Справа № 2а-918/10/0370
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2011 р. < Текст >Справа № 28569/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,

з участю секретаря судового засідання Ливак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ,,Ішів на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19 травня 2010 року у справі за адміністративним позовом Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства до ОСОБА_1 обласної ради, треті особи на стороні позивача ОСОБА_1 обласна державна адміністрація, державне підприємство ,,Володимир-Волинське лісомисливське господарство, третя особа на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю ,,Ішів, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

19 березня 2010 року ОСОБА_1 обласне управління лісового та мисливського господарства звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 обласної ради від 28.11.2008 року № 24/12 ,,Про надання мисливських угідь у користування.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 19 травня 2010 року позов задоволено в повному обсязі.

Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) ,,Ішів подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивач у справі - ОСОБА_1 обласне управління лісового та мисливського господарства не є належним позивачем у даній справі, оскільки жодною мірою не обгрунтувало в чому ж порушенні його законні права та інтереси і яким саме чином рішення ОСОБА_1 обласної ради вплинуло на його правосубєктність. Основна функція Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства це функція контролю за охороною та використанням в даному випадку лісового фонду та правил занять мисливством. Незалежно від того хто з субєктів буде орендарем спірних мисливських угідь дана функція контролю від управління не забирається. Тому апелянт вважає, що права управління не порушені жодною мірою.

ТзОВ ,,Ішів долучило до матеріалів справи кілька погоджень ДП ,,Володимир-Волинське лісомисливське господарство, з яких видно про відмову від користування даними угіддями та про не заперечення (погодження) передачі їх в користування ТзОВ ,,Ішів. Таки чином, висновки суду першої інстанції про те, що користувач угідь ДП ,,Володимир-Волинське лісомисливське господарство не відмовлялося від користування угіддями, а своє погодження на передачу угідь ТзОВ ,,Ішів фактично відкликало не відповідають фактичним обставинам справи.

Жодного порушення процедури прийняття рішення ОСОБА_1 обласної ради також не мало місце, як наголошувалось усі відповідні погодження були отримані рішення прийнято компетентним органом наділеним такими повноваженнями в силу закону.

В порушення вимог ч.1 ст. 72 КАС України суд першої інстанції не прийняв до уваги ті обставини, що Луцьким міськрайонним судом під час вирішення іншої справи дано правову оцінку оскарженому рішенню ОСОБА_1 обласної ради. Зокрема, суд в мотивувальній частині постанови вказав, що таке рішення є законним і підстав для

його скасування немає. Постанова Луцького міськрайонного суду набрала законної сили.

З огляду на викладене, ТзОВ ,,Ішів просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити задоволенні позову в повному обсязі.

Представники ТзОВ ,,Ішів, ОСОБА_1 обласної ради в судове засідання апеляційного суду не зявилась, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Представники позивача та ОСОБА_1 обласної державної адміністрації в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги та просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи суд вбачає, що 28.11.2008 року ОСОБА_1 обласна рада на пленарному засіданні прийняла рішення № 24/12 ,,Про надання мисливських угідь у користування. Пунктом 1 рішення вирішено частково вилучити угіддя за добровільною відмовою від користування, зокрема у ДП ,,Володимир-Волинське лісомисливське господарство в розмірі 10 647 га..

Відповідно до пункту 7 Переліку мисливських угідь, які надаються окремим користувачам Волинської області, затвердженого рішенням № 24/12 від 28.11.2008 року, ТзОВ ,,Ішів було надано у користування терміном на 15 років мисливські угіддя Володимир-Волинського лісового господарства загальною площею 9 037 га, зокрема 5 321 га Ішівського, 5 389 га Стенжаричівського, та 3 959 га Устилузького лісництв, що складає в загальному 14 669 га мисливських угідь.

