Справа № 2а-153/09
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 р. Справа № 1545/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів Попка Я.С., Дяковича В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про стягнення грошової допомоги,-

В С Т А Н О В И Л А :

09 вересня 2009 року позивач звернулася з вищезазначеним позовом до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області. Просила стягнути з відповідача на її користь недоплачену у 2007-2009 роках суму щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій у розмірі 5995 грн. Зокрема зазначає, що у 2007-2009 роках з порушенням вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», призначена грошова допомога нараховувалась та виплачувалась їй, як учаснику бойових дій не в повному обсязі.

Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2009 року в задоволенні позову відмовлено. Суд першої інстанції зокрема зазначив, що при виплаті позивачу грошової допомоги до 5 травня положення Закону України «Про державний бюджет України» на відповідні роки були чинними. Тому виплата такої допомоги здійснювалась відповідно до чинного законодавства.

Постанову суду в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає її незаконною та необґрунтованою, такою, що не прийнята з порушенням норм матеріального права, просить постанову скасувати та ухвалити нову, якою позов задовольнити повністю. Зокрема зазначає, що судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке їй не суперечить, про що наголошує у своїх рішеннях Конституційний Суд України.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку безпідставність апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач відноситься до категорії осіб, на яких поширюються норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та яким щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірах встановлених цим Законом.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007, 2008, 2009 роки», виплата щорічної разової допомоги за вказані роки була визначена сталою сумою, яку позивачем отримано.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання.

Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

З огляду на наведене, Законами України «Про Державний бюджет України на відповідний рік» фактично змінено положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який діяв у часі раніше, а отже пріоритетними в даному випадку є положення Закону України «Про Державний бюджет України».

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що виплати щорічної грошової допомоги позивачу, як учаснику війни у 2007-2009 роках проведені у відповідності до їх норм. Рішення Конституційного Суду України за 2007 рік, яке за змістом ч. 3 ст. 150, ч. 2 ст. 152 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України, було прийнято поза вказаним терміном і зворотної дії в часі не має, тому відповідач діяв у відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції. Закони України про Державний бюджет на 2007-2009 роки набрали чинності, на предмет неконституційності не розглядались, відповідно до Конституції України не суперечать іншому законодавству та підлягають застосуванню, тому виплата щорічної разової допомоги за вказані роки була визначена сталою сумою, яку позивачем отримано.

Подібне не суперечить судовій практиці Вищого адміністративного суду України.

З врахуванням викладеного вище, судом першої інстанції прийнято законне рішення, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Рішення ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були наявними у матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні.

Підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1; 206, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2009 року по справі № 2а- 153/09 /0916 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.О. Яворський

Судді Я.С. Попко

ОСОБА_3