Справа № 2а-237/09/2470
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2011 р. Справа № 60077/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Обрізко І.М., Яворського І.О.,

при секретарі судового засідання Поворознику Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного товариства "Арго" на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2009 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного товариства "Арго" до Кельменецької митниці про визнання нечинними правових актів індивідуальної дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

16.10.2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційне товариство «Арго» (надалі- ТзОВ ВКТ «Арго») звернувся до суду з позовом до Кельменецької митниці (яка в подальшому реорганізована в Чернівецьку обласну митницю) про визнання нечинними акту планової перевірки від 9 вересня 2008 року та рішення від 29 вересня 2008 року, яким зобовязано їх відшкодувати 286 611,31 грн. податків і зборів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до контрактів, укладених на умовах постачання товару EXW та FСА у редакції Інкотермс 2000, при обрахуванні митної вартості імпортованого товару. Остання відповідала вартості попередньо заявленій в Довідці про Транспортні витрати до митного кордону України на кожну окрему поставку та відповідно підтверджена Актами виконання транспортних послуг. Стосовно умов поставки DDU по контрактам та оплати за транспортні послуги, зазначає те, що згідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати, термін поставка на умовах DDU означає, що Продавець здійснює поставку Покупцю товару без проведення його митного очищення для імпорту та без розвантаження з будь-якого прибулого транспортного засобу в названому місці призначення. Згідно ст. А.3 умов DDU Інкотермс в редакції 2000 року зазначено, що Продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару до названого місця призначення. При цьому згідно ст. Б.3 умов DDU у Покупця зобов'язання укласти договір перевезення товару до названого місця призначення перед Покупцем немає. Відповідно до розділу 10 Інкотермс 2000 року вираз «немає зобов'язання» встановлено, що коли одна сторона може «не мати зобов'язань» щодо виконання певної задачі перед іншою, це не означає, що виконання цієї задачі не в її інтересах. Отже, Покупець може укласти договір перевезення товару, якщо це в його власних інтересах. Просив позовні вимоги задоволити.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2009 року в задоволенні позовних вимог ТзОВ ВКТ «Арго» до Кельменецької митниці про визнання нечинними правових актів індивідуальної дії відмовлено за їх безпідставністю.

Представник ТзОВ ВКТ «Арго» дану постанову оскаржив, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам положення частини другої статті 71 КАС України та вимогам положення частини першої статті 264 МК України не з'ясував всіх обставин, що мають значення для справи. Крім того, враховуючи те, що позивач з дотриманням строку та положень норм права, що зафіксовані в статті 5 Закону України № 2181-ІІІ розпочав процедуру адміністративного оскарження рішення Кельменецької митниці, яким для них були визначені податкові зобов'язання, а після того, як одержав відмову у задоволенні своїх законних вимог, керуючись нормами права, що зафіксовані в статті 5 Закону № 2181-ІІІ скористався своїм правом на подання позову до судового органу. Отже, висновок суду про те, що податкові зобов'язання Позивача є узгодженими суперечить і нормам права, що зафіксовані в положеннях статті 5 Закону України № 2181-ІІІ і матеріалам справи.

У ході апеляційного розгляду представник ТзОВ ВКТ «Арго»- ОСОБА_1 надав пояснення та просить задоволити їх апеляційну скаргу.

Представник Чернівецької обласної митниці- Пастух В.В. надав пояснення та просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у відповідності до наказу Кельменецької митниці від 20.05.2008 року № 245, (яка наказом Держмитслужби України від 20.02.2009 № 132 ліквідована та наказом Держмитслужби України від 20.02.2009 № 134 створена Чернівецька обласна митниця) працівниками митниці була проведена планова документальна перевірка по дотриманню чинного митного законодавства з питань митної справи ТзОВ ВКТ «Арго». В ході проведення перевірки було встановлено заниження митної вартості товару на суму 1 153 469,35 грн.

Відповідно до програми планової перевірки ТзОВ ВКТ «Арго» одним із питань, що підлягали перевірці, була правильність визначення митної вартості товару шляхом встановлення достовірності декларування витрат на доставку товару. Така перевірка здійснювалася шляхом порівняння даних, які містяться в документах, поданих об'єктом контролю під час митного оформлення, з фактичними даними, виявленими в ході перевірки.