На виконання протесту прокурора Волинська обласна рада 30 січня 2009 року рішенням № 26/22 скасувала своє попереднє рішення від 28.11.2008 року № 24/12 ,,Про надання мисливських угідь у користування.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2010 року, визнано нечинним та скасовано рішення ОСОБА_1 обласної ради № 26/22 від 30 січня 2009 року в частині скасування рішення ОСОБА_1 обласної ради № 24/12 від 28.11.2008 року ,,Про надання мисливських угідь у користування щодо надання у користування ТзОВ ,,Ішів мисливських угідь площею 9 037 га терміном на 15 років.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 обласне управління лісового та мисливського господарства подання до ОСОБА_1 обласної ради про надання у користування ТзОВ ,,Ішів мисливських угідь не подавало та не проводило процедури попереднього погодження такого подання з ОСОБА_1 обласною державною адміністрацією, Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Волинській області, та з ДП ,,Володимир-Волинське лісомисливське господарство (користувачем земельної ділянки).

Також суд першої інстанції встановив, що позивач попередив ОСОБА_1 обласну раду про реорганізацію ДП ,,Володимир-Волинське лісомисливське господарство в ДП ,,Ішівське мисливське господарство, у звязку з чим просив анулювати попередній проект рішення про передачу у користування лісомисливських угідь ДП ,,Володимир-Волинське лісомисливське господарство товариству з обмеженою відповідальністю ,,Ішів, як такий що суперечить порядку подання на розгляд обласної ради матеріалів про надання мисливських угідь.

ДП ,,Володимир-Волинське лісомисливське господарство не подавало заяву до ОСОБА_1 обласної ради про добровільну відмову від користування земельною ділянкою площею 10 647 га, а також відкликало з Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства попереднє погодження підприємству ТзОВ ,,Ішів проекту рішення ,,Про надання в користування мисливських угідь Ішівського та Стенжаричівського лісництв.

Крім того, суд встановив порушення на пленарному засіданні обласної ради регламенту при прийнятті рішення № 24/12 від 28.11.2008 року. Загальний склад ОСОБА_1 обласної ради становить 80 депутатів. Згідно протоколу поіменного голосування 24 сесії V скликання облради на пленарному засіданні обласної ради 28.11.2008р. за прийняття зазначеного рішення проголосувало 41 депутат з 67 присутніх.

Під час проведеної прокуратурою перевірки встановлено, що за прийняття зазначеного рішення проголосувало 37 депутатів, оскільки на засіданні були відсутні депутати ОСОБА_2 (перебував за межами території України), ОСОБА_3, ОСОБА_4 (участі у голосуванні не брали так як знаходилися за межами сесійного залу), ОСОБА_5 (перебував за межами Волинської області), які згідно протоколу проголосували за прийняття рішення № 24/12 від 28.11.2008 року.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 22 Закону України від 22.02.2000 року № 1478-III ,,Про мисливське господарство та полювання мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань лісового і мисливського господарства та полювання, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, територіальними органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

За таких обставин, колегія суддів визнає вірними та обгрунтованими висновки суду першої інстанції щодо визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 обласної ради за № 24/12 від 28.11.2008 року ,,Про надання мисливських угідь у користування, оскільки дане рішення прийнято з порушенням вимог Законів України ,,Про мисливське господарство та полювання та ,,Про місцеве самоврядування в Україні.

Доводи апелянта колегія суддів визнає безпідставними. Новостворене державне підприємство ,,Ішівське мисливське господарство входить до сфери управління Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства. Мисливіські угіддя, які підлягали предачі ДП ,,Ішівське мисливське господарство оскарженим рішенням обласної ради передано було ТзОВ ,,Ішів, чим було порушено права Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства. Таким чином, ОСОБА_1 обласне управління лісового та мисливського господарства є належним позивачем в справі.

За змістом ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо яких встановлено ці обставини.

Судом першої інстанції не порушено вимоги ч.1 ст. 72 КАС України, оскільки предметом розгляду у справі, що розглядалась Луцьким міськрайонним судом, було рішення ОСОБА_1 обласної ради від 30 січня 2009 року. При цьому суд не досліджував порядку та законності прийняття обласною радою рішення за № 24/12 від 28.11.2008 року.

Крім цього, представником позивача додана до матеріалів справи копія ухвали Вищого адміністративного суду України від 02 листопада 2010 року, згідно якої постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2009 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2010 року скасовані.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ,,Ішів залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19 травня 2010 року у справі № 2а-918/10/0370 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Р.Й. Коваль

ОСОБА_6

Ухвала в повному обсязі складена 17 жовтня 2011 року.