Справа № 2-а-513/11
Суддя: Теренчук Ж. В.
Дата ухвалення: 2011-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 2-а-513/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2011 року суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Ж.В., розглянувши в порядку скороченого провадження ст.183-2 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області про визнання дій протиправними та зобов'язання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу "дітям війни",

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на її користь недоплачену їй, як Дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 30 вересня 2010 року по день винесення рішення по справі, вказуючи, що вона належить до соціальної групи Дітей війни та відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнимає право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У порушення закону відповідач перерахунок пенсії не здійснив, тому позивач звернулась до суду за захистом своїх законних прав та інтересів, просить задовольнити їй позовні вимоги, та зобовязати відповідача, а саме Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі нарахувати та виплатити їй, як Дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу.

Відповідач позов не визнав, надав на адресу суду заперечення, в яких зазначив, що дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року був звужений обсяг виплат соціальної допомоги дітям війни. Тому Пенсійний фонд діяв в межах своїх повноважень, наданих йому законами України та відповідними підзаконними актами. Також відповідач вказував на те, що фінансування виплат по Закону України „Про соціальний захист дітей війни проводиться з Державного бюджету України, а не з Пенсійного Фонду, а бюджетне законодавство не передбачило видатків на виплату допомоги дітям війни, тому в діях Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області порушень законодавства не вбачає. Враховуючи вищенаведене просили відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи в порядку ст.183-2 КАС України, суд визнає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про соціальний захист дітей війни дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до статті 1 Закону України № 2195-ІУ від 18 листопада 2004 року Про соціальний захист дітей війнивідноситься до категорії дитина війни.

Оскільки позивач має правовий статус дитини війни, то на нього розповсюджуються всі пільги та гарантії, передбачені Законом України Про соціальний захист дітей війни, зокрема й право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року N 2195-IV.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" N2195-IV від 18.11.2004 року (набрав чинності з 01.01.2006 року) зі змінами на 09.07.2007 рік, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 41 розділу 11 Закону України Про державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українич.1 ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнибула викладена в новій редакції, згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українирозділ ІІ цього Закону, яким, зокрема, внесено зміни до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, мала набирала чинності з 01.01.2008 року.

Рішенням Конституційного суду України по справі N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 41 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актівЗакону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українибули визнані неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення.

При цьому у п.6 Конституційний Суд України зазначив, що рішення у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, визнаних неконституційними.

Виходячи з того, що редакція ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 01 січня 2008 року втратила свою чинність з дня прийняття рішення Конституційним судом України по справі N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, то з 22 травня 2008 року відновилася попередня редакція цієї статті, а також право позивача на нарахування підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 52 Закону України Про державний бюджет України на 2010 рікпрожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлений в 2010 році у розмірі: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня 734 гривень.

Таким чином з урахуванням вищенаведених доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а саме суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобовязати його здійснити нарахування та виплату позивачу надбавки, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період з 30 вересня 2010 року по день винесення рішення по справі..

Керуючись ст.ст. 8,19,22 Конституції України, ст.ст.1, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 2, 6-14, 71, 89, 158-163, 167, 183-2,186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області про зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу „дітям війни задовольнити.

Визнати противоправними дії Управління пенсійного фонду України у Роздільнянському районі Одеської області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни в розмірі меншому, ніж встановлено ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за період з 30 вересня 2010 року по день винесення рішення по справі відповідно до чинного закону України Про соціальний захист дітей війни.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення. Строк для подання апеляційної скарги стороною обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2