Справа № 2а-11310/10/1370
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 р. < Текст >Справа № 49651/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Державної митної служби України та Львівської митниці на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці, Державної митної служби України про визнання протиправним наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

01 грудня 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України, Львівської митниці, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України № 2189-к від 24.11.2010 року в частині припинення її перебування на державній службі в митних органах України; поновити її на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста ,,Мостиська Львівської митниці, стягнути з Державної митної служби України на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та кошти на відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно припинив її перебування на державній службі в митних органах за порушення Присяги державного службовця, оскільки Присягу вона не порушувала. Вважає звільнення безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки в оскаржуваному наказі не зазначено в чому саме полягало порушення нею Присяги державного службовця, яке зумовило припинення перебування на державній службі. Стверджує, що митний контроль та митне оформлення транспортних засобів здійснювався нею відповідно до вимог чинного законодавства.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року позов задоволено в повному обсязі та ухвалено: визнати незаконним та скасувати наказ Державної митної служби України № 2189-к від 24.11.2010 року в частині припинення перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста ,,Мостиська Львівської митниці; поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста ,,Мостиська Львівської митниці; стягнути з Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 17609 грн..

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Державна митна служба України та Львівська митниця подали апеляційні скарги, оскільки вважають, що постанова прийнята при неповному встановленні обставин справи, що мають значення для справи, помилковому застосуванні норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

В апеляційних скаргах зазначають, що судом першої інстанції залишено поза увагою доводи відповідачів про те, що з метою реалізації Угоди між Кабінетом Міністрів України і Урядом ОСОБА_2 про співробітництво під час здійснення контролю осіб, товарів і транспортних засобів, які перетинають українсько-польський державний кордон, за період з 01.11.2010 року по 15.11.2010 року була проведена звірка даних, отриманих від польських митних органів, щодо в'їзду в Україну через МППАС ,,Медика-Шегині з території ОСОБА_2 транспортних засобів з товарами, що були оформлені в митному відношенні польською стороною.

В період виконання ОСОБА_1 своїх службових обовязків на смузі руху ,,зелений коридор з 07 по 11 листопада 2010 року з митної території ОСОБА_2 виїхало 7 транспортних засобів з вантажем, щодо яких наявна інформація про їх митне оформлення польською стороною. Однак, в ЄАІС Держмитслужби України, справах Львівської митниці відсутні будь-які документи та інформація, що підтверджують факт перетину вказаними транспортними засобами митного кордону України та здійснення їх митного контролю, митного оформлення за цей період часу.

На думку відповідачів дані обставини свідчать про ознаки переміщення зазначених транспортних засобів з вантажем (згідно з таблицею) через митний кордон України з уникненням від оподаткування, незаконним звільненням від митного контролю та порушенням встановленого порядку ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України, передбаченого Законом України від 13.10,2001 № 268 і-III далі - Закон України від 13.10.2001 № 2681-III).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.9, 2.13. 2.14, 2.18, 2.24; 2.25, 2.34 посадової інструкції старшого інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста ,,Мостиська Львівської митниці на позивача покладалися бовязки щодо здійснення митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, товарів та інших предметів, що переміщуються через митний кордон України; дотримання вимог нормативно-правових актів з митної справи; здійснювати попередній документальний контроль товарів, що переміщуються через митний кордон України у пункті пропуску; забезпечення виконання необхідних митних процедур при випуску товарів у вільний обіг; забезпечення випуску із зони митного контролю пункту пропуску транспортних засобів і товарів, щодо яких завершені митний кордон та митне оформлення відповідно до чинного законодавства; при проведенні митного контролю та митного оформлення дотримуватися технологічної схеми пропуску транспортних засобів, товарів та інших предметів, положення про зону митного контролю; внесення достовірних відомостей до програмно-інформаційних комплексів ЄАІС Держмитслужби України; організації та забезпечення контролю за ваговими та кількісними показниками товарів при здійсненні їх митного оформлення тощо. Неналежне виконання вказаних приписів є одноразовим грубим порушенням трудового законодавства.

ОСОБА_1 не вжила належних заходів, передбачених статтями 40, 41 Митного кодексу України, чим неналежно виконала свої службові обовязки, передбачені посадовою інструкцією старшого інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста ,,Мостиська Львівської митниці. Внаслідок несумлінного виконання своїх посадових обовязків ОСОБА_1 порушила Присягу державного службовця.

З огляду не викладене, апелянти просять скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник апелянтів в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційні скарги та просить їх задовольнити.

Позивач та представник позивача вимоги апелянтів заперечили, просять залишити оскаржуване судове рішення без змін, а подані апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи суд вбачає, що ОСОБА_1 30 травня 1990 року прийнята на службу в митні органи України. 02 травня 2010 року призначена на посаду старшого інспектора відділу оформлення № 4 митного поста ,,Мостиська Львівської митниці.

Наказом Державної митної служби України від 24 листопада 2010 року №2189-К ,,По особовому складу за порушення Присяги державних службовців, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України ,,Про державну службу, ст.ст. 21, 22, п. п. 2, 4, 6 ст. 23 Дисциплінарного статуту митної служби України припинено з 25.11.2010 року перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, старшого інспектора відділу оформлення № 4 митного поста ,,Мостиська Львівської митниці.

Підставою для видання наказу став акт за результатами перевірки від 24.11.2010 року № 21/2010-п, в якому зазначено, що за період з 07.11 по 11.11.2010 року з митної території ОСОБА_2 виїхало 7 транспортних засобів з вантажем (згідно з таблицею), щодо яких наявна інформація про їх митне оформлення польською стороною. Однак, в ЄАІС Держмитслужби України, справах Львівської митниці відсутні будь-які документи та інформація, що підтверджують факт перетину вказаними транспортними засобами митного кордону України та здійснення їх митного контролю, митного оформлення за цей період часу.

