984, від 22.12.2010 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 року за № 34/18772 (далі Порядок № 984) встановлено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

У п.п.5.2 п.2 Розділу ІІ Порядку № 984 передбачене що, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно, зокрема:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

В порушення зазначених норм Порядку № 984, відповідачем первинні документи належним чином під час перевірки не досліджувались, а отже висновки акту перевірки щодо визначення податкових зобовязань з податку на прибуток товариства не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

З фактичних обставин справи та наявних доказів суд вважає, що Кузнецовською обєднаною державною податковою інспекцією в Рівненській області під час прийняття податкового повідомлення-рішення форми Р від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_1 не враховано валових витрат підприємства по придбанню товарів (робіт, послуг), що відображаються по рядку 04.1. Декларації з податку на прибуток підприємства в сумі 607326,85 грн. в т.ч. за 3 кв. 2010 року 159253,86 грн., 4 кв. 2010 року 111971,67 грн., 1 кв. 2011 року 336101,32 грн.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням наведеного вище, відповідачем не було доведено правомірність визначення ОСОБА_7 підприємству Володимирецький комбінат громадського харчування обєкта оподаткування податком на прибуток за період з 01.04.2010 р. по 30.03.2011 р. у той час як Позивачем донарахування спростоване належними та допустимими доказами.

За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення форми Р від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_1 про збільшення ОСОБА_7 підприємству Володимирецький комбінат громадського харчування суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 4296187,50 грн., в тому числі - 3657639,00 грн. за основним платежем та 638548,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Що стосується податкового повідомлення-рішення форми Р від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) в сумі 261333,00 грн., в тому числі 212068,00 грн. за основним платежем та 49265,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Згідно акту перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року Кузнецовська ОДПІ зазначає, що перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань по податку на додану вартість за період з 01.04.2010 року по 31.03.2011 року встановлено їх заниження в сумі 212068,00 грн. з яких:

32871 грн. - заниження податкового зобов'язання з ПДВ у зв'язку з не включенням до складу податкових зобов'язань грошових коштів в сумі 197222,69 грн. отриманих від бюджетних установ за продукти харчування та товарно-матеріальні цінності;

107690,00 грн. - заниження податкового зобов'язання з ПДВ, у зв'язку з не включенням до складу податкових зобов'язань обсягу реалізованих товарів через роздрібну мережу;

51905,59 грн. - заниження податкового зобов'язання з ПДВ у зв'язку з включенням до складу податкового кредиту ПДВ, сплачене в ціні придбання продуктів харчування на суму 311433,94 грн., використання яких в господарській діяльності платника податків не доведено;

9486,67 грн. заниження податкового зобов'язання з ПДВ у зв'язку з включенням до складу податкового кредиту ПДВ, сплачене в ціні придбання продуктів харчування у ТзОВ «ВЦФ»на загальну суму 56920,00 грн., що не підтверджене податковими накладними (на момент перевірки відсутні);

3035,24 грн. - заниження податкового зобов'язання з ПДВ у зв'язку з включенням до складу податкового кредиту ПДВ, яке не підтверджене автоматизованою системою співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в травні місяці 2010 р. по контрагенту ТОВ «ГТД»;

289,53 грн. - заниження податкового зобов'язання з ПДВ у зв'язку з включенням до складу податкового кредиту ПДВ, яке не підтверджене автоматизованою системою співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в червні місяці 2010 р. по контрагенту ППФ «Імбекс»;

666,18 грн. - заниження податкового зобов'язання з ПДВ у зв'язку з включенням до складу податкового кредиту ПДВ, яке не підтверджене автоматизованою системою співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в серпні місяці 2010 р. по контрагенту ДП «Сервіс столиця»;

443,32 грн. заниження податкового зобов'язання з ПДВ у зв'язку з включенням до складу податкового кредиту ПДВ, сплачене в ціні придбання послуг у ДП «Рівненський науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», що не підтверджене податковою накладною (на момент перевірки відсутня);

348,94 грн. - заниження податкового зобов'язання з ПДВ у зв'язку з включенням до складу податкового кредиту ПДВ, яке не підтверджене автоматизованою системою співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в серпні місяці 2010 р. по контрагенту ППФ «Імбекс»;

2346,67 грн. - заниження податкового зобов'язання з ПДВ у зв'язку з включенням до складу податкового кредиту вересня 2010 року податкової накладної СП «Рівненське ЗВП»за жовтень місяць 2010 року на суму 14080,00 грн.. в т.ч. ПДВ - 2346,67 грн. № 298 від 06.10.2010 року;

120,85 грн. - заниження податкового зобов'язання з ПДВ у зв'язку з включенням до складу податкового кредиту ПДВ, яке не підтверджене автоматизованою системою співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в жовтні місяці 2010 р. по контрагенту ДП «Універсал - Рівне»;

2863,93 грн. - заниження податкового зобов'язання з ПДВ у зв'язку з включенням до складу податкового кредиту грудня 2010 року податкової накладної СП «Рівненське ЗВП»за січень місяць 2011 року на суму 17183,60 грн.. в т.ч. ПДВ - 2863,93 грн. № 281 від 05.01.2011 року.

З наявних матеріалів справи вбачається, що податковий кредит позивача в сумі 51905,59 грн. підтверджується наступними податковими накладними від 07.04.2010 р. № 1598, від 15.04.2010 р. № б/н, від 22.04.2010 р. № б/н, від 23.04.2010 р. № 475, від 05.05.2010 р. №506, від 11.05.2010 р. №б/н, від 11.05.2010 р. № 12014, від 03.05.2010 р. №2216, від 31.05.2010 р. №11966, від 05.05.2010 р. №ГР-04889, від 22.09.2010 р. № А-001516, від 28.09.2010 р. № А-001543, від 03.09.2010 р. № 374, від 28.09.2010 р. № ГР-29307, від 01.10.2010 р. № 5421, від 01.10.2010 р. № 5388, від 07.10.2010 р. № А-001609, від 12.10.2010 р. № А-001639, від 21.10.2010 р. № А-001696, від 28.10.2010 р. № 226, від 13.10.2010 р. № 307, від 24.11.2010 р. № 70, від 25.11.2010 р. № 12970 (копії в матеріалах справи), які були наявні на момент планової податкової перевірки, проведеної відповідачем.

