Справа № 163/1873/15-а
Суддя: Гайдук А. Л.
Дата ухвалення: 2015-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1873/15-а
Провадження № 2-а/163/44/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

при секретарі Голядинець О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову в.о. начальника Волинської митниці ДФС від 22.07.2015 року ОСОБА_3 у справі про порушення митних правил №0757/20502/2015, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень. Зазначає, що оскаржуваною постановою його притягнуто до відповідальності за перевищення, встановленого ст.95 МК України, строку транзитного перевезення автомобіля марки «Опель-Вектра», реєстраційний номерний знак LСН37933, більше як на 10 діб. Не заперечуючи факту перевищення зазначеного строку, посилається на поважність причин, які призвели до його порушення, зокрема, на поломку даного транспортного засобу та втрату ним закордонного паспорта і технічного паспорта на автомобіль, які відповідач до уваги не прийняв, у звязку із чим вважає винесену відносно нього постанову неправомірною, так як відповідача про зазначені обставини він повідомляв завчасно. Свої дії вважає такими, що вчинені в стані крайньої необхідності, оскільки порушення митних правил він допустив з метою уникнення скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка загрожувала б громадському порядку у тому випадку, якщо б він керував несправним транспортним засобом, а відповідач, зі своєї сторони, при розгляді справи формально оцінив фактичні обставини, не давши їм належної оцінки, оскільки Митний кодекс України не може передбачити усіх випадків аварій, непереборної сили чи інших обставин, які можуть вплинути на рух транспортного засобу.

Непогоджуючись із заявленим ОСОБА_1 адміністративним позовом, представник відповідача подав письмові заперечення від 07.08.2015 року за №03-70-10/15-685, у яких вказав, що Волинська митниця ДФС позов не визнає та вважає його безпідставним, оскільки позивач перевищив термін вивезення автомобіля марки «Опель-Вектра», р.н.з. LСН37933, передбачений ст.95 МК України, що також не заперечив сам позивач. При цьому, ОСОБА_1 жодним доказом не підтвердив наявності у нього фактів непереборної сили або аварії, які б відповідали положенням розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, а ремонт транспортного засобу не міг завадити йому вивезти згаданий автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, шляхом буксирування та ін.), оскільки жодною нормою законодавства не встановлено вимог щодо вивезення транспортних засобів за межі митної території України лише власним ходом. Крім цього, вважає, що дії позивача не містять ознак крайньої необхідності, передбаченої ст.18 КУпАП, яка за своїм змістом вимагає вчинення саме активних дій задля усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку. За викладених підстав вважає, що посадова особа Волинської митниці ДФС при винесенні оскаржуваної постанови діяла у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, тому просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, та додатково пояснив, що після поломки автомобіля він звернувся на Волинську митницю ДФС з приводу термінів його транзиту, на що йому надали для написання зразок заяви та повідомили про необхідність подання під час вивезення автомобіля довідки із станції технічного обслуговування, однак, вивозячи автомобіль за межі території України, на митниці йому повідомили, що така довідка не підходить. Автомобіль на лафеті вивезти не мав можливості через відсутність коштів. Після ремонту автомобіля, 15.06.2015 року, слідуючи до пункту пропуску «Ягодин», на митниці загубив закордонний паспорт та технічний паспорт на автомобіль, у звязку із чим, цього ж дня звернувся до Любомльського РВ УМВС України у Волинській області. Через два дні по цьому, до нього зателефонувала невідома особа, яка запропонувала зустрітись та за винагороду повернути втрачені ним документи, на що він погодився, та 17.06.2015 року у такий спосіб йому були повернуті документи. Просив суд позов задовольнити та скасувати постанову відповідача про накладення відносно нього стягнення у виді штрафу в сумі 8500 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, підтримав подані письмові заперечення та додатково вказав, що пояснення ОСОБА_1, дані в судовому засіданні, містять суттєві розбіжності з тими, що він давав в Любомльському РВ УМВС України з приводу втрати документів. Крім цього, вважає надані позивачем документи щодо ремонту автомобіля неналежними доказами, оскільки сам акт не містить переліку виконаних робіт, вартості затрачених запасних частин, а також відсутні документи, підтверджуючі оплату ремонту транспортного засобу. При ввезені автомобіля на митну територію України 29.05.2015 року, як вказує ОСОБА_1, йому уже було відомо про несправність транспортного засобу, тому він ще тоді повинен був вжити заходи з метою запобігання негативних наслідків, однак цього він не зробив. Доводи позивача щодо порушення строків транзиту автомобіля вважає сумнівними та просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про безпідставність заявленого адміністративного позову з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 29 травня 2015 року об 11 год. 26 хв. через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор» позивачем на митну територію України був ввезений автомобіль марки «Опель-Вектра», р.н.з. LCH37933 (реєстрація ОСОБА_4), кузов №W0L000031V7061671, для особистого користування з метою транзиту у відповідності до ч.1 ст.381 МК України.

Митне оформлення транспортних засобів, положення митних режимів, порядок переміщення транспортних засобів через митний кордон України та інші питання, пов'язані з митним оформленням товарів, регулюються Митним кодексом України.

Частиною 1 та 2 статті 95 МК України встановлено строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). До зазначених строків не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст.381 МК України.

Положеннями даної норми визначено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі порушення зобов'язання про транзит через митну територію України транспортних засобів особистого користування, за винятком випадків, коли таке порушення сталося внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, внесена грошова застава використовується в порядку, визначеному статтею 313 цього Кодексу. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Статтею 470 МК України передбачена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частина 3 даної статті передбачає, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як було вказано вище, громадянин України ОСОБА_1 29.05.2015 року ввіз на митну територію України через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС в митному режимі «транзит» автомобіль марки «Опель-Вектра», р.н.з. LCH37933, який зареєстрований у встановленому порядку на території ОСОБА_4.

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС закінчився 03.06.2015 року, а через зону діяльності іншого митного органу 08 червня 2015 року.

ОСОБА_1 здійснив вивезення з території України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС даного транспортного засобу 17 червня 2015 року, тобто понад, встановлений ст.95 МК України, строк.

Термін перебування автомобіля марки «Опель-Вектра», р.н.з. LCH37933, на території України станом на 17.06.2015 року склав 19 діб, що не оспорюється самим позивачем.

По даному факту 22 липня 2015 року відповідачем розглянуто матеріали справи за складеним відносно позивача протоколом про порушення митних правил №0757/20502/2015 та винесено постанову, якою останнього визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Щодо тверджень позивача про причини недотримання строку транзитного перевезення автомобіля, у звязку з ремонтом автомобіля та втратою документів: закордонного паспорта і технічного паспорта на даний транспортний засіб, то оскаржувана постанова в цій частині містить належне обґрунтування та їх оцінку, з якими суд в повній мірі погоджується.

Так, відповідно до ст.ст.95, 192 МК України, до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

У статті 192 МК України зазначені заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Частиною 1 статті 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Порядок визначення особливостей виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачений Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі - Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 року за N 1669/21981 (далі - Порядок).

У розділі VIII даного Порядку надано визначення аварії та обставин непереборної сили.

Так, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).

Встановлено, що 02.06.2015 року ОСОБА_1 подав на Волинську митницю ДФС інформаційне повідомлення про неможливість вивезення транспортного засобу марки «Опель-Вектра», р.н.з. LCH37933, у звязку з поломкою двигуна, та одночасно зобовязався вивезти даний транспортний засіб після його ремонту у термін до 15.06.2015 року.

Згідно довідки приватного підприємця «Оставненко Вячеслав Васильович» від 15.06.2015 року, автомобіль марки «Опель-Вектра», р.н.з. LCH37933, знаходився на станції технічного обслуговування (с.Вишнів, вул.Київська, 10, Любомльського району) з 29.05.2015 року по 15.06.2015 року, з приводу технічної несправності двигуна. На час ремонту, автомобіль своїм ходом рухатись не міг.

Актом робіт №25 від 15.06.2015 року цього ж підприємця стверджено, що ремонтні роботи двигуна на автомобілі «Опель-Вектра», р.н.з. LCH37933, становлять 940,00 грн.

При цьому, які саме ремонтні роботи проведено та причини їх виникнення, у наданих позивачем документах взагалі не зазначено.

Аналізуючи вищенаведені обставини в розрізі положень ст.ст.95, 192, 460 МК України, суд не вбачає ознак аварії чи дії обставин непереборної сили, визначення яких, наведено у вищевказаному Порядку від 31.05.2012 року № 657.

