Справа № 2а-35/11
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2011 р. < Текст >Справа № 56818/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Святецького В.В.,

суддів: Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Ливак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області на постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмову перерахунку пенсії по інвалідності та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ :

20 жовтня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області про перерахунок пенсії та зобовязання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивує тим, що він є інвалідом 3 групи, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, що підтверджується відповідним посвідченням, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, що віднесені до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія для інвалідів 3-ї групи у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6-ти мінімальних пенсій за віком по 3-ій групі інвалідності Однак, відповідач в порушення норм закону нараховував та виплачував їй пенсію у меншому розмірі.

В позовній заяві позивач просить: визнати дії управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області про відмову у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 недоплаченої пенсії з 01.02.2009 року, згідно ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неправомірними та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату пенсії з відповідно до ст.ст. 50,54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду 3-ї групи з 01.02.2009 року.

Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2011 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі в перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у відповідності до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Іванно-Франківської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної і додаткової пенсії інваліда ІІІ групи, щодо якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, згідно ст.ст. 50, ч.4 ст.54, ч.3ст. 67Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.02.2009 року, виходячи із розміру 6 мінімальних пенсій за віком, державної пенсії та додаткової пенсії у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному Законом України про державний бюджет України на відповідні роки з 01.02.2009 р. з врахуванням проведених виплат.

Постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2011 року оскаржив відповідач, подавши через суд першої інстанції апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області зазначає, що постанова є безпідставною і необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі. Зокрема на те, що положення ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо мінімального розміру пенсії за віком не застосовується при призначенні пенсії за ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок від Чорнобильської катастрофи». Відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» пенсії призначені відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок від Чорнобильської катастрофи». Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у повному обсязі заявлених позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити частково з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що він є інвалідом 3-ї групи захворювання, повязане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, а тому відповідач зобовязаний провести перерахунок його пенсії відповідно до ст. ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6-ти мінімальних пенсій за віком по 3-ій групі інвалідності.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), особам віднесеним до I категорії, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою у розмірі 50% відповідно мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до обґрунтованого висновку, що при розрахунку основної та додаткової пенсій позивача, передбачених ст.ст. 50,54 Закону України застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком, а не положення постанов Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в якій зазначається, що мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла до висновку, що положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, однак за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком, подібне не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

З наведеного вбачається, що дія ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є чинною, жодним нормативно правовим актом не обмежена, а тому судова колегія приходить до переконання про необхідність частковому задоволенню позовних вимог.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти дише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом із тим, при вирішенні адміністративного позову позивача щодо проведення перерахунку пенсії за період з 1 лютого 2009 року по 19 квітня 2010 року, судом першої інстанції безпідставно не враховано того, що згідно із ч.2 ст. 99 КАС України у редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції).

З урахуванням наведеного та фактичної дати звернення позивача за захистом своїх порушених прав, виходячи із передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог з 1 лютого 2009 року по 19 квітня 2010 року слід залишити без розгляду.

Достатніх поважних причин, які б позбавляли можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав позивачем не наведено, а висновок суду про те, що відповідно до ч. 2 ст. 87 «Про пенсійне забезпечення» виплати пенсій не можуть бути обмежені будь-якими строками, на думку колегії суддів, є безпідставним.

За таких обставин та з урахуванням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, вимоги позивача слід задовольнити з 20 квітня 2010 року.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти дише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області задоволити частково.

Скасувати постанову Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11.03.2011 року у справі №2а-35/11/0905 та прийняти нову постанову, якою позов задоволити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог з 1 лютого 2009 року по 19 квітня 2010 року - залишити без розгляду.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області в перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Городенківському районі Івано-Франківської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної і додаткової пенсії інваліда III групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, згідно ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 20 квітня 2010 року, виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком, державної пенсії та додаткової пенсії у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та проведених виплат.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_2