Комісією зазначено про те, що вказане свідчить про ознаки переміщення зазначених транспортних засобів з вантажем через митний кордон України з уникненням від оподаткування, незаконним звільненням від митного контролю та порушенням встановленого порядку ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України, передбаченого Законом України від 13.10.2001 № 2681-ІІІ.

Згідно з Журналом розподілу обовязків ВМО № 4 ,,Мостиська старший інспектор ВМО № 4 м/п ,,Мостиська ОСОБА_1 07, 08 та 11 листопада 2010 року виконувала службові обовязки на вїзді в Україну на смузі руху ,,зелений коридор.

Комісією зроблено висновок, що ОСОБА_1 не було вжито належних заходів, передбачених статтями 40, 41 Митного кодексу України, чим неналежно виконано свої службові обовязки, передбачені пунктами п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.9, 2.13, 2.14, 2.18, 2.24, 2.25, 2.34 посадової інструкції старшого інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста ,,Мостиська Львівської митниці.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідачів не надано доказів того, що позивач на забезпечила додержання норм Митного кодексу України, законів та інших нормативно правових актів з питань митної справи. Також не надано доказів несумлінного виконання позивачем своїх службових обовязків.

Суд першої інстанції також зазначив, що відсутність даних в системі ,,ГАРТ, ЄАІС та в справах Львівської митниці про вїзд в Україну транспортними засобами, зазначеними в акті перевірки, вказує на відсутність самого факту вїзду транспортних засобів на митну територію України. Відтак позивач з обєктивних підстав не міг виконати свої посадові обовязки стосовно вказаних транспортних засобів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на такі обставини.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно п. 22 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Частиною 1 ст. 10 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII ,, Про державну службу визначено, що основними обовязками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обовязків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обовязків, ініціатива і творчість в роботі.

Крім того, частиною 2 ст. 11 Закону № 3723-XIІ встановлено, що конкретні обовязки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції.

За змістом ст. 21 Закону України ,,Про Дисциплінарний статут митної служби України порушення службової дисципліни це протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобовязання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обовязків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України ,,Про державну службу, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Відповідно до п. п. 3.1.1.1., 3.1.1.24., 3.1.2.13 Технологічної схеми пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, товарів та інших предметів у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення ,,Шегині під час прибуття транспортного засобу на вїзд до пункту пропуску прикордонний наряд ,,КР(кордон) видає водію транспортного засобу контрольний талон відповідно до обраної ним смуги руху, у якому проставляє номер транспортного засобу, його тип та марку, кількість осіб, які прямують у транспортному засобі. Дозвіл на виїзд із зони митного контролю транспортних засобів і товарів надає відповідальна посадова особа СМО, на яку відповідно до наказу по митниці покладається відповідальність за випуск із зони митного контролю пункту пропуску усіх транспортних засобів і товарів, щодо яких завершені митний контроль та митне оформлення. При виїзді транспортних засобів з території пункту пропуску водій подає контрольний талон проходження по ,,зеленому коридору прикордонному наряду ,,КР(тил), який надає дозвіл на виїзд за межі території пункту пропуску за наявності у ньому відміток про проходження прикордонного та митного контролю.

Згідно з п. 1.15. Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 17.11.2005 р. № 1118 (у редакції наказу Держмитслужби від 17.03.2008 р. № 229), відомості про вчинені митні процедури вносить до ЄАІС ДМС України лише та посадова особа митного органу, яка їх здійснила, а самі відомості повинні містити номер особистої номерної печатки посадової особи митного органу, яка здійснила ці митні процедури у пункті пропуску.

Суд першої інстанції вжив заходів щодо встановлення факту достовірності переміщення через митний пост ,,Мостиська Львівської митниці 7, 8, та 11 листопада 2010 року транспортних засобів під реєстраційними номерами RPR03LP, TOL84555, BC3179CA, CE7163AP, BJDA751, які вїжджали в Україну з ОСОБА_2 згідно інформації польських митних органів.

Однак, в архівних матеріалах митного поста ,,Мостиська Львівської митниці не виявлено контрольних талонів щодо переміщення через митний кордон при вїзді в Україну транспортних засобів з реєстраційними номерами RPR03LP, TOL84555, BC3179CA, BJDA751 в період 7, 8, та 11 листопада 2010 року.

Згідно відповіді від 15.04.2011 року в період з 07.11.2010 року по 11.11.2010 року в пункті пропуску ,,Шегині прикордонний контроль за напрямом ,,виїзд пройшов автомобіль Фольксваген н. з. ВC3179СA. Іншої інформації про перетинання кордону за вказаний проміжок часу іншими вказаними у запиті транспортними засобами немає.

Таким чином, висновки Держмитслужби України щодо порушенням позивачем ОСОБА_3 державного службовця базуються лише на припущеннях про можливе несумлінне виконання нею своїх службових обовязків, що не може бути підставою для припинення перебування позивача на державній службі.

За таких обставин колегія суддів вважає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності в діях позивача порушення вимог Посадової інструкції та інших нормативних актів, а відтак припинення його державної служби за порушення Присяги є незаконним, оскільки відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження факту вчинення позивачем дій, які свідчили б про порушення Присяги.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги Державної митної служби України, Львівської митниці залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2011 року у справі у справі № 2а-11310/10/1370 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

ОСОБА_4

Повний текст ухвали складено 11 жовтня 2011 року.