Справа № 2а-1066/10/0370
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2011 р. < Текст >Справа № 25776/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гуляка В.В., Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Саган Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2010 року у справі за позовом Луцької обєднаної державної податкової інспекції до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування адміністративного арешту активів у вигляді зупинення операцій на банківських рахунках,-

В С Т А Н О В И Л А :

Луцька обєднана державна податкова інспекція (ОДПІ) звернулась до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування адміністративного арешту активів у вигляді зупинення операцій на банківських рахунках платника податків строком до 96 годин.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Луцька ОДПІ подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що адміністративний арешт активів полягає у своєчасному попередженні певних дій платника податків, які можуть призвести до порушення законодавства з питань оподаткування або взагалі до ухилення від сплати податків. Підставою для застосування адміністративного арешту активів відповідача була відмова від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав, незалежно від того чи має платник податків податковий борг перед бюджетами та державними цільовими фондами.

З огляду на викладене просить скасувати оскаржену постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов Луцької ОДПІ задовольнити повністю.

Представник податкового органу в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що на підставі наказу №244 від 23.03.2010 року Луцька ОДПІ видала направлення №00998 на проведення позапланової виїзної перевірки субєкта підприємницької діяльності (СПД) ОСОБА_1, за яким рахується податковий борг в сумі 199,78 грн., з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства.

24.03.2009 року в чергову частину УПМ ДПА України у Волинській області поступило повідомлення про те, що СПД ОСОБА_1 не допустив головного державного податкового ревізора-інспектора ОСОБА_2 до проведення позапланової виїзної перевірки, жодних бухгалтерських документів для її проведення не надав. У звязку з цим 24.03.2010 року складено акт відмови платника податку від допуску до проведення перевірки, в якому зафіксовано факт відмови фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 допустити до перевірки працівників податкової інспекції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи відповідач не мав податкового боргу, а тому відсутні були правові підстави для застосування арешту активів.

Відповідно до підпункту 9.1.1 пункту 9.1 статті 9 Закону України ,,Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000 року №2181-ІІІ (чинного на час виникнення даних спірних правовідносин) адміністративний арешт активів платника податків є виключним способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу.

Пунктом 9.1.2 вказаного Закону визначено, що арешт активів може бути застосовано, якщо зясовується одна з таких обставин: г) платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб податкового органу до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів або повязані з отриманням інших обєктів оподаткування, електронних контрольно-касових апаратів, компютерних систем, що застосовуються для розрахунків за готівку або з використанням карток платіжних систем, вагокасових комплексів, систем та засобів штрихового кодування.

Виходячи з аналізу наведених норм колегія суддів вважає, що станом на березень-квітень 2010 року обовязковими умовами для застосування адміністративного арешту активів платника податків були наявність податкового боргу та одна із передбачених пунктом 9.1.2 Закону №2181-ІІІ обставин.

На підставі викладеного колегія суддів визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування адміністративного арешту активів платника податків, оскільки на час розгляду справи у відповідача був відсутній податковий борг.

Доводи податкового органу про наявність у відповідача боргу по сплаті адміністративного штрафу в сумі 170 грн. колегія суддів визнає безпідставними, оскільки заборгованість по сплату адміністративного штрафу не є податковим боргом в розумінні п.1.3 ст.1 Закону №2181-ІІІ. Даним пунктом визначено, що податковий борг (недоїмка) - податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2010 року у справі № 2а-1066/10/0370 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Святецький

Судді В.В. Гуляк

ОСОБА_3

Повний текст ухвали складено 30 вересня 2011 року.