Справа № 2а-13250/12/0170/22
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року м. Київ К/800/19572/13

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:

суддів: Олексієнка М.М. (доповідач), Стародуба О.П., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Чорноморському районі Автономної Республіки Крим (далі - УПФ) до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Рассвет» (далі - СВК «Рассвет») про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за касаційною скаргою представника позивача на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року представник УПФ звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив стягнути СВК «Рассвет» заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно пунктами «б»-«з» статті 13 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) за жовтень 2012 року в сумі 4825,78 грн.

Посилався на те, що відповідач має заборгованість по відшкодуванню виплат по пільгових пенсіях, наявність якої підтверджується розрахунками фактичних витрат на зазначені виплати та їх доставку.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати і стягнути заборгованість по пільгових пенсіях. Вказує на те, що судами неповно з'ясовані обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Як установлено судами, у 2012 році УПФ звернулось з вимогою до СВК «Рассвет» про сплату заборгованості по пільгових пенсіях, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону №1788-XII за жовтень 2012 року в сумі 4825,78 грн.

З матеріалів справи вбачається, що згідно розпорядження Чорноморської районної державної адміністрації АР Крим від 19 липня 2001 року № 333-р КСП «Дальний» було ліквідовано та його правонаступниками стали: сільськогосподарське виробниче підприємство «Рассвет», сільськогосподарське виробниче підприємство «Колос», сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дальний», агрофірми «Александр», «Мурад», «Халил», приватне підприємство «Дальний».

Таким чином, СВК «Рассвет» є одним із правонаступників КСП «Дальний».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, має проводитися правонаступниками КСП «Дальний», а саме: СВК «Рассвет», СВК «Колос», СВТ «Дальний», АФ «Александр», АФ «Мурад», АФ «Халил», ПП «Дальний», відповідно до роздільного балансу, а витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, має покриватися зазначеними підприємствами - правонаступниками пропорційно до стажу роботи.

Висновок судів відповідає дійсним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку вказаних пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з пунктом першим статті 1 Закону України від 26 червня 1997 року №400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Пунктом 1 статті 2 цього Закону (в редакції Закону України від 31.05.2005 року № 2613-IV) встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 статті 1 цього Закону об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 вказаного Закону.

Отже, витрати по оплаті пільгових пенсій відшкодовуються Пенсійному фонду за рахунок відповідних підприємств.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонд України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 року (далі - Інструкція).

Відповідно до пунктів 6.4, 6.5 зазначеної Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (пункт 6.8 Інструкції).

Таким чином, обов'язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на органи Пенсійного фонду, а підприємство зобов'язано здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах визначених відповідачем, згідно з розрахунком, складеним останнім відповідно до зазначеної Інструкції.

Пунктом 6.3. Інструкції № 21-1 передбачено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду (фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій) вносять правонаступники.

Відповідно до частини четвертої статті 59 Господарського кодексу України, у разі поділу суб'єкта господарювання усі його майнові права й обов'язки переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках до кожного з нових суб'єктів господарювання, що утворені внаслідок цього поділу. У разі виділення одного або кількох нових суб'єктів господарювання до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках майнові права і обов'язки реорганізованого суб'єкта.

Отже, відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій проводиться правонаступниками відповідно до роздільного акта (балансу).

При цьому витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно до стажу роботи.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок суду не спростовують і не дають підстав вважати судові рішення такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Чорноморському районі Автономної Республіки Крим відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

О.П. Стародуб

І.В. Штульман