Справа № 2а-6942/09/0670
Суддя: Філіпова Т.Л.
Дата ухвалення: 2011-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"09" червня 2011 р. Справа № 2а-6942/09/0670

номер рядка статистичного звіту 12.3

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Філіпової Т.Л.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

при секретарі Сидоруку Р.М.

за участю представників сторін:

від позивача, ОСОБА_2, ОСОБА_3

від УМВС, ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "04" грудня 2009 р. у справі № 2а-6942/09/0670 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, за участю третьої особи на стороні відповідача начальника управління МВС України в Житомирській області про поновлення на посаді, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та 5000,00 грн. моральної шкоди ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати наказ начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області генерал-майора міліції ОСОБА_6 від 11 вересня 2009 року № 360 о/с про звільнення його з органів внутрішніх справ, поновити його на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби взводу ДПС № 2 роти ДПС (для обслуговування доріг державного значення) при УМВС, стягнути на його користь - 1700,00 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 20 квітня та 10 серпня 2009 р. він не вчиняв жодних дій що дискредитували звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, не порушував вимоги Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ та не використовував своє службове становище у цивільно-правових відносинах, а у вчиненому 08 лютого 2009 року правопорушенні, що виразилось у незаконному отриманні грошової винагороди від гр. ОСОБА_7 він щиро розкаявся, вину свою визнав, та поніс заслужене дисциплінарне покарання, а отже вдруге накладати дисциплінарне стягнення за проступок, вчинений 8 лютого 2009 року, є протиправним. Також зазначав, що незаконне звільнення з роботи завдало йому значних моральних страждань, позбавило можливостей реалізації своїх професійних знань і умінь, потягнуло погіршення відносин з колегами по колишній роботі, а також близькими оточуючими людьми, перед якими йому прийшлось неодноразово виправдуватись та доводити, що не він є правопорушником, який заслуговує крайніх заходів дисциплінарного впливу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04.12.2009 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано п.1 наказу начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 11 вересня 2009 року № 360-о/с із змінами, внесеними наказом №492-о/с від 30 листопада 2009 року.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді інспектора дорожньо - патрульної служби взводу ДПС №2 роти ДПС (для обслуговування доріг державного значення) м.Житомира при УМВС України в Житомирській області з 22 вересня 2009 року.

Стягнуто з управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на користь ОСОБА_2 4334,04 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області на користь ОСОБА_2 1000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись з ухваленою судом першої інстанції постановою, ОСОБА_5 Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області подало апеляційну скаргу, вважає постанову такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також суд неповно з'ясував та дослідив всі обставини по справі, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ. 13 серпня 2009 року ОСОБА_8 звернувся до начальника УМВС України в Житомирській області зі скаргою на неправомірні дії інспектора дорожньо - патрульної служби взводу ДПС № 2 роти ДПС (для обслуговування доріг державного значення) м. Житомира при УМВС України в Житомирській області сержанта міліції ОСОБА_2 (а.с.47). На підставі вказаної скарги ОСОБА_8 УМВС України в Житомирській області була проведена службова перевірка, за результатами якої було встановлено допущення ОСОБА_2 вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, порушення вимог Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ, використання свого службового становища у цивільно-правових відносинах, незаконного отримання грошової винагороди від гр. ОСОБА_7В.(а.с.44-46)

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, (далі Дисциплінарний статут), на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області генерал-майора міліції ОСОБА_6 від 22 вересня 2009 року № 384 о/с позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановлянням на військовий облік) за п. 66 (як особу, що скоїла вчинок, який дискредитує звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с.10). Підставою для винесення вказаного наказу став оспорюваний позивачем наказ начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області генерал-майора міліції ОСОБА_6 від 11 вересня 2009 року № 360 о/с яким його було звільнено з органів внутрішніх справ за допущення вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, порушення вимог Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ, використання свого службового становища у цивільно-правових відносинах, незаконного отримання грошової винагороди від гр. ОСОБА_7В.(а.с.8-9).

Згідно з п.1 ст. 14 Дисциплінарного статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 552 від 06.12.1991 року "Про заходи по зміцненню законності в діяльності органів внутрішніх справ", (далі Інструкція) підставами для проведення службового розслідування є заяви, скарги та листи громадян. Однак в порушення вказаних норм відповідачем була призначена і проведена службова перевірка, а не службове розслідування (а.с.43).

Крім того, згідно з п. 15 Інструкції особа, у відношенні якої проводиться службове розслідування, має право: давати усі та письмові пояснення, заявляти клопотання, надавати докази по суті досліджуваних обставин; заявляти відводи у відношенні працівника, який проводить службове розслідування, подавати скарги на його дії та рішення; знайомитись по закінченню службового розслідування з затвердженим висновком, а з дозволу керівника, що призначив службове розслідування, з матеріалами перевірки в частині яка його стосується, якщо це не суперечить вимогам про збереження державної таємниці; оскаржувати затверджений висновок службового розслідування у порядку, встановленому Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України. Проте, такими правами позивач скористатися не зміг, оскільки, як це видно з матеріалів перевірки, його не було ознайомлено ні з висновком, ні з самими матеріалами службової перевірки.

Також відповідно до п. 10 Інструкції, при проведенні службового розслідування повному, об'єктивному і всесторонньому дослідженню підлягають: подія порушення (час, місце, спосіб і інші обставини); наявність вини працівника органів внутрішніх справ в скоєнні порушення, мета та мотиви порушення; обставини, що впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як пом'якшувальні, так і обтяжуючі його відповідальність; характеристика особи, що скоїла порушення (відношення до служби, поведінка до порушення); причини та умови, що сприяли скоєнню порушення; характер та розміри нанесених порушенням збитків. Однак у висновках службової перевірки зазначено тільки обтяжуючі обставини а саме те, що ОСОБА_2 в 2009 році притягувався до дисциплінарної відповідальності за незаконне отримання грошової винагороди від гр.ОСОБА_7 але не зазначено те, що у 2009 році він також був нагороджений грамотою Житомирської обласної ради за сумлінне виконання службових обов'язків, високий професіоналізм та з нагоди 12-ої річниці створення служби Державтоінспекції МВС України (а.с.24).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування, а сама перевірка була проведена не повно, не об'єктивно та з порушенням норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з п. 8 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться: за станом здоров'я - відповідно до висновків військово-лікарської комісії; у зв'язку із скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі; за власним бажанням - при наявності причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків; у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства, відомства (організації, установи); за службовою невідповідністю; у разі скоєння злочину, після набрання законної сили обвинувальним вироком суду; через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку. Отже Положенням встановлено виключні підстави, згідно з якими відбувається дострокове звільнення зі служби.

Підставою для звільнення позивача зі служби, як це вбачається з наказу начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області генерал-майора міліції ОСОБА_6 від 22 вересня 2009 року № 384 о/с, який ґрунтується на матеріалах службової перевірки та направленої до прокуратури Житомирського району, стало вчинення ОСОБА_2 вчинку, який дискредитує звання рядового і начальницького складу. Проте, постановою помічника прокурора Житомирського району юриста 2 класу ОСОБА_9 від 11 вересня 2009 року було відмовлено в порушені кримінальної справи відносно ОСОБА_2 у зв'язку із відсутністю в його діях складу злочину (а.с.15-17).

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кримінально - процесуального кодексу України, якщо в результаті перевірки заяви чи повідомлення, що надійшли, не встановлено підстав для порушення кримінальної справи, але матеріали перевірки містять дані про наявність у діянні особи адміністративного або дисциплінарного проступку чи іншого порушення громадського порядку, прокурор, слідчий, орган дізнання, суддя вправі, відмовивши в порушенні кримінальної справи, надіслати заяву або повідомлення на розгляд громадській організації, службі у справах дітей, трудовому колективу або власнику підприємства, установи, організації чи уповноваженому ним органу для вжиття відповідних заходів впливу або передати матеріали для застосування в установленому порядку заходів адміністративного стягнення.

Посилання начальника УМВС України в Житомирській області в наказі від 22.09.2009 року № 384 о/с на вчинення позивачем вчинку, який дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, на порушення вимог Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ та на використання свого службового становища у цивільно-правових відносинах, є безпідставними, оскільки прокуратурою Житомирського району не було встановлено ні факту вчинення злочину, ні факту адміністративного чи дисциплінарного проступку.

Наказом №492-о/с від 30 листопада 2009 року було внесено зміни до пункту 1 наказу начальника УМВС України в Житомирській області від 11.09.2009 року № 360 о/с (а.с. 81). Відповідно до вказаних змін ОСОБА_2 був звільнений з органів внутрішніх справ за допущення вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, порушення вимог Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ, використання свого службового становища у цивільно-правових відносинах.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 квітня 2009 року та 10 серпня 2009 року ОСОБА_2 не перебував на службі та не виконував службові обов'язки, в матеріалах службової перевірки відсутні докази, які б підтверджували факт погрози ОСОБА_8, прокуратурою Житомирського району не було встановлено факту вчинення вчинку що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення вимог Етичного кодексу працівника органів внутрішніх справ та використання свого службового становища у цивільно-правових відносинах.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позов в частині визнання протиправним та скасування п. 1 наказу начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області генерал-майора міліції ОСОБА_6 від 11 вересня 2009 року № 360 о/с, із змінами, внесеними наказом №492-о/с від 30 листопада 2009 року, є обґрунтований та підлягає задоволенню, а позивач підлягає поновленню на посаді.

Крім цього, одночасно з вирішенням питання про поновлення на посаді, суд вирішує питання щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Оскільки відсутнє спеціальне законодавство, яке регулює питання щодо оплати за час вимушеного прогулу працівників міліції, суд першої інстанції обґрунтовано застосував загальне законодавство з цього питання - Кодекс законів про працю України, відповідно до якого на відповідача покладається обов'язок оплатити працівнику час вимушеного прогулу, а також визначив розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з юридичною оцінкою суду першої інстанції і в частині вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки звільнення зі служби слід вважати обставиною, що призводить до значного негативного емоційного навантаження, яке, у свою чергу, спричиняє дезорганізацію особистого життя, втрату усталених зв"язків з оточенням, інші небажані наслідки. Водночас, відшкодування моральної шкоди має бути співрозмірним, а відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається. Тому, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 160,195,196,198,200,205,206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2009 року у справі №2а-6942/09/0670 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.Л. Філіпова

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Шиманський Роман Васильовчи вул. Гоголя, 21, кв. 59,Житомир,10012

3- відповідачу ОСОБА_5 Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Старий бульвар, 5/37,Житомир,10008

4 - третя особа начальник управління МВС України в Житомирській області ОСОБА_6 В.П. Старий бульвар, 5/37,Житомир,10008