Справа № 818/1639/15
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2015-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

818/1639/15

КОПІЯ

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 р. Справа №818/1639/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Будсвіт -7" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, який його представник підтримав в судовому засіданні, мотивуючи вимоги тим, що з 05.03.2015 року по 12.03.2015 року податковим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Будсвіт – 7» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ «Теслабуд» за жовтень-листопад 2014 року та ТОВ «Будівельна компанія «АРС ДЕВЕЛОПМЕНТ» за жовтень 2014 року, про що складений акт перевірки №379/2207/36707265/87 від 19.03.2015 року. За наслідками перевірки 31.03.2015 року прийняте податкове повідомлення-рішення про збільшення податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 325733,33 грн. і штрафних санкцій в розмірі 162866,66 грн.

Позивач вважає зазначене рішення протиправним та просить скасувати, зазначаючи, що відповідачем поставлено під сумнів реальність здійснення господарських операцій з придбання будівельних та бетонних робіт у зазначених контрагентів в жовтні-листопаді 2014 року з тих підстав, що у неможливо провести зустрічну звірку ТОВ «Теслабуд» за місцем його реєстрації в м.Краматорськ Донецької області, а по ТОВ «Будівельна компанія «АРС ДЕВЕЛОПМЕНТ» ( м.Київ) вбачається маніпулювання показниками податкової звітності з ПДВ шляхом некоректного заповнення та внесення неправдивих даних. Однак, господарські операції мали місце в жовтні-листопаді 2014 року, підтверджені належним чином первинними бухгалтерськими документами, при цьому позивач не повинен нести відповідальність за порушення, допущені іншим суб’єктом господарювання.

Представник відповідача проти позову заперечив та пояснив, що при проведенні перевірки було використано податкову інформацію, отриману від ДПІ у м.Краматорську Донецької області, про неможливість проведення ТОВ «Теслабуд» зустрічної звірки за вересень-грудень 2014 року через відсутність за податковою адресою. При цьому, у підприємства відсутні виробничі приміщення та обладнання, транспорт, зареєстровано лише три працівника, що унеможливлює виконання робіт у строк і обсягах, вказаних у актах КБ-2 за жовтень-листопад 2014 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 05.03.2015 року по 12.03.2015 року податковим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Будсвіт – 7» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ «Теслабуд» за жовтень-листопад 2014 року та ТОВ «Будівельна компанія «АРС ДЕВЕЛОПМЕНТ» за жовтень 2014 року, про що складений акт перевірки №379/2207/36707265/87 від 19.03.2015 року ( том 1 а.с. 8-35). За наслідками перевірки 31.03.2015 року прийняте податкове повідомлення-рішення про збільшення податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 325733,33 грн. і штрафних санкцій в розмірі 162866,66 грн ( том 1 а.с. 36).

Зі змісту акта перевірки вбачається, що податковим органом встановлено відсутність об»єктів оподаткування при придбанні позивачем товарів, робіт ( послуг) за період жовтень-листопад 2014 року по взаємовідносинах з ТОВ «Теслабуд» та ТОВ «Будівельна компанія «АРС ДЕВЕЛОПМЕНТ», які підпадають під визначення ст..185, ст..186, ст..198 Податкового кодексу України, в результаті чого товариством було занижено податок на додану вартість.

Суд не може погодитись з такими висновками відповідача, з огляду на таке.

В ході розгляду справи встановлено, що 21.10.2014 року між позивачем та ТОВ «Теслабуд» укладені Договір №53 про виконання бетонних робіт ( том 1 а.с.67-72), Договір №47 про виконання будівельних робіт ( том 1 а.с. 73-78). Зазначені роботи відповідно до кошторисів виконані в жовтні-листопаді 2014 року, що підтверджується такими кошторисами, актами приймання виконаних робіт, довідками про вартість виконаних робіт ( том 1 а.с. 80-175, 180-246) та оплачені позивачем, що підтверджується банківськими виписками ( том 1 а.с. 79, 178, 236).

Також між позивачем та ТОВ «Будівельна компанія «АРС ДЕВЕЛОПМЕНТ» 11 серпня 2014 року укладений договір підряду №29/1 на виконання бетонних робіт ( том 1 а.с.248-251). Зазначені роботи відповідно до кошторисів виконані в жовтні 2014 року, що підтверджується такими кошторисами, актами приймання виконаних робіт, довідками про вартість виконаних робіт ( том 2 а.с. 3-10) та оплачені позивачем, що підтверджується банківською випискою ( том 1 а.с. 247).

Згідно з п.п 14.1.181. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку па додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1. ст. 198 ПК України встановлено право суб'єкта підприємницької діяльності на віднесення сум сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення па митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Положеннями пункту 3 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін. визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/ послуги на основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, суд вважає, що достатніми підставами для включення підприємством до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товарів, робіт та послуг; використання зазначених товарів, робіт (послуг) у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням, з врахуванням рівня звичайних цін.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/ послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Оскільки податкові накладні на користь позивача виписані у перевіряємий період (том 1 а.с.176, 235, 237, том 2 а.с.1) , виконання робіт відбулося в тому ж податковому періоді, в силу вимог п. 198.2. ст..198 Податкового кодексу України, право на віднесення сплачених сум податку на дану вартість до складу податкового кредиту виникло, відповідно, у той же самий період.

Податковий кодекс України визначає лише окремі випадки, за яких неможливе включення витрат по сплаті податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду. До них відносяться не пов'язаність здійсненої операції з господарською діяльністю, фіктивність операцій, відсутність поставки, та відсутність у платника податків на момент перевірки податкових накладних або видача її особою, яка не є платником ПДВ.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Правовідносини за спірними правочинами в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача, ним були вчинені дії та досягнуті конкретні результати, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають па стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів. Тобто, дотримано принцип превалювання сутності над формою, який закріплений в ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Укладений договір мав на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки роботи виконані , оплата проведена, договори виконані сторонами в повному обсязі.

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов»язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями. Чинне законодавство України не ставить у залежність виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту від дотримання податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема, які були постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.

Таким чином посилання податкового органу на неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Теслабуд» за вересень-грудень 2014 року через відсутність його за податковою адресою та на відсутність у нього виробничих приміщень і обладнання, транспорту, так само як і висновки про імовірність уникнення обов»язку реєстрації податкових накладних шляхом їх дроблення по господарських операціях між ТОВ «Будівельна компанія «АРС ДЕВЕЛОПМЕНТ» та його контрагентом ТОВ «БЛІЦ-ІНВЕСТ» є протиправним. Відповідно рішення податкового органу про збільшення позивачу грошового зобов»язання з податку на додану вартість є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі ч.1 ст. 94 КАС України на користь позивача належить стягнути за рахунок державного бюджету понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. ( том 1 а.с. 3).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Будсвіт -7" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Будсвіт -7" 487,20 грн. в рахунок повернення судових витрат.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

З оригіналом згідно

Суддя Л.М.Опімах