Використання товарів та продуктів харчування на суму 311433,94 грн. з ПДВ в господарській діяльності позивачем підтверджено наступними документами, наявними в матеріалах справи: товарно-грошовим звітом за період з 01.04.2010 р. по 31.04.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 01.05.2010 р. по 30.05.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом № 305 за період з 01.05.2010 р. по 07.05.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом № 308 за період з 08.05.2010 р. по 15.05.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 01.05.2010 р. по 07.05.2010 р. з накладних, товарно-грошовим звітом за період з 02.05.2010 р. по 07.05.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 08.05.2010 р. по 15.05.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 16.05.2010 р. по 23.05.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 24.05.2010 р. по 31.05.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 01.09.2010 р. по 30.09.2010 р. з накладних, товарно-грошовим звітом за період з 08.09.2010 р. по 15.09.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 24.09.2010 р. по 30.09.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 08.09.2010 р. по 15.09.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 24.09.2010 р. по 30.09.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 01.10.2010 р. по 30.10.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 08.10.2010 р. по 15.10.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 08.10.2010 р. по 15.10.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 01.10.2010 р. по 07.10.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 24.10.2010 р. по 31.10.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 01.11.2010 р. по 30.11.2010 р. з накладними, товарно-грошовим звітом за період з 24.11.2010 р. по 30.11.2010 р. з накладними, меню та актами харчування учнів у травні 2010 року в ВПУ-29 смт. Володимирець, Володимирецькій ЗОШ № 1, Володимирецькому колегіумі, Володимирецькій ЗОШ № 3, Половлівській ЗОШ, Воронківській ЗОШ, Більськовільскій ЗОШ, Сопачівській ЗОШ, Каноницькій ЗОШ, Новаківській ЗОШ, Озерській ЗОШ, Собіщицькій ЗОШ, Малотелковицькій ЗОШ, Великотелковицькій ЗОШ, Бишляцькій ЗОШ, Біленській ЗОШ, Озерецькій ЗОШ, Степангородській ЗОШ, Кидрівській ЗОШ, Зеленівській ЗОШ, Красносільській ЗОШ, меню та актами харчування учнів у вересні 2010 року в Володимирецькій ЗОШ № 1, Новаківській ЗОШ, Озерській ЗОШ, Кидрівській ЗОШ, Каноницькій ЗОШ, Степангородській ЗОШ, Хиноцькому НВК ЗОШ ДНЗ, Зеленівській ЗОШ, Бишляцькій ЗОШ, Більськовільскій ЗОШ, Половлівській ЗОШ, Володимирецькому колегіумі, Красносільській ЗОШ, Сопачівській ЗОШ, Володимирецькій ЗОШ № 3, меню та актами харчування учнів у жовтні 2010 року в ВПУ-29 смт. Володимирець, Більськовільскій ЗОШ, Сопачівській ЗОШ, Хиноцькому НВК ЗОШ ДНЗ, Володимирецькому колегіумі, Собіщицькій ЗОШ, Озерецькі ЗОШ, Половлівській ЗОШ, Степангородській ЗОШ.

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається - дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; - або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підпункт 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість визначає єдину підставу для не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) це податковий кредит не підтверджений податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Податкові накладні, надані для перевірки і це підтверджується актом перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року, оформлені у відповідності до вимог п.п.7.2.1 п.7.2 п.7 Закону "Про податок на додану вартість мають всю необхідну інформацію, а саме: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної; повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача.

Відповідно до п. 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України N 984 від 22.12.2010 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 р. за N 34/18772 факти виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Актом перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року використання позивачем придбаних товарів та продуктів харчування на суму 311433,94 грн. з ПДВ поза межами господарської діяльності не встановлено.

За актом перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року відповідачем жодних порушень чинного законодавства в процесі формування податкового кредиту по придбаних товарах та продуктах харчування на суму 311433,94 грн. з ПДВ не виявлено, що свідчить про його підставність та правомірність.

Таким чином позивачем в результаті своєї господарської діяльності правомірно сформовано податковий кредит на суму 51906 грн., а податкове повідомлення-рішення форми Р від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_2 в цій частині є протиправним.

При цьому в судовому засіданні позивачем не було доведено відображення по податкових деклараціях з податку на додану вартість у відповідних періодах як «кінцеве споживання», коштів в сумі 197222,69 грн. отриманих від бюджетних установ за продукти харчування та товарно-матеріальні цінності, а тому донарахування відповідачем ПДВ в сумі 32871 грн. суд вважає правомірним.

Згідно податкової накладної СП «Рівненське ЗВП»№ 298 від 06.10.2010 р. на суму 14080,00 грн.. в т.ч. ПДВ - 2346,67 грн. випливає, що позивачем в жовтні 2010 року в ціні придбання товару по даному контрагенту сплачено ПДВ в сумі 2346,67 грн., а відповідно він має право скористатись податковим кредитом на дану суму.

З дослідженого судом додатка 5 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2010 року та реєстру отриманих та виданих податкових накладних № 10 за жовтень 2010 року встановлено, податкова накладна СП «Рівненське ЗВП»№ 298 від 06.10.2010 р. на суму 14080,00 грн.. в т.ч. ПДВ - 2346,67 грн. в жовтні місяці 2010 року позивачем не включена, а включена до кредиту в вересні 2010 року

Згідно податкової накладної СП «Рівненське ЗВП»№ 281 від 05.01.2011 р.. на суму 17183,60 грн.. в т.ч. ПДВ - 2863,93 грн. випливає, що позивачем в січні 2011 року в ціні придбання товару по даному контрагенту сплачено ПДВ в сумі 2863,93 грн., а відповідно він має право скористатись податковим кредитом на дану суму.

З дослідженого судом додатка 5 до податкової декларації з ПДВ за січень 2011 року та реєстру отриманих та виданих податкових накладних № 1 за січень 2011 року встановлено, податкова накладна СП «Рівненське ЗВП» № 281 від 05.01.2011 р.. на суму 17183,60 грн.. в т.ч. ПДВ - 2863,93 грн. в січні місяці 2011 року позивачем не включена, а включена до кредиту в грудні 2010 року.

Відповідачем за результатами перевірки виключається з податкового кредиту вересня місяця 2010 року ПДВ в сумі 2346,67 грн. за податковою накладною СП «Рівненське ЗВП»№ 298 від 06.10.2010 р. та з грудня місяця 2010 р. ПДВ в сумі 2863,93 грн. за податковою накладною СП «Рівненське ЗВП»№ 281 від 05.01.2011 р.

Однак, згідно п. 86.10 ПК України в акті перевірки повинні зазначаються як факти заниження, так і завищення податкових зобов'язань платника.

А тому, оскільки податковий кредит підтверджений податковими накладними СП «Рівненське ЗВП»№ 298 від 06.10.2010 р. в сумі 2346,67 грн. та № 281 від 05.01.2011 р. в сумі 2863,93 грн., то висновки податкового органу про його заниження є протиправними.

Позивачем також не було наведено жодних доказів та правових обґрунтувань протиправності податкового повідомлення-рішення форми Р від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_2 в частині заниження податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 107690,00 грн., в зв'язку з не включенням до складу податкових зобов'язань обсягу реалізованих товарів через роздрібну мережу, а тому суд приходить до висновку про його правомірність і в цій частині.

В частині підтвердження правомірності формування податкового кредиту в травні місяці 2010 р. по контрагенту ТОВ «ГТД»на суму 3035,24 грн., в червні місяці 2010 р. по контрагенту ППФ «Імбекс»на суму 289,53 грн., в серпні місяці 2010 р. по контрагенту ДП «Сервіс столиця»на суму 666,18 грн., по контрагенту ППФ «Імбекс»на суму 348,94 грн., в жовтні місяці 2010 р. по контрагенту ДП «Універсал - Рівне»на суму 120,85 грн., який визначений актом перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року, як не підтверджений автоматизованою системою співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту, та в частині підтвердження правомірності формування податкового кредиту по контрагенту ТзОВ «ВЦФ»на суму 9486,67 грн. та контрагенту ДП «Рівненський науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»на суму 443,32 грн., який визначений актом перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року, як не підтверджений податковими накладними (на момент перевірки відсутні) - позивачем не було надано суду, жодних доказів та не наведено жодних правових обґрунтувань протиправності в цій частині податкового повідомлення-рішення форми Р від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_2.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку щодо правомірності збільшення грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 189937,76 грн. згідно податкового повідомлення-рішення форми Р від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_2.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, неправомірно заявленої до повернення суми бюджетного відшкодування та/або неправомірно заявленої суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість.

Пунктом 7 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

За наведених обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення форми Р форми Р від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_2 в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) в сумі 71395,24 грн., в тому числі 57116,19 грн. - за основним платежем та 14279,05 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), а в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) в сумі 189937,76 грн., в тому числі 154951,81 грн. - за основним платежем та 34985,95 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) відмовити.

Що стосується податкового повідомлення-рішення форми Р від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_3 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «податок з доходів найманих працівників»в сумі 88244,72 грн., в тому числі 72429,83 грн. за основним платежем та 15814,89 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), то донарахування зазначеного грошового зобовязання згідно з актом перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року здійснювалось відповідачем за наступними обставинами:

9027,56 грн. - утриманий і не перерахований податок на доходи фізичних осіб за 1 квартал 2011 року;

4372,56 грн. - не утриманий і не перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб у періоді з 01.04.2010 року по 31.12.2010 року у випадку, коли підприємством було занижено суми загального місячного оподатковуваного доходу по працівникам;

2186,73 грн. - не утриманий і не перерахований до бюджету податок на доходи фізичних осіб у періоді з 01.01.2011 року по 31.03.2011 року у випадку, коли підприємством було занижено суми загального місячного оподатковуваного доходу по працівникам;

1552,43 грн. - не утриманий і не перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб у випадку виплати доходів громадянам за сільськогосподарську продукцію без оподаткування податком з доходів фізичних осіб, якими не надано податковому агенту довідки за формою 3-ДФ про своє право на отримання доходу з джерела його виплати без утримання податку;

375,00 грн. - не утриманий та перерахований податок з доходів фізичних осіб у випадку, коли податковим агентом не оподатковано суму, сплачену на користь закладу освіти у рахунок компенсації навчання фізичної особи, яка не являється працівником підприємства;

1572,80 грн. - не утриманий та перерахований податок з доходів фізичних осіб у випадку, коли було виплачено доходи ФОП ОСОБА_9 в сумі 8233,32 грн. та ФОП ОСОБА_10 в сумі 2251,95 грн.;

53342,75 грн. - не утриманий і не перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб у 2-му кварталі 2010р. в у випадку, коли податковим агентом не оподатковано дохід ОСОБА_8В, як додаткове благо, отримане нею від підприємства у вигляді фінансової допомоги, включаючи суму боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства.

Застосовано штраф 510,00 грн. за подачу податкових розрахунків по формі 1-ДФ до податкового органу за період, що перевірявся, з перекрученням даних, з недостовірними відомостями.

1. Щодо зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за 1 квартал 2011 року в сумі 9027,56 грн. судом встановлено, що воно є самостійно узгодженим і відображеним позивачем у податковому розрахунку форми 1-ДФ (копія в матеріалах справи) відповідно збільшувати грошове зобовязання з даного податку ще раз на дану суму за податковим повідомленням рішенням є протиправним.

2. В акті перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року зазначається, що КП Володимирецький КГХ порушено п.1.2 , пп.. «д»п.1.3 п.1.6 п.1.15 п.1.17 ст.1 п.2.1. ст..2 п.4.1 пп.4.2.1 п.4.2 ст.4 . п. 7.1 ст. 7, пп. 8.1.1, пп.8.1.2 п. 8.1 ст. 8, ст.,16 п.17.2 ст.17 пп. «а»п.19.2 ст. 19, пп.20.3.1, пп.20.3.2 п.20.3 ст.20 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", а саме: не утриманий і не перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб у періоді з 01.04.2010 року по 31.12.2010 року в сумі 4372,56 грн. у випадку, коли підприємством було занижено суми загального місячного оподатковуваного доходу по працівникам, які фактично відпрацювали повний робочий місяць, а згідно з штатним розписом та табелями робочого часу працювали на 0,5 ставки.

А також пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 , пп.162.1.3 п. 162.1 ст.162 пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп. 164.2.1 п. 164.2 ст.164 п.167.1 ст.167, пп. 168.1.1 п.168.1 ст.168, пп. 168.1.2 п.168.1 ст.168, пп.171.2 ст.171 абз. "а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (далі - Кодекс), а саме: не утриманий і не перерахований до бюджету податок на доходи фізичних осіб у періоді з 01.01.2011 року по 31.03.2011 року в сумі 2186,73 грн. у випадку, коли підприємством було занижено суми загального місячного оподатковуваного доходу по працівникам, які фактично відпрацювали повний робочий місяць, а згідно з штатним розписом та табелями робочого часу працювали на 0,5 ставки.

Відповідач під час визначення загального місячного оподатковуваного доходу по працівникам позивача виходив з того що підприємством в порушення ст. 3 Закону України «Про оплату праці»не виплачувався дохід на рівні мінімальної заробітної плати.

До рівня мінімальної заробітної плати за період з 01.04.2010 року по 31.03.2011 року податковим органом донараховано доходу на загальну суму 51562,05 грн.

Відповідно до вищесказаного відповідач вважає, що позивачу необхідно оподаткувати доходи по працівниках ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29 та ОСОБА_30 в сумі 51562,05 грн. в порядку визначеному Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" за ставкою визначеною п.7.1 ст.7 даного Закону та відповідно у порядку, визначеному Податковим кодексом України за ставкою, визначеною пп. 167.1 ст.167 ПК України.

Відповідно до абз. 3 п. 1.3 ст. 1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" дохід з джерелом його походження з України - будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України.

Об'єктом оподаткування резидента є доходи з джерелом їх походження з України, які підлягають кінцевому оподаткуванню при їх виплаті.