При проведенні перевірки правильності декларування вартості транспортних витрат, що включаються до ціни товару на момент перетину митного кордону України, згідно умов поставок ЕХW та FСА, задекларовані ТзОВ ВКТ «Арго» транспортні витрати, відповідно до декларації митної вартості, та фактично сплачені перевізникам/експедиторам кошти за надані транспортні послуги до перетину митного кордону України не співпадають.

При співставленні сум витрат на транспортування товару до митного кордону України, зазначених у актах виконаних робіт, поданих ТзОВ ВКТ «Арго» до перевірки та отриманих в результаті здійснених митницею запитів, податкових накладних, виставлених рахунках, з фактично задекларованими транспортними витратами до митного кордону України у деклараціях митної вартості, які подавалися під час митного оформлення вантажу, виявлено розбіжності за вантажними митними деклараціями.

У додатку 3 до акту перевірки наведено суми задекларованих транспортних витрат відповідно до декларації митної вартості, поданої до митного оформлення. Поряд наочно наведено конкретні суми фактично сплачених коштів за надані перевізникам послуги з транспортування товарів за межами митної території України. На різницю між задекларованими та встановленими в ході перевірки транспортними витратами проведено відповідні донарахування, які відображено в розділі «сума податкового зобов'язання, розрахована за результатами перевірки».

При ввезенні товарів на митну територію України на умовах поставки DDU встановлено факти замовлення та оплати ТзОВ ВКТ «Арго» послуг з доставки імпортованих товарів (акти виконаних робіт, податкові накладні та виставлені перевізниками рахунки, завірені ТзОВ ВКТ «Арго», наведені в додатку 2 до акта перевірки) за вантажними митними деклараціями.

Згідно з ч. 1 ст.267 Митного кодексу України від 11 липня 2002 року митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована відповідно до частини 2 цієї статті. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

В порушення вимог ч.2 п.5 ст.267 Митного кодексу України та п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006р. №1766 «Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження» ТзОВ ВКТ «Арго» не задекларовано при митному оформленні фактичні суми витрат з доставки імпортованих товарів, виявлені та задокументовані комісією в ході проведення планової документальної перевірки. Крім того, в ході перевірки об'єктом контролю не було подано перевіряючим жодного документа (дебіторські зобов'язання, кредитні листи), на які є посилання у заяві/скарзі, та які свідчили б про дотримання умов Інкотермс 2000.

Згідно із ст. 4 Митного кодексу України митне регулювання здійснюється на основі принципу виключної компетенції митних органів України щодо здійснення митної справи.

Щодо акту проведеної перевірки від 09.09.2008р. № 04/08/405000000/НОМЕР_1, то слід зауважити, що даний акт був складений в трьох примірниках: для Кельменецької митниці, для ТзОВ ВКТ «Арго», для ДПІ В Хотинському районі, підписаний членами комісії, які проводили перевірку, а також генеральним директором та головним бухгалтером ТзОВ ВКТ «Арго». В той же час, будь-яких зауважень, уточнень чи заперечень проти висновків членів комісії при підписанні акту перевірки керівництвом ТзОВ ВКТ «Арго» не зазначено. Даний акт підписаний без будь-яких застережень.

В зв'язку з виявленими порушеннями ТзОВ ВКТ «Арго» чинного законодавства України, Кельменецькою митницею було виставлено податкові повідомлення №9 та № 10 від 16.09.2008р. на загальну суму 426.458,11 грн. (ПДВ, мито та штрафні санкції).

У відповідності до п.п. 4.2.2. п. 4.2. ст. 4 ЗУ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»- контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі:

· платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

· дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях;

· контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкових зобов'язань.

А у відповідності до п.п. 4.2.3. п. 4.2. ст. 4 зазначеного Закону обов'язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у перелічених вище випадках, є помилковим, покладається на платника податків.

Посилання позивача на те, що ним в процесі проведення перевірки були надані письмові документи, які спростовують висновки акту, не відповідають дійсності. В ході перевірки наданих позивачем додаткових відомостей, були направлені запити до митниць, за результатами яких було отримано документи від Ужгородської митниці (3 листа), Львівської, Київської регіональної, Волинської та Івано-Франківської митниць (по 1 листу), які містять розподіл вартості транспортних витрат до митного кордону України та по митній території України та встановлюють недостовірність задекларованих позивачем витрат на транспортування товарів.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції. Порушення норм матеріального та процесуального права судом не допущенні.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного товариства "Арго" залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2009 року у справі № 2а-237/09- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 15.03.2011 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ: В.П. ДЯКОВИЧ

СУДДІ І.М. ОБРІЗКО

ОСОБА_2