Справа № 22-а-25635/11
Суддя: Білоконь О. В.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Олійника В.І.

суддів: Кашперської Т.Ц., Білоконь О.В.

розглянула у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області про зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії, та зобовязання відповідача провести нарахування і виплату доплати до пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що він є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, повязаного із аварією на Чорнобильській АЕС, і відповідно до ст.ст.39, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання додаткової пенсії у розміру 75% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб та доплати до пенсії як непрацюючий пенсіонер за проживання на території радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати з урахуванням раніше проведених виплат. Позивач просив визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати на підставі ст.ст. 39,50 зазначеного Закону провести перерахунок та виплату пенсії, за період з 01.01.2009 року та в подальшому проводити доплату до пенсії згідно вимог Закону.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2010 рокупозов задоволено. Визнано неправомірною відмову Управління пенсійного фонду України у м. Біла Церква щодо перерахунку ОСОБА_1 додаткової пенсії і перерахунку доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення відповідно до ст.ст.39,50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Визнано за ОСОБА_1 право на отримання доплати до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах, які відповідають вимогам ст.ст. 39,50 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_1 за проживання на території радіоактивного забруднення, встановленої ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно в розмірах, визначених в Законах про державний бюджет України на відповідний рік, за період з 01.01.2009 року, з врахуванням виплачених сум.

Зобовязано відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, визначити розмір та стягнути заборгованість, а також проводити щомісячно виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого в Законах про державний бюджет на відповідний рік, починаючи з 01.01.2009 року з врахуванням виплаченої пенсії.

Зобовязано відповідача проводити перерахунок пенсії з урахуванням положень ст.67 ч.3 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний період.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконне, на його думку, рішення суду першої інстанції. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність рішення суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач є постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалід 2-ї групи, непрацюючий пенсіонер, що проживає на території радіоактивного забруднення і йому відповідно до ст. ст. 39, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається і виплачується пенсія.

Позивач, оспорюючи дії відповідача, вважав, що він отримує доплату до пенсії та додаткову пенсію в розмірі, значно нижчому, ніж передбачено ст.ст.39,50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у звязку з чим і звернувся до суду за захистом своїх прав. Посилався на те, що відповідачем безпідставно при нарахуванні пенсії застосовуються не норми вищевказаного закону, а підзаконні нормативні акти, якими є постанови Кабінету Міністрів України, які звужують обсяг прав в сфері пенсійного забезпечення, гарантовані йому відповідним законом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із положень ст.ст. 39,50, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком та доплат до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивач має право на перерахунок і виплату недоотриманої суми щомісячної грошової доплати.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 200, 208 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого адміністративного суду України після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: