Справа № 22-а-24950/11
Суддя: Білоконь О. В.
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Олійника В.І.

суддів: Білоконь О.В., Кашперська Т.Ц.,

розглянула у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України у Рокитянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 05 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Рокитянському районі Київської області про поновлення строку звернення до суду, визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання провести донарахування та виплату недоотриманих сум пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2010 року позивач звернувся до відповідача з названим позовом. У позові просив зобовязати відповідача провести донарахування та виплату недоотриманих сум пенсії з 22.05.2008 року, а саме щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, віднесеної до категорії 4 в розмірі 15 %мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням виплачених сум вказаної доплати та щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням виплачених сум вказаної надбавки.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 05 березня 2010 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано дії відповідача щодо відмови у донарахуванні та виплаті недоотриманих сум пенсії ОСОБА_1 неправомірними.

Зобовязано відповідача провести донарахування та виплату недоотриманих сум пенсії починаючи з 19.02.2009 року, а саме: щомісячної доплати до пенсії за проживання в зоні радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням виплачених сум вказаної доплати та з послідуючим її перерахунком у відповідності до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів мінімальної заробітної плати; щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, віднесеної до категорії 4 в розмірі 15 %мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням виплачених сум вказаної доплати; щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням виплачених сум вказаних надбавок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської категорії віднесена до 4 категорії, зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України як непрацюючий пенсіонер та має статус дитини війни.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 15% мінімальної пенсії, відповідно і позивач має право на таку додаткову пенсію, разом з тим відповідачем такі вимоги щодо позивача не виконуються.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивач має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка виплачувалась йому у значно меншому розмірі.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині зобовязання відповідача провести донарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманих сум пенсій за проживання на території радіоекологічного контролю відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки суд першої інстанції не врахував, що позивач не просив стягувати доплату до пенсії до вищезазначеної статті. Отже суд неправомірно вийшов за межі позовних вимог, і при цьому не обґрунтував таку необхідність відповідно до ч.2 ст.11 КАС України.

Тому постанова в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Рокитянському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 05 березня 2010 року в частині зобовязання Управління пенсійного фонду України в Рокитянському районі Київської області провести донарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії за проживання на території посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» скасувати.

В іншій частині постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 05 березня 2010 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: