Справа № 2-а-802/11
Суддя: Філіпова Т.Л.
Дата ухвалення: 2011-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"02" червня 2011 р. Справа № 2-а-802/11

номер рядка статистичного звіту 11.5

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Філіпової Т.Л.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від "07" лютого 2011 р. у справі № 2-а-802/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконними рішень та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до Богунського районного суду м.Житомира з позовною заявою до ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконною постанови державного виконавця Голубович Н.П. від 10.01.2011 року, затвердженої начальником підрозділу примусового виконання рішень ОСОБА_4, про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-а-302/08, виданого 13.11.2009р. Богунським районним судом м.Житомира; зобов'язання ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області розпочати застосування заходів примусового виконання виконавчого листа №2-а-302/08, виданого 13.11.2009р. Богунським районним судом м.Житомира, передбачених ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 07.02.2011 року позовну заяву повернуто позивачу для подачі до належного суду на підставі п.6 ч.3 ст. 108 КАС України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просять апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на її думку, ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті. В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала можливим розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 181 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Слід зазначити, що адміністративні справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби учасниками виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, відносяться до предметної підсудності місцевих (окружних) адміністративних судів (частина друга статті 18 КАСУ), оскільки відповідачем у таких справах є відповідний орган державної виконавчої служби, незалежно від того чи оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

При визначенні територіальної підсудності таких справ необхідно керуватися частиною другою статті 19 КАСУ - вони підсудні окружному адміністративному суду за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що даний спір підсудний ОСОБА_5 окружному адміністративному суду.

Посилання позивача на ст. 85 Закону України "Про виконавче провадження" не заслуговують на увагу, оскільки, по-перше: відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" від 4 листопада 2010 року №2677-VI Закон України "Про виконавче провадження" викладено в новій редакції. Згідно із цими змінами порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби визначено статтею 82 Закону України "Про виконавче провадження", а не статтею 85.

По-друге: статтею 82 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Скарга у виконавчому провадженні подається у письмовій формі та має містити:1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; 2) повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; 3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); 4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено; 5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Проте, в даному випадку ОСОБА_2 звернулась до Богунського районного суду м.Житомира із позовною заявою до ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, а не зі скаргою на дії органу ДВС.

А тому, судова колегія приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 199, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від "07" лютого 2011 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.Л. Філіпова

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 ву.ОСОБА_6 4,кв.14,м.Житомир,10031

3- відповідачу ОСОБА_3 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області майдан Соборний,1,м.Житомир,10014