Справа № 2а-3856/08/1370
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2011-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.11 № 39838/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Багрія В.М., Заверухи О.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10.06.2009 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профліга» ТА Приватного підприємства «ГеоПолюс» про стягнення коштів до бюджету, -

ВСТАНОВИЛА :

В жовтні 2008 року Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова звернулась до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профліга» ТА Приватного підприємства «ГеоПолюс» про стягнення коштів до бюджету в розмірі 94213689 грн.

Позивач в позовній заяві вважає, що договір укладений між відповідачами вчинено з метою приховання від сплати податків, а отже є таким, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства та одночасно порушує публічний порядок і, згідно ст.228 ЦК України. У зв'язку з наведеним, на підставі ст. 208 ГК України, позивач просить стягнути з ПП «ГеоПолюс» 94213689 грн. 27 коп.

Оскаржуваною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10.06.2009 року адміністративний позов Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профліга» ТА Приватного підприємства «ГеоПолюс» про стягнення коштів до бюджету залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену ухвалу скасувати, якою змінити ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10.06.2009 року та витребувати у Прокуратури Львівської області документи, які вимагав суд першої інстанції своєю ухвалою від 04.10.2009 року, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо:

позовну заяву подано особою, яка не має адміністративної процесуальної

дієздатності;

позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на

ведення справи;

у провадженні цього або іншого адміністративного суду є адміністративна справа

про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин або без

повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про

розгляд справи за його відсутності;

надійшло клопотання позивача про відкликання позовної заяви;

особа, яка має адміністративну процесуальну дієздатність і за захистом прав,

свобод чи інтересів якої у випадках, встановлених законом, звернувся орган або інша

особа, заперечує проти адміністративного позову і від неї надійшла відповідна заява;

провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не

відповідає вимогам статті 106 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк,

встановлений судом;

позивач до закінчення судового розгляду залишив судове засідання без поважних

причин і не звернувся до суду із заявою про судовий розгляд за його відсутності.

Апелянт зазначає, що жодної із підстав перелічених у статті 155 КАС України ДПІ у Сихівському районі м. Львова при подачі позовної заяви та при розгляді даної справи у суді першої інстанції не порушено.

Суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі покликається на те, що ДПІ у Сихівському районі м. Львова не надано доказів, якими податковий орган обґрунтовує свої позовні вимоги, однак суду було представлено листи скеровані на адресу СВ ПМ ДПА у Львівській області, з яких вбачалося, що витребовувані судом документи, представити не можливо, оскільки останні вилучені прокуратурою Львівської області.

З наведеного можна зробити висновок, що суд першої інстанції повинен був в силу ч. 5 ст. 71 КАС України витребувати дані документи безпосередньо в прокуратури Львівської області.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова суд першої інстанції виходив з того, що з врахуванням положень ч. 1 ст.71 та ст.106 КАС України, ухвалою від 04.06.2009 року розгляд справи відкладено до 12 год. 30 хв. 10.06.2009 року, надавши можливість позивачу до наступного судового засідання усунути недоліки позовної заяви шляхом подання первинних бухгалтерських документів (накладні, розрахункові документи тощо) в підтвердження вчинення господарських зобов'язань, які лягли в основу, висновків органу державної податкової служби про недійсність таких та стягнення коштів, сплачених за ними, в дохід бюджету. Оскільки позивач у встановлений судом строк недоліків позовної заяви не усунув,

суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 155

КАС України.

Такі висновки не відповідають нормам матеріального та процесуального права та є не вірними.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2009 року розгляд справи за позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профліга» ТА Приватного підприємства «ГеоПолюс» про стягнення коштів до бюджету відкладено до 12 год. 30 хв. 10.06.2009 року, надавши можливість позивачу до наступного судового засідання усунути недоліки позовної заяви шляхом подання первинних бухгалтерських документів (накладні, розрахункові документи тощо) в підтвердження вчинення господарських зобовязань, які лягли в основу висновків органу державної податкової служби про недійсність таких та стягнення коштів, сплачених за ними, в дохід бюджету.

Оскільки позивач у встановлений судом строк недоліків позовної заяви не усунув,

суд першої інстанції позовну заяву Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова залишив без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи є протокол обшуку від 17.12.2008 року та лист про надання інформації від 10.02.2009 року за № 769/16-51, з яких вбачається, що всі документи фінансово-господарської діяльності ТзОВ «Профліга» та ПП «ГеоПолюс» вилучено працівниками податкової міліції.

Відповідно до ч. 5 ст. 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи..

Крім того, згідно ч. 4 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали, а ч. 5 зазначеної статті регламентує, що суд може збирати докази з власної ініціативи.

В адміністративному судочинстві позивачем, як правило, є фізична чи юридична особа, а основна частина доказів у справі акумулюється у відповідача - суб'єкта владних повноважень, адже вирішуючи те чи те питання суб'єкт владних повноважень збирає цілу низку матеріалів. Отож особа перебуває у гіршому становищі щодо можливості збору і подання доказів порівняно із суб'єктом владних повноважень. До того ж, необізнаний у бюрократичному механізмі громадянин погано орієнтується у тому, які докази можуть підтвердити обставини, на які він посилається. Тому суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача.

У разі невиконання цього обов'язку суд своєю ухвалою витребовує названі документи та матеріали (частина четверта зазначеної статті). Невиконання ухвали про витребування доказів може мати наслідком застосування такого заходу процесуального примусу, як тимчасове вилучення доказів для дослідження судом (стаття 271 КАСУ). Якщо ж суб'єкт владних повноважень не надає наявні у нього докази, на які сам посилається на підтвердження своєї позиції, тоді суд вирішує адміністративну справу на основі доказів, що є у ній (частина шоста зазначеної статті).

Принцип офіційності в адміністративному судочинстві обумовлює низку особливостей у процесі доказування. Суд не є пасивним спостерігачем за тим, що подають особи, які беруть участь у справі, на обґрунтування своїх вимог. Тягар збору доказів на відміну від цивільного судочинства лежить не лише на сторонах.

Суд, щоб правильно встановити фактичний бік справи, наділено повноваженням як за клопотанням особи, яка бере участь у справі, так і з власної ініціативи збирати докази (частини третя, п'ята зазначеної статті). Особа може заявити клопотання про витребування доказів, якщо не може самостійно надати докази. Щоб клопотання було задоволено, їй слід зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані (причини мають бути лише поважними), та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази відповідною ухвалою, що надсилається особам, у яких знаходиться доказ.

Частина шоста зазначеної статті спрямована на дисциплінування осіб, які беруть участь у справі. Суд не може ухвалювати свої рішення на основі припущень. Тому якщо особа стверджує про певну обставину, вона має довести це доказами. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів і не зобов'язаний проявляти будь-яку ініціативу.

Тобто, враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що можливості в наданні первинних бухгалтерських документів (накладні, розрахункові документи тощо) в позивача не було, що підтверджується протокол обшуку від 17.12.2008 року та лист про надання інформації від 10.02.2009 року за № 769/16-51, з яких вбачається, що всі документи фінансово-господарської діяльності ТзОВ «Профліга» та ПП «ГеоПолюс» вилучено працівниками податкової міліції, а тому суд наділений повноваженнями згідно ч. 4 ст. 71 КАС України щодо витребування названих документів та матеріалів, оскільки останні вилучені та знаходяться в податкової міліції.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова задоволити частково.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10.06.2009 року у справі № 2а-3856/08 скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В.Ніколін

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_1