Перебування автомобіля в ремонті на станції технічного обслуговування, можливо й підтверджують певні факти, однак у спірних правовідносинах судом до уваги не приймаються, оскільки доказів того, що ремонт автомобіля мав місце саме внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили в контексті понять, наведених у Порядку, стороною позивача не надано.

Крім цього, ПП «Оставненко Вячеслав Васильович» у відповідності до вищенаведеного Порядку, не є уповноваженою особою на видачу документів, що підтверджують факт таких обставин.

Отже, доказів, які підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, позивачем не надано, а тому терміни перебування автомобіля на ремонті, в контексті ст.192 МК України, не підлягають виключенню зі встановленого ч. 1 ст. 95 МК України строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту, оскільки його не переривають.

Та обставина, що позивач 02.06.2015 року проінформував відповідача про технічну несправність транспортного засобу та неможливість його вивезення за межі митної території України у строк, встановлений ст.95 МК України, також не може слугувати доказом правомірності його дій, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 цього ж дня, тобто 02.06.2015 року, був попереджений про необхідність завершення митного режиму «транзит» та одночасно ознайомлений зі змістом ст.470 МК України.

Посилання позивача на те, що під час написання вказаної заяви йому ніхто нічого не пояснював, на увагу суду не заслуговують, оскільки останній особисто в судовому засіданні повідомив, що з термінами транзиту транспортного засобу обізнаний.

Отже, автомобіль марки «Опель-Вектра», р.н.з. LCH37933,мав би бути вивезений позивачем за межі митної території України через будь-який митний пост Волинської митниці ДФС у строк до 03 червня 2015 року, включно, а через зону діяльності іншого митного органу до 08 червня 2015 року, включно, однак даного обовязку він не виконав, незважаючи на належну обізнаність про необхідність його виконання.

Щодо тверджень позивача про те, що він діяв у стані крайньої необхідності, яка, згідно положень ст.17 КУпАП, виключає адміністративну відповідальність, то за встановлених фактичних обставин справи суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак крайньої необхідності, визначеної у ст.18 КУпАП.

Так, відповідно до ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Як зазначає представник відповідача та з цим погоджується й суд, ремонт транспортного засобу не міг завадити позивачу вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, шляхом буксирування та ін.), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобовязання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обовязок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення строків, передбачених ст.95 МК України.

Отже, твердження позивача про те, що він діяв у стані крайньої необхідності є виключно його власним трактуванням положень ст.18 КУпАП, яке в даному випадку є помилковим.

Таким чином, за викладених обставин, судом не встановлено підстав для застосування відносно позивача як положень ч.1 ст.460 МК України, так і ст.17 КУпАП, які виключають адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили та перебування особи у стані крайньої необхідності.

В обґрунтування порушення строку транзитного вивезення автомобіля позивач також вказує на втрату ним свого закордонного паспорта та технічного паспорта на транспортний засіб, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами ЖЄО №1066. Зокрема, із вказаних матеріалів встановлено, що 15.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся в Любомльський РВ УМВС України у Волинській області з заявою з приводу втрати з власної необережності зазначених документів, а 17.06.2015 року уже відкликав дану заяву, у звязку з віднайденням цих документів.

Однак, такі доводи позивача в даному випадку правового значення не мають, оскільки дані події мали місце уже після закінчення термінів транзиту транспортного засобу, максимальний строк якого закінчився 08 червня 2015 року.

Згідно частини 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно вимог ч.2 ст. 71 КАС України відповідачем надані докази правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за перевищення встановленого статтею 95 МК України строку транзитного перевезення автомобіля марки «Опель-Вектра», р.н.з. LCH37933, кузов №W0L000031V7061671, більше ніж на десять діб, тобто за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Таким чином, по справі встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем правильно зясовано фактичні обставини, діям позивача надано вірну правову кваліфікацію, стягнення накладено у передбаченому законом розмірі, який не містить альтернативи, а наведені позивачем підстави своєї невинуватості у вчиненні зазначеного правопорушення не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а тому в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 71, 86, 159, 160, 163, 167, 171-2, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови від 22.07.2015 року у справі про порушення митних правил №0757/20502/2015 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любомльський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписаний 28.08.2015 року.

Головуюча: суддя А.Л. Гайдук