Згідно п.164.2.1. ПКУ до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору

Відповідачем не наведено в акті перевірки первинних документів, що підтверджують наявність зазначених фактів, а отже висновки акту перевірки щодо визначення податкових зобовязань з податку з доходів фізичних осіб в сумі 4372,56 грн., податок на доходи фізичних осіб в сумі 2186,73 грн. у періоді з 01.04.2010 року по 31.03.2011 року, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

До суду представниками відповідача не надано жодних доказів того що позивачем нараховано чи працівниками ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29 та ОСОБА_30 одержано загальний місячний оподатковуваний дохід на загальну суму 51562,05 грн., а отже такі висновки є необґрунтованими і базуються на субєктивних припущеннях перевіряючих.

Зазначені податковим органом в акті перевірки посилання на те, що згідно з графіками роботи торгових точок, даними контрольних стрічок РРО та показників денних Z-звітів з обнулень реєстраторів розрахункових операцій, працівники відпрацювали повний робочий місяць і повинні отримати дохід не менше мінімальної заробітної плати не містять інформацію щодо предмету доказування, а саме щодо того, що дохід в сумі 51562,05 грн. нарахований або одержаний працівниками і з нього не утриманий податок з доходів фізичних осіб.

Закон України "Про податок з доходів фізичних осіб" та Податковий кодекс України не містить норми про те, що незалежно від нарахованого чи одержаного працівниками щомісячного доходу податок з доходів фізичних осіб має сплачуватись з доходу, не меншого як мінімальна заробітна плата.

З аналізу акту перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року суд приходить до висновку про те, що Кузнецовська ОДПІ в ході проведення перевірки підприємства об'єкт оподаткування податком з доходів фізичних осіб (податком на доходи фізичних осіб) визначила з джерел інших, ніж звітність або первинні документи.

Такий спосіб визначення суми податкових зобов'язань, згідно з Податковим кодексом України є методикою непрямих методів.

Порядок та підстави визначення суми податкового зобов'язання за непрямими методами встановлено ст.325 ПК України, у якій зазначається, що рішення про застосування непрямих методів визначення сум податкових зобов'язань приймає керівник органу державної податкової служби України (його заступник) на підставі службової записки посадової особи органу державної податкової служби України за місцем реєстрації платника податків за наявності підстав, визначених у підпункті 4.3.2 цієї статті. У рішенні обов'язково зазначаються підстави для його прийняття.

Для визначення сум податкових зобов'язань за непрямими методами орган державної податкової служби України має право використовувати інформацію та документи, одержані в установленому законом порядку.

Витрати на оплату праці, які визначаються податковим органом, виходячи з документів, що підтверджують трудові відносини з працівниками та отримання ними заробітної плати, інших видів заохочень і виплат, або на підставі письмових пояснень цих працівників про фактично одержані доходи від цього платника податків. Рішення про сплату податкових зобов'язань приймається у судовому порядку за поданням керівника (його заступника) відповідного податкового органу.

Разом з тим, рішення про застосування непрямих методів для визначення суми податкового зобов'язання підприємства з податку на доходи фізичних осіб Кузнецовською ОДПІ не приймалося.

Таким чином, донарахування податковим органом податкових зобовязань допустиме лише у випадку підтвердження факту заниження субєктом господарювання суми зобовязань, який, в свою чергу, підтверджено документально.

Оскільки твердження про необхідність нарахування податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб ґрунтуються на тому, що підприємством занижено базу оподаткування таким доходом, то податковий орган мав право зробити такі висновки лише маючи в своєму розпорядженні документи, які б підтверджували факт настання такої події, як нарахування або одержання працівниками доходу в сумі 51562,05 грн.

Втім, на момент перевірки, жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що підприємством у охопленому перевіркою періоді нарахований або одержаний працівниками дохід в сумі 51562,05 грн. Кузнецовська ОДПІ в своєму розпорядженні не має, а це лише суб'єктивні припущення перевіряючи, які не містять підтверджуючих доказів.

Відповідно до п. 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України N 984 від 22.12.2010 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 р. за N 34/18772 факти виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Однак, форма і зміст акту перевірки, що був складений Кузнецовською ОДПІ, в ході перевірки позивача, свідчить про порушення посадовими особами вимог вказаного Порядку, оскільки в акті в якості встановленого перевіркою факту наведені твердження, які не підтверджені документально, зокрема щодо того, що підприємством у охопленому перевіркою періоді нарахований або одержаний працівниками дохід в сумі 51562,05 грн.

А, відповідно, і протиправним є податкове повідомлення-рішення від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_3 в частині збільшення грошового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 4372,56 грн. та податку на доходи фізичних осіб в сумі 2186,73 грн.

3. В акті перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року вказується, що позивачем порушено пп.3.1.1, пп.3.1.3 п.3.1 ст.3, пп.4.3.36 п.4.3 ст.4, п.7.1 ст.7, пп.8.1.1, пп.8.1.2 п.8.1 ст.8, пп. "а" п.19.2 ст.19, пп. "а" пп.20.3.1, пп.20.3.2 п.20.3 ст.20, п.22.3 ст.22 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", Постанови Кабінету Міністрів України №1063 від 01.08.2006р., а саме: не утриманий і не перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 1552,43 грн. у випадку виплати доходу громадянам за сільськогосподарську продукцію згідно актів закупівлі без оподаткування податком з доходів фізичних осіб, при цьому громадянами не надано податковому агенту довідки за формою 3 ДФ про своє право на отримання доходу з джерела його виплати без утримання податку.

Судом встановлено, що громадянину ОСОБА_31 позивачем було виплачено дохід в сумі 3674,00 грн. згідно приймальної квитанції № 164 від 19.07.2010 року за реалізацію мацика свинячого 16,7 кг по ціні 220 грн. за кілограм, громадянці ОСОБА_32 позивачем було виплачено дохід в сумі 737,00 грн. згідно приймальної квитанції № 511 від 23.12.2010 року за реалізацію мацика свинячого 3,35 кг по ціні 220 грн. за кілограм, громадянину ОСОБА_33 було виплачено дохід в сумі 4112,50 грн. згідно приймальної квитанції № 74 від 01.04.2010 року за реалізацію мацика свинячого 16,45 кг по ціні 250 грн. за кілограм, громадянці ОСОБА_34 було виплачено дохід в сумі 1826 грн. згідно приймальної квитанції № 76 від 02.04.2010 року за реалізацію мацика свинячого 8,3 кг по ціні 220 грн. за кілограм. При цьому, довідки згідно форми 3-ДФ, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2006 року № 1063, які дають право на отримання доходу з джерела його виплати без утримання податку вищевказаними громадянами для позивача, не представлено.

Таким чином, КП «Володимирецький КГХ»не утриманий і не перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 1552,43 грн. (10349,50 х 15%).

Згідно пп.4.3.36 п.4.3 ст.4 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" доходами, які не включаються до складу місячного оподаткованого доходу, є доходи від відчуження безпосередньо власником сільськогосподарської продукції (включаючи продукцію первинної переробки), вирощеної (виробленої) ним на земельних ділянках, наданих для: ведення особистого підсобного селянського господарства, якщо їх розмір не було збільшено в результаті отриманої в натурі (на місцевості) земельної частки (паю); будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянках), ведення садівництва та індивідуального дачного будівництва.

Форма довідки, строк дії, порядок її видачі і застосування затверджені постановою КМ України від 01.08.2006 року № 1063 "Про затвердження порядку видачі довідки про право фізичної особи на отримання доходу від податкового агента без утримання податку та її форми" (далі за текстом Порядок). Строк, з якого застосовується зазначений Порядок, згідно з ст. 5 Указу Президента України від 10.06.97 року № 53 "Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" Постанови КМ України, що визначають права й обов'язки громадян, набувають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними не передбачено самою постановою, але не раніше дня їх опублікування в офіційних друкованих виданнях. Оскільки постанова КМ України від 01.08.2006 року № 1063 "Про затвердження Порядку видачі довідки про право фізичної особи на одержання доходу від податкового агента без утримання податку та її форми" офіційно оприлюднена в газеті "Урядовий кур'єр" 09.08.2006 року № 147, то податкові агенти з 09.08.2006 року мають право не утримувати податок з доходів, виплачених фізичним особам за купівлю у них сільськогосподарської продукції тільки при пред'явленні довідки встановленої форми.

Оскільки п. 5 зазначеного Порядку передбачено, що довідка видається на 3 роки, власник сільськогосподарської продукції повинен надати податковому агенту копію (ксерокопію), а податковий агент повинен звірити таку копію з оригіналом. Стаття 19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" зобов'язує податкового агента повідомити податковий орган про виплачені фізичним особам суми доходів і подати податковий розрахунок, обов'язок щодо підтвердження достовірності про зазначені у розрахунку відомості покладається на такого податкового агента. Таким чином, документом, що доводить достовірність поданого податковим агентом розрахунку у частині одержання фізичною особою доходу від податкового агента без утримання податку, є копія вищезазначеної довідки. Строки зберігання такого документа встановлюються відповідно до тривалості загальної позовної давності, визначеної ст. 257 Цивільного кодексу України.

До перевірки позивачем не надано копії довідок за формою 3 ДФ про право вищевказаних фізичних осіб на отримання доходу від податкового агента без утримання податку. Таким чином, на підставі вищевикладеного позивачу необхідно оподаткувати податком з доходів фізичних осіб суму доходів за сільськогосподарську продукцію, застосувавши ставку податку в розмірі, передбаченому пунктом 7.1 статті 7 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", з урахуванням пункту 22.3 статті 22 Закону.

Підпунктом 8.1.1 та 8.1.2 статті 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону. Податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом

Згідно з вимогами пп. «а»п.19.2 ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" податкові агенти зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Згідно з вимогами пп. «а»пп.20.3,1, пп.20.3.2 п.20.3 ст.20 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" особою, відповідальною за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу з цього податку є податковий агент. У разі коли податковий агент до або під час виплати доходу на користь платника податку не здійснює нарахування, утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій, покладається на такого податкового агента. При цьому платник податку отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу.

Позивач жодними доказами не спростував наявне порушення та не довів протиправність податкового повідомлення-рішення форми Р 23 вересня 2011 року № НОМЕР_3 в цій частині.

4. В акті перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року вказується, що позивачем порушено п.1.15 , п. 1.6 ст.1, пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп.4.3.20 п.4.3 ст.4, п.7.1 ст.7, пп.8.1.1 п.8.1 ст.8, пп. "а" п.19.2 ст.19, пп. "а" п.20.2 , пп. 20.3.2 п. 20.3 ст. Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", а саме не утриманий і не перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб за період з 01.04.2010 по 31.12.2010року у загальній сумі 375,00 грн. у випадку, коли податковим агентом не оподатковано суму, сплачену на користь закладу освіти у рахунок компенсації вартості навчання фізичної особи, яка не являється працівником підприємства.

Судом встановлено, що за рахунок коштів позивача оплачено навчання у Львівській комерційній академії гр. ОСОБА_35, який не є працівником КП «Володимирецький КГХ». Проплата за навчання здійснена в сумі 2500 грн. згідно платіжного доручення № 605 від 08.06.2010 року.

Відповідно до п. 1.17. ст. 1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" працедавець це юридична особа або фізична особа-підприємець, яка укладає трудові договори (контракти) з найманими особами та несе обов'язки із сплати їм заробітної плати, а також нарахування, утримання та сплати цього податку до бюджету, нарахувань на фонд оплати праці, інші обов'язки, передбачені законами.

Згідно п.1.8. ст. 1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" наймана особа це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію виключно за дорученням або наказом працедавця згідно з умовами укладеного з ним трудового договору (контракту) відповідно до закону. При цьому усі вигоди від виконання такої трудової функції (крім заробітної плати такої найманої особи, інших виплат чи винагород на її користь, передбачених законодавством), а також усі ризики, пов'язані з таким виконанням або невиконанням, отримуються (несуться) працедавцем.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" об'єктом оподаткування резидента є, зокрема: загальний місячний оподатковуваний дохід.

Згідно з підпунктом 4.3.20 пункту 4.3 статті 4 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" до складу загального місячного оподатковуваного доходу платника податку не включаються, зокрема, сума, сплачена працедавцем на користь закладів освіти у рахунок компенсації вартості підготовки чи перепідготовки платника податку найманої особи за профілем діяльності чи загальними виробничими потребами такого працедавця, але не вище розміру суми, визначеної у підпункті 6.5.1 пункту 6.5 статті 6 цього Закону, у розрахунку на кожний повний чи неповний місяць підготовки чи перепідготовки такої найманої особи.

Якщо наймана особа припиняє трудові відносини з працедавцем, який проводив оплату її навчання, впродовж такого навчання або до закінчення другого календарного року від року, в якому закінчується навчання, то сума, сплачена у компенсацію вартості такого навчання, прирівнюється до додаткового блага, наданого такій найманій особі протягом року, на який припадає таке припинення трудових відносин, та підлягає оподаткуванню в загальному порядку.

Згідно з пунктом 1.15 статті 1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" податковий агент юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати це податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Підпунктами 8.1.1 та 8.1.2 пункту 8.1 статті 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону. Податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом

Згідно з вимогами пп. "а" п.19.2 ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" податкові агенти зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Згідно з пп. "а" пп.20.3.1, пп.20.3.2 п.20.3 ст.20 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" особою, відповідальною за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу з цього податку є податковий агент. У разі коли податковий агент до або під час виплати доходу на користь платника податку не здійснює нарахування, утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій, покладається на такого податкового агента. При цьому платник податку отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу.

Таким чином КП «Володимирецький КГХ»не утриманий і не перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 375,00 грн. (2500,00 грн. х 15%).

Позивач жодними доказами не спростував наявне порушення та не довів протиправність податкового повідомлення-рішення форми Р 23 вересня 2011 року № НОМЕР_3 в цій частині.

5. В акті перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року вказується, що позивачем порушено п.1.3, п.1.15 ст.1 пп.3.1.3 п.3.1 пп..4.2.1 п.4.2 ст.4, пп.9.12.1 п.9.12, ст.9, п.7.1 ст.7 пп.8.1.1, 8.1.2 п.8.1 ст.8, пп.16.3.5 п.16.3 ст.16 пп. «а»п.17.2 ст.17 абз. "а" п.19.2 ст.19 пп.20.3.1, пп.20.3.2 п.20.3 ст.20 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", а саме не було утримано та перераховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 1572,80 грн. у випадку, коли було виплачено доходи ФОП ОСОБА_9 в сумі 8233,32 грн. та ФОП ОСОБА_10 в сумі 2251,95 грн.

Судом встановлено, що КП «Володимирецьким КГХ»виплачувались грошові кошти ФОП ОСОБА_9 за реалізовану продукцію, згідно видаткових касових ордерів в рахунок оплати наступних платіжних документів:

товарний чек № 003014 від 27.04.2010 року на суму 1104,10 грн.;

товарний чек № 003006 від 08.04.2010 рок суму 500,00 грн.;

товарний чек б/н від 11.05.2010 року на суму 1000,00 грн.;

товарний чек № 003019 від 25.05.2010 року на суму 1929,22 грн.;

товарний чек б/н від 08.06.2010 року на суму 1000,00 грн.;

товарний чек б/н від 06.07.2010 року на суму 1200,00 грн.;

видатковий касовий ордер №2020 від 23.06.2010 року на суму 1500,00 грн.

Також позивачем виплачено грошові кошти ФОП ОСОБА_10 за реалізовану продукцію, згідно видаткового касового ордеру на підставі прибуткового касового ордеру № 13 від 20.04.2010 року на суму 2251,95 грн.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_9 та ФОП ОСОБА_10 є приватними підприємцями та знаходяться на спрощеній системі оподаткування, відповідно сплачують єдиний податок, що підтверджується свідоцтвами про державну реєстрацію та свідоцтвами про сплату єдиного податку, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до пп. 9.12.1., п. 9.12, ст.9 ОСОБА_36 України "Про податок з доходів фізичних осіб" оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань.

Відповідно до Указу Президента України від 03.07.98 за N 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань.

Обмеження у застосуванні спрощеної системи щодо деяких видів підприємницької діяльності встановлені Законом України від 25 березня 2005 року N 2505-IV "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України", відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень якого встановлено, що з 1 липня 2005 року до прийняття Закону України "Про спрощену систему оподаткування" Указ Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" застосовується з урахуванням таких особливостей, а саме спрощена система оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва не поширюється на:

- суб'єктів підприємницької діяльності, які провадять діяльність у сфері грального бізнесу (в тому числі діяльність, пов'язану із влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (у тому числі державних) та розіграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі), здійснюють обмін іноземної валюти;

- суб'єктів підприємницької діяльності, які є виробниками підакцизних товарів, здійснюють господарську діяльність, пов'язану з експортом, імпортом та оптовим продажем підакцизних товарів, оптовим та роздрібним продажем підакцизних пально-мастильних матеріалів;

- суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють: видобуток та виробництво дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення; оптову, роздрібну торгівлю промисловими виробами з дорогоцінних металів, що підлягають ліцензуванню відповідно до Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності".

Інших обмежень щодо видів підприємницької діяльності, під час здійснення яких може застосовуватися спрощена система оподаткування, чинне законодавство не містить. При цьому додаткові обмеження не можуть встановлюватися підзаконними нормативними актами, зокрема Порядком видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку. У свою чергу, вичерпний перелік умов, дотримання яких є необхідним для застосування спрощеної системи оподаткування, встановлені пунктом 1 Указу. Ці умови не обмежують суб'єкта малого підприємництва у виборі здійснюваних ним видів діяльності лише тими, що зазначені у свідоцтві про сплату єдиного податку чи в будь-якому іншому документі.

Отже, суб'єкт малого підприємництва має право займатися будь-якими видами підприємницької діяльності, за винятком тих, що не можуть здійснюватися з використанням спрощеної системи оподаткування в силу прямої законодавчої заборони. За таких обставин режим оподаткування єдиним податком поширюється на всі доходи суб'єкта малого підприємництва, що обрав спрощену систему оподаткування, незалежно від видів підприємницької діяльності, від яких ці доходи одержані. Наявність певного рядка в заяві суб'єкта малого підприємництва про видачу свідоцтва про сплату єдиного податку та зміст самого свідоцтва не можуть слугувати такими обмеженнями, оскільки відповідно до статті 1 Закону України "Про систему оподаткування" механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) не може встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування. Ураховуючи наведене, норми Указу поширюються на всі доходи суб'єкта спрощеної системи оподаткування, отримані ним як виручка від реалізації товарів, робіт, послуг у межах усіх видів здійснюваної ним підприємницької діяльності. Аналогічні позиції висвітлені Вищим адміністративним судом в листі від 28.09.2009 року №1275/10/13-09.

Таким чином, позивачем правомірно не утримувався та не перераховувався податок з доходів фізичних осіб в сумі 1572,80 грн. при виплаті доходів ФОП ОСОБА_9 в сумі 8233,32 грн. та ФОП ОСОБА_10 в сумі 2251,95 грн., відповідно податкове повідомлення-рішення від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_3 в частині збільшення грошового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 1572,80 грн. є протиправним.

6. В акті перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року також вказується на порушення КП Володимирецький КГХ п.1.15 , п, 1.6 ст.1, пп.3.1.3 п.3.1 ст.3, пп. "д" пп.4.2.9 п.4.2 ст.4, п.7.1 ст.7, пп.8.1.1 п.8.1 ст.8, пп. "а" п.17.2 ст.17, пп. "а" п.19.2 ст.19, пп. "а" п.20.2 ст.20 Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб", в порушення яких не утриманий і не перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб у 2-му кварталі 2010р. в сумі 53342,75 грн. у випадку, коли податковим агентом не оподатковано дохід ОСОБА_8В, як додаткове благо, отримане нею від підприємства у вигляді фінансової допомоги, включаючи суму боргу платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства.

Зазначається, що оскільки, товари від ФОП ОСОБА_8 за період з 01.04 по 30.06.2010 року надійшли лише на суму 448 831,16 грн., то фінансова допомога в сумі 355616,33 грн. (804449,49 - 448831,16) є безповоротною, і підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб за ставкою 15% від об'єкта оподаткування.

Таким чином, податковим органом в акті перевірки № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року фактично зроблено лише припущення того, що поворотна фінансова допомога, надана ФОП ОСОБА_8 згідно договорів від 05.01.2010 року та 01.01.2011 року на суму 355616,33 грн., є безповоротною та є додатковим соціальним благом фізичної особи ОСОБА_8

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_8 є приватним підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (копія в матеріалах справи). Поворотна фінансова допомога надавалась КП Володимирецький КГХ для ФОП ОСОБА_8 згідно укладених договорів про надання поворотної фінансової допомоги від 05 січня 2010 року та від 01 січня 2011 року, відповідно до п.4.1 яких строк надання позики Позичальнику (ФОП ОСОБА_8В.) становить 3 (три) роки з моменту надання коштів Позичальнику.

На момент проведення відповідачем перевірки строк повернення позики не настав. Рішення щодо анулювання заборгованості за договорами про надання поворотної фінансової допомоги від 05 січня 2010 року та від 01 січня 2011 року КП Володимирецький КГХ не приймалось.

Згідно договору доручення № 1 від 25.04.2011 року відбулась новація боргу за договорами про надання поворотної фінансової допомоги від 05.01.2010 року та 01.01.2011 року.

Отже, вищевказане вказує на помилковість тверджень податкового органу, зазначених в акті № 965/23/01764610 від 05 вересня 2011 року, щодо зарахування коштів наданої поворотної фінансової в рахунок заборгованості за поставлений товар помилково відображеної головним бухгалтером КП «Володимирецький КГХ»в бухгалтерському обліку проводками Дт631 Кт685.

А отже, не відбувалось зарахування поворотної фінансової допомоги в рахунок поставленого товару, і поворотна фінансова допомога не набула статусу безповоротної.

Відповідно, необґрунтованими жодними доказами є припущення перевіряючих щодо того, що надані приватному підприємцю кошти як поворотна фінансова допомога є безповоротними.

Відповідно до п. 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України N 984 від 22.12.2010 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 р. за N 34/18772 факти виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Суд вважає хибними висновки відповідача щодо того, що позика, надана КП Володимирецький КГХ для ФОП ОСОБА_8 згідно укладених договорів про надання поворотної фінансової допомоги, є додатковим соціальним благом ОСОБА_8 як фізичної особи.

ОСОБА_36 України "Про податок з доходів фізичних осіб" не поширюється на оподаткування доходів, виплачених фізичним особам-підприємцям.

Оскільки згідно п. 2.1. ст. 2 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" платниками податку є резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи. А резидентом згідно вищевказаного закону є фізична особа, яка має місце проживання в Україні, а не підприємець, який відносно себе є самостійним податковим агентом.

КП «Володимирецькому КГХ»не є податковим агентом відносно ФОП ОСОБА_8, оскільки остання є приватним підприємцем та знаходиться на спрощеній системі оподаткування та сплачує єдиний податок.

Відповідно до пп. 9.12.1., п. 9.12, ст.9 ОСОБА_36 України "Про податок з доходів фізичних осіб" оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань,

Відповідно до Указу Президента України від 03.07.1998 року за N 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань.

Оподаткування доходів фізичних осіб-підприємців на загальній системі оподаткування здійснюється відповідно до розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 13 «Про прибутковий податок з громадян».

А тому суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_3 в частині збільшення грошового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 53342,75 грн. є протиправним.

7. Ч.2 ст. 9 Закону України "Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" та п. 3 "Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку" затвердженого Наказом ДПА України від 29.09.03 р. № 451, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.10.03 р. № 960/8281, встановлено порядок подачі податкових розрахунків по формі 1-ДФ.

Судом встановлено, що позивачем за перевіряємий період до податкового органу подавались податкові розрахунки по формі 1-ДФ до ОДПІ з перекрученням даних та з недостовірними відомостями, а саме:

за 2 квартал 2010р. не включено доходи, виплачені ФОП ОСОБА_9Г в сумі 7033,32 грн. за реалізовану продукцію та доходи, виплачені громадянам ОСОБА_33Г в сумі 4112,50 грн. та ОСОБА_34А в сумі 1826,00грн за здану с/г продукцію;

за 2 квартал 2010 року не включено дохід сплачений на користь закладу освіти у рахунок компенсації вартості навчання ОСОБА_35М;

за 3 квартал 2010р. не включений дохід, виплачений громадянину ОСОБА_31У в сумі 3674,00 грн. за здану с/г продукцію;

за 4 квартал 2010р. не включений дохід, виплачений громадянці ОСОБА_32О в сумі 737,00грн за здану с/г продукцію;

за 2-4 квартал 2010 року не включено доходи, виплачені ФОП ОСОБА_8В за реалізовану продукцію;

за 4 квартал 2010 року не включено дохід, виплачений ФОП ОСОБА_37Є (НОМЕР_12) в сумі 504012,79грн.;

за 2-4 квартали 2010 року не включено: доходи в сумі 14087 грн., виплачені ФОП ОСОБА_38З (ід код НОМЕР_13) за реалізовану продукцію; доходи в сумі 93861,65 грн. виплачені ФОП ОСОБА_39В (ід код НОМЕР_14) за реалізовану продукцію; доходи в сумі 21811,05 грн. виплачені ФОП ОСОБА_40Г (ід код НОМЕР_15) за реалізовану продукцію; доходи в сумі 119770,67 грн. виплачені ФОП ОСОБА_13В (ід. код НОМЕР_16) за реалізовану продукцію; доходи в сумі 31323,12 грн. виплачені ФОП ОСОБА_41П (ід. код НОМЕР_17) за реалізовану продукцію; доходи в сумі 22730 грн. виплачені ФОП ОСОБА_42Ю (ід. код НОМЕР_18) за реалізовану продукцію; доходи в сумі 113572,46 грн. виплачені ФОП ОСОБА_43А (ід. код НОМЕР_19) за реалізовану продукцію; доходи в сумі 211569,52 грн. виплачені ФОП ОСОБА_44 (ід. код НОМЕР_20) за реалізовану продукцію; доходи в сумі 76702,78 грн. виплачені ФОП ОСОБА_45В (ід. код НОМЕР_21) за реалізовану продукцію; доходи в сумі 96231,12 грн. виплачені ФОП ОСОБА_44 Г (ід. код НОМЕР_20) за реалізовану продукцію; доходи в сумі 403300,00 грн. виплачені ФОП ОСОБА_46 (ід. код НОМЕР_20) за реалізовану продукцію.

