Справа № 2а-7639/10/0670
Суддя: Філіпова Т.Л.
Дата ухвалення: 2011-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"26" травня 2011 р. Справа № 2а-7639/10/0670

номер рядка статистичного звіту 8.2.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Філіпової Т.Л.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

при секретарі Соморовій В.А. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м.Житомирі на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" жовтня 2010 р. у справі № 2а-7639/10/0670 за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Житомирі про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувсь до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Житомирі про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що працівниками ДПІ у м.Житомирі було проведено документальну невиїзну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2010 року складено акт від 22 вересня 2010 року №7328/к/17-2/256291651, яким визначено суму податку до сплати в розмірі 1764,00 грн. та зменшено суму, що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в розмірі 300475,00 грн.. На підставі вказаного акту прийняте податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Жимтомирі від 22.09.2010 року №/0, яким на донараховану суму податку на додану вартість в розмірі 1764,00 грн. застосовано штрафну санкцію в розмірі 88,00 грн.. Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення незаконним, у зв'язку з чим просить його скасувати.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.10.2010 року позов задоволено: визнано нечинним та скасовано податкове повідомлення-рішення №/0 від 22.09.2010 року.

Не погоджуючись з ухваленою судом першої інстанції постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, вважає постанову такою, що прийнята з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, предметом спору цієї справи є оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення № /0 від 22.09.2010 року. Підставою для винесення вказаного податкового повідомлення-рішення і для збільшення суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету за наслідками проведеної перевірки декларації за серпень 2010 року відповідач вважає неправомірне перенесення до декларації за серпень 2010 року по рядку 23 "залишок від'ємного значення попереднього звітного / податкового / періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного періоду" від'ємного значення з ПДВ, зменшеного актом планової виїзної перевірки № 4573/17-1 від 28.07.2009 року. На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 000601702/0 від 29.07.2009 р., яке в послідуючому було скасовано постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.10.2009 року, яка в свою чергу, на час звернення до суду, не набрала законної сили та перебувала в провадженні Київського апеляційного адміністративного суду.

На час розгляду зазначеної справи в суді першої інстанції, справу №5485/09 апеляційною інстанцією повернуто. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ДПІ у м. Житомирі залишено без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07.10.2009 року - без змін.

Оскільки постанова суду в адміністративній справі, якою встановлено неправомірність рішення податкового органу, що стосується обставин, які мають значення для вирішення цього адміністративного спору, є такою, що набрала законної сили, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про застосування положень частини 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховується також, що пп. 7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пп.7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пп.7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, позивач, як платник податків з доходу фізичних осіб від найманих працівників, єдиного податку та податку на додану вартість /свідоцтво про реєстрацію як платника ПДВ № 100046877 від 16.06.2007 року/ дотримався вимог Закону України "Про податок на додану вартість" при формуванні податкового кредиту, а саме п.п. 7.7.1, 7.4.5 п.7.4, п.п. 7.5.1 п.7.5, п.п. 7.2.1, 7.2.3 п.7.2 ст. 7 вказаного Закону, до податкової декларації з ПДВ за серпень 2010 року правомірно включив від'ємне значення з податку на додану вартість, що виникло у попередніх звітних (податкових) періодах на підставі вимог пп.7.7.1 п. 7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність відповідачем правомірності свого рішення та визнання податкового повідомлення-рішення №/0 від 22.09.2010 року невинним і його скасування.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається. Тому, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 160,195,196,198,200,205,206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Житомирі залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" жовтня 2010 р. у справі № 2а-7639/10/0670 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.Л. Філіпова

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:прост.

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10014

3- відповідачу ОСОБА_4 податкова інспекція в м.Житомирі пл.Перемоги,2,Житомир,10014