Справа № 820/7367/15
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 серпня 2015 р. № 820/7367/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого Судді Бездітка Д.В.,

суддів Сагайдака В.В., Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання Ділбарян А.О.,

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства " Люботинський завод "Продтовари"

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Люботинський завод "Продтовари", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Державної фіскальної служби України, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000373 від 25.06.2015 р., винесене Державною фіскальною службою України.

Позивач обґрунтовував свій позов тим, що рішення про застосування фінансових санкцій № 000373 від 25.06.2015 р., винесене Державною фіскальною службою України підлягає скасуванню, оскільки винесене на підставі висновків акту перевірки від 20.08.2014 р. №170/20-40-21-01-12/24486154 «Про результати фактичної перевірки ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари», , з питань дотримання вимог законодавства при проводженні діяльності з виробництва та реалізації алкогольних напоїв за період з 01.04.2014 р. по 30.06.2014 р.», які у судовому порядку були визнані неспроможними та такими, що виходять за межі компетенції податкового органу. Також Позивач вважає, що оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій є таким, що складено з порушенням норм Податкового кодексу в частині строків його складення та надсилання платнику податків.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в письмових запереченнях на позов.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено відповідно до пп. 75.1.3 пункту 75.1. статті 75, ст. 80 Податкового кодексу України та наказу ГУ Міндоходів у Харківській області від 11.08.2014 р. № 301 «Про проведення фактичної перевірки», на підставі направлень на перевірку від 11.08.2014 р. №197 та №198, виданих ГУ Міндоходів у Харківській області співробітниками ГУ Міндоходів у Харківській області та ДФС України було проведено фактичну перевірку ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари», , з питань дотримання вимог законодавства при проводженні діяльності з виробництва та реалізації алкогольних напоїв за період з 01.04.2014 р. по 30.06.2014 р.

Результати вказаної перевірки були оформлені актом перевірки від 20.08.2014 р. № 170/20-40-21-01-12/24486154 «Про результати фактичної перевірки ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари», , з питань дотримання вимог законодавства при проводженні діяльності з виробництва та реалізації алкогольних напоїв за період з 01.04.2014 р. по 30.06.2014 р.».

Під час проведення перевірки, контролюючий орган, який проводив перевірку дійшов висновку, що по технології приготування алкогольні напої, які вироблялись ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» під загальною назвою «вермути з коньяком», не можуть бути віднесені до виноробної продукції вина ароматизовані або вермути (код 2205 УКТЗЕД), оскільки до їх складу у якості інгредієнта входить вода. Такі напої, на думку контролюючого органу можуть бути віднесені до категорії лікеро-горілчаних напоїв (код 2208 УКТЗЕД).

В акті перевірки також зазначено, що протягом періоду, охопленого перевіркою, алкогольна продукція під назвою «Вермут з коньяком» в асортименті, виготовлена з використанням води (код УКТ ЗЕД 2208) маркувалась марками акцизного податку із зазначеною на них сумою акцизного податку 1,43 грн., у той час як згідно пп. 215.3.1. п. 215.3 ст. 215 Податкового кодексу України у період з 01.04.2014 р. по 31.06.2014 р. на алкогольні напої (код УКТ ЗЕД 2208 інші напої, що містять спирт) діяла ставка акцизного податку 56, 42 грн. за 1 літр 100-відсоткового спирту. Тобто дану алкогольну продукцію (міцність 18 %, обєм 0,5 л) необхідно було маркувати марками акцизного податку із зазначеною на них сумою акцизу 5, 08 грн.

В акті зазначено, що протягом періоду з 01.04.2014 р. по 30.06.2014 р. ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» було вироблено та реалізовано 631188 пляшок алкогольних напоїв з назвою «Вермути з коньяком» в асортименті, немаркованих марками акцизного податку. Вартість немаркованої продукції згідно товарно-транспортних накладних, наданих до перевірки, склала 4506670,80 грн.

На підставі вищенаведеного, Державна фіскальна служба України дійшла висновку, що Позивач вчинив порушення п. 11 абз. 2 ст. 17 розділу V Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів», а саме: виробництво, зберігання, транспортування, реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, та застосувала до ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» фінансові санкції у розмірі 9418269 , 60 грн.

Суд зазначає. що у відповідності до Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1251 від 27.12.2010 р. (далі Положення № 1251) наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою … є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів. У разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України покупці марок зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Згідно ч. 3 п. 20 Положення № 1251 для алкогольних напоїв використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

У періоді, що перевірявся, - з 01.04.2014 р по 30.06.2014 р. відповідно до підпункту 215.3.1. пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, акцизний податок з вермутів, які згідно УКТЗЕД віднесені до коду 2205, обчислювався за ставкою 2, 86 гривень за 1 літр.

Продукція, яка реалізовувалась Позивачем у перевіряємому періоді, була маркована марками акцизного податку з вказаною на них ставкою податку 1, 43 грн. Вказаний факт не заперечується відповідачем, та саме такий висновок міститься в акті перевірки.

Так, у відповідності до п.6 розділу 4 «Висновки» акту перевірки визначено, що «перевіркою встановлено, що за період з 02.04.2014 р. по 30.06.2014 р. ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» реалізовано 631188 пляшок вермутів з коньяком в асортименті місткістю 0,5 л. з марками акцизного податку з вказаною на них ставкою податку 1, 43 грн.».

Таким чином, актом перевірки підтверджено, та не заперечується відповідачем, що реалізована Позивачем продукція, відносно якої і були застосовані фінансові санкції оскаржуваним рішенням, була маркована марками акцизного податку, із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари а саме, 1, 63 грн. за пляшку вермуту з коньяком місткістю 0,5 л.

Як слідує з матеріалів справи, Позивач, після отримання акту перевірки, та винесених на його підставі повідомлень рішень, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив скасувати повідомлення-рішення, винесені на підставі акту перевірки від 20.08.2014 р. № 170/20-40-21-01-12/24486154, висновки якого не відповідають фактичним обставинам господарської діяльності підприємства, суперечать вимогам чинних нормативних актів, є необґрунтованими, незаконними, такими, що не підтверджені відповідними доказами, та зроблені за межами компетенції податкового органу.

Харківським окружним адміністративним судом при розгляді справи №820/19313/14 було встановлено, що фахівцями Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області була проведена фактична перевірка ПрАТ "Люботинський завод "Продтовари" з питань дотримання вимог законодавства при провадженні діяльності з виробництва та реалізації алкогольних напоїв за період з 01.04.2014 року по 30.06.2014 року, за результатами якої 20.08.2014 року був складений акт за № 170/20-40-21-01-12/24486154, де були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, а саме:

- перевіркою встановлено, що за період з 01.04.2014 р. по 30.06.2014 р. ПрАТ Люботинський завод "Продтовари" вироблено та реалізовано 53 391, 9 дал вермутів з коньяком в асортименті на суму 7 782 805, 80 гри., з яких 31 559, 4 дал на суму 4 506 670, 80 грн. вироблено з використанням води при приготуванні купажу;

- перевіркою встановлено, що за період з 02.04.2014 р. по 29.06.2014 р. ПрАТ Люботинський завод "Продтовари" реалізовано 631 188 пляшок вермутів з коньяком в асортименті місткістю 0,5 л з марками акцизного податку з вказаною на них ставкою акцизного податку 1, 43 грн.;

Як зазначає суд, «з наявних письмових доказів вбачається, що факти вказаних порушень позивачем вимог податкового законодавства не знайшли свого підтвердження при судовому розгляді та спростовуються наданими доказами та фактичними обставинами».

Харківський окружний адміністративний суд при розгляді справи № 820/19313/14 дійшов висновку, що ПрАТ "Люботинський завод "Продтовари" у періоді, що перевірявся, здійснювало випуск вермутів з коньяком в асортименті, які згідно всіх дозвільних, нормативних та технологічних документів, що регулюють випуск такої продукції, віднесені до товарної позиції 2205 згідно УКТ ЗЕД.

Отже думка податкового органу, викладена в акті перевірки, що "по технології приготування алкогольні напої, що вироблялись ПрАТ "Люботинський завод "Продтовари" під загальною назвою "вермути з коньяком" згідно ТУ У 15.9-7:2009 "Вермути з коньяком. Технічні умови", не можуть бути віднесені до виноробної продукції - вина ароматизовані або вермути (код 2205 УКТЗЕД), оскільки до їх складу у якості інгредієнта входить підготовлена вода, та можуть бути віднесені до категорії лікеро-горілчаних напоїв (код 2208 УКТЗЕД) є неспроможною та виходить за межі компетенції податкового органу.

Станом на сьогоднішній день Постанова Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/19313/14 від 16.12.2014 р., в якій відображені вищенаведені висновки, залишена в силі Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 р., та є чинною.

Право ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» на виробництво вермутів з коньяком в асортименті у періоді, за який було застосовано фінансові санкції, підтверджується наступними документами:

1. Ліцензія на право виробництва алкогольних напоїв № 585 терміном дії з 24.01.2012 р. по 24.01.2017 р.

2. Додаток до ліцензії на виробництво алкогольних напоїв № 585 (арк. 1), який засвідчує отриманий дозвіл виробництво вермутів з коньяком «Смородина», «Слива», «Полуниця», «Персик», «Малина», «Кава», «Журавлина»., «горобина», «Вишня», «Абрикос», «Апельсин», «Ананас» згідно ТУ У 15.9-7:2009 ВЕРМУТИ З КОНЬЯКОМ. Технічні умови.

3. Атестат виробництва вермутів з коньяком в асортименті від 16.01.2012 р. (№ UA3.007.0010-12).

3. Технічні умови «Вермути з коньяком» ТУ У 15.9.-7:2009 від 15.10.2009 р.