Відповідно п.119.2 ст.119 пп. «б»п.176.2 ст.176 розділу IV Податкового кодексу України та Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 року №1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 року за № 46/18784, встановлено порядок подачі податкових розрахунків по формі 1-ДФ.

Судом встановлено, що позивачем за період, що перевірявся, до податкового органу подавались податкові розрахунки по формі 1-ДФ до ОДПІ не в повному обсязі та з недостовірними відомостями, а саме:

- за 1 квартал 2011р. не поставлено виплату ФОП ОСОБА_47А в сумі 115000 грн. (платіжне доручення № 1256 від 09.03.2011) та доходи, виплачені ФОП ОСОБА_8В;

- за І квартал 2011 року не включено: доходи в сумі 31512,26 грн., виплачені ФОП ОСОБА_39 за реалізовану продукцію; доходи в сумі 20000,00 грн., виплачені ФОП ОСОБА_41П за реалізовану продукцію; доходи в сумі 7092 грн., виплачені ФОП ОСОБА_42 за реалізовану продукцію, доходи в сумі 44581,82 грн., виплачені ФОП ОСОБА_43 за реалізовану продукцію, доходи в сумі 25359,60 грн., виплачені ФОП ОСОБА_45 за реалізовану продукцію, доходи в сумі 150780,20 грн., виплачені ФОП ОСОБА_46 за реалізовану продукцію.

Позивач жодними доказами не спростував наявність вищевказаних порушень та не довів протиправність податкового повідомлення-рішення форми Р від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_3 в цій частині.

Згідно п. 119.2 ст. 119 ПК України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що штраф в розмірі 510,00 грн. правомірно застосовано до позивача згідно податкового повідомлення-рішення від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_3.

Пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, неправомірно заявленої до повернення суми бюджетного відшкодування та/або неправомірно заявленої суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість.

Пунктом 7 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

За наведених обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення форми Р від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_3 в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок з доходів найманих працівників в сумі 85325,43 грн., в тому числі 70502,40 грн. - за основним платежем та 14823,03 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок з доходів найманих працівників в сумі 2919,29 грн., в тому числі 1927,43 грн. - за основним платежем та 991,86 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) відмовити.

Що стосується податкового повідомлення-рішення форми С від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_4 на підставі якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 10485,27 грн. за порушення вимог п. 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, ст. 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», то суд зазначає наступне.

Досліджені судом копія свідоцтва про державну реєстрацію та копія свідоцтва про сплату єдиного податку виданих ФОП ОСОБА_9, копія видаткового касового ордеру № 1345 від 27.04.2010 року, копія товарного чеку від 27.04.2010 року, копія видаткового касового ордеру від 08.04.2010 року, копія товарного чеку від 08.04.2010 року, копія видаткового касового ордеру № 1489 від 11.05.2010 року, копія товарного чеку від 11.05.2010 року, копія видаткового касового ордеру № 1677 від 25.05.2010 року, копія товарного чеку від 05.052010 року, копія видаткового касового ордеру № 1835 від 08.06.2010 року, копія товарного чеку від 08.06.2010 року, копія видаткового касового ордеру № 2147 від 06.07.2010 року, копія товарного чеку від 06.07.2010 року, копія видаткового касового ордеру № 2020 від 23.06.2010 року, копія товарного чеку від 23.06.2010 року - на 7 аркушах, копія свідоцтва про державну реєстрацію та копії свідоцтва про сплату єдиного податку виданих ФОП ОСОБА_10, копія видаткового касового ордеру № 1232 від 20.04.2010 року, копія квитанції до прибуткового касового ордера № 13 від 20.04.2010 року, свідчать, що розрахунки з приватними підприємцями проводились на підставі товарних чеків та квитанції до прибуткового касового ордеру.

Відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг», Указу Президента від 03.07.98 року №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності субєктів малого підприємництва», розділу ІV Декрету КМ України від 26.12.92 року №13-92, приватні підприємці, які сплачують єдиний та фіксований податки, при готівкових розрахунках можуть не застосовувати касові апарати або розрахункові квитанції.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»розрахунковий документ документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до п. 3.1. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням платіжних карток, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Відповідно до п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні товарний чек є розрахунковим документом.

Таким чином, оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків у випадках, передбачених вищезазначеним Законом , є правомірним.

Водночас, згідно зі статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»до субєктів господарювання застосовуються штрафні (фінансові) санкції у розмірі сплачених коштів лише у разі проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів.

Оскільки грошові кошти були виплачені ФОП ОСОБА_9 в сумі 8233,32 грн. та ФОП ОСОБА_10 в сумі 2251,95 грн. згідно видаткових касових ордерів на підставі товарних чеків та прибуткових касових ордерів, тобто на основі платіжних документів, тому не має підстав застосовувати штрафні (фінансові) санкції в сумі 10485,27 грн. згідно абз. 6 ст.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення форми С від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_4 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 10485,27 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 21.1.1, 21.1.4, п. 21.1, ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з Податковим кодексом України та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог частини третьої статті 2 КАС України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За результатами розгляду адміністративної справи суд приходить до висновку, що відповідачем лише частково було доведено правомірність прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень, тоді як позивачем рішення відповідача спростовані належними та допустимими доказами, а відтак позовної вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно статті 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кузнецовської обєднаної державної податкової інспекції в Рівненській області форми "Р" від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_1 про збільшення ОСОБА_7 підприємству "Володимирецький комбінат громадського харчування" суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 4296187,50 грн., в тому числі - 3657639,00 грн. за основним платежем та 638548,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кузнецовської обєднаної державної податкової інспекції в Рівненській області форми "Р" від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_2 в частині збільшення ОСОБА_7 підприємству "Володимирецький комбінат громадського харчування" суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) в сумі 71395,24 грн., в тому числі 57116,19 грн. - за основним платежем та 14279,05 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) в сумі 189937,76 грн., в тому числі 154951,81 грн. - за основним платежем та 34985,95 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) відмовити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кузнецовської обєднаної державної податкової інспекції в Рівненській області форми "Р" від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_3 в частині збільшення ОСОБА_7 підприємству "Володимирецький комбінат громадського харчування" суми грошового зобов'язання за платежем податок з доходів найманих працівників в сумі 85325,43 грн., в тому числі 70502,40 грн. - за основним платежем та 14823,03 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок з доходів найманих працівників в сумі 2919,29 грн., в тому числі 1927,43 грн. - за основним платежем та 991,86 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) відмовити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кузнецовської обєднаної державної податкової інспекції в Рівненській області форми "С" від 23 вересня 2011 року № НОМЕР_4 про застосування до ОСОБА_7 підприємства "Володимирецький комбінат громадського харчування" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 10485,27 грн.

Присудити на користь позивача ОСОБА_7 підприємства "Володимирецький комбінат громадського харчування" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2056,72 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Щербаков В. В.