4. Сертифікат відповідності вермутів з коньяком вимогам ТУ У 15.9-7:2009 «Вермути з коньяком. ТУ» від 24.01.2014 р., зареєстрований в реєстрі за № UA1.007.Х000499-14.

Віднесення продукції, що вироблялась Позивачем згідно технічних умов «Вермути з коньяком» ТУ У 15.9-7:2009 до категорії вермутів підтверджується також Харківською ТПП, згідно експертного висновку якої вермути з коньяком в асортименті згідно ТУ У 15.9-7:2009 віднесені до коду 2205.

У періоді, що перевірявся, тобто з 01.04.2014 р. по 30.06.2014 р., Позивач здійснював випуск вермутів з коньяком в асортименті на підставі та у відповідності до вказаних документів.

Всі вищенаведені документи підтверджують, що продукція, яка вироблялась ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» у періоді, що перевірявся, відноситься до товарної позиції 2205 згідно УКТ ЗЕД «Вермут та інше вино виноградне, з доданням рослинних або ароматичних екстрактів».

Таким чином, ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» у періоді, що перевірявся здійснювало випуск вермутів з коньяком в асортименті, які згідно всіх дозвільних, нормативних та технологічних документів, що регулюють випуск такої продукції, віднесені до товарної позиції 2205 згідно УКТ ЗЕД. У відповідності до пп.215.3.1. п.215.3. ст. 215 Податкового кодексу України акцизний податок з продукції за кодом 2205 УКТ ЗЕД справляється за ставкою 2,86 грн. за 1 л., як і було здійснено ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари», та що підтверджено актом перевірки.

Всі вищенаведені обставини були встановлені постановою Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/19313/14, яка є чиною на день розгляду справи.

У відповідності до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій, винесене Державною фіскальною службою на підставі невірних висновків, що встановлено у судовим рішенням в адміністративні справі, що набрало законної сили.

Рішення про застосування фінансових санкцій № 000373 від 25.06.2015 р. складене за формою, яка передбачена Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790.

Вищий адміністративний суд України у інформаційному листі від 28.03.2014 р. N 375/11/14-14 розяснив, що контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов'язаний прийняти податкове повідомлення-рішення.

Тому прийняття будь-яких інших рішень контролюючим органом у розумінні Податкового кодексу України в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суперечитиме Податковому кодексу України.

Приписи статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у розглядуваному контексті можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам Податкового кодексу України. Тому форма та порядок направлення відповідних рішень визначаються нормами Податкового кодексу України.

Також ВАС України зазначив, що у разі, коли рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, його варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами. Водночас судам необхідно враховувати, що незалежно від дефектів форми податкового повідомлення-рішення з визначення грошових зобов'язань за фінансовими санкціями за порушення законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів на такі повідомлення-рішення поширюється дія норм Податкового кодексу України.

Таким чином оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій повинно було бути винесене у порядку та в строки, передбачені для складання податкових повідомлень-рішень, визначених Податковим кодексом України.

Так, у відповідності до п. 86.8. ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Акт перевірки № 170/20-40-21-01-12/24486154, на підставі якого винесене оскаржуване рішення, був складений 20.08.2014 р., та отриманий ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» 29.08.2014 р. Оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій було прийняте відповідачем після сплину десяти календарних місяців з дати складення акту фактичної перевірки, тобто з істотним порушенням вимог ст. 86 Податкового кодексу України.

Таким чином, рішення про застосування фінансових санкцій № 000373 від 25.06.2015 р., прийняте Державною фіскальною службою України на підставі висновків акту, неспроможність та безпідставність яких доведена у судовому порядку та винесене з порушенням встановлених Податковим Кодексом строків.

Згідно зі ст. 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, забезпечувати сумлінне виконання покладених на них функцій, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, а також забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень.

На підставі викладеного, зважаючи на встановлену в судовому засіданні наявність підстав для скасування рішення, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині скасування рішення є обґрунтованими.

Щодо позовних вимог позивача щодо визнання протиправним рішення про застосування фінансових санкцій №000373 від 25.06.2015 р. колегія суддів суд зазначає наступне.

Вимоги про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень є однорідними позовними вимогами та передбачають один і той самий спосіб захисту прав позивача. Суд звертає увагу на те, що поняття скасування рішення передбачає, тим самим, визнання його протиправним. Отже щодо позовних вимог про визнання протиправним рішення слід відмовити, оскільки дана позовна вимога є похідною.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Також слід звернути увагу на те, що викладена вище позиція колегії суддів відображена в рішеннях Вищого адміністративного суду України по справам №К/800/5902/14, №К/800/19206/14, №К/800/10869/13.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення субєкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Люботинський завод "Продтовари" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000373 від 25.06.2015 р., винесене Державною фіскальною службою України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства "Люботинський завод "Продтовари" (код 24486154) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 487.20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2015 року.

Головуючий суддя Д.В. Бездітко

суддя В.В.Сагайдак

суддя Н.А.Полях