Справа № 552/3088/15-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 р. Справа № 552/3088/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві на постанову Київського районного суду м. Полтави від 13 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

В с т а н о в и л а:

02.06.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП № 45434287 від 19.02.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неправомірність оскаржуваної постанови, оскільки старшим державним виконавцем не вжито усіх дій, передбачених чинним законодавством для забезпечення виконання судового рішення.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 13 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано такою, що не відповідає вимогам законодавства та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дрібиги Ю.А. від 19 лютого 2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 45434287 з виконання виконавчого листа, виданого Київським районним судом міста Полтави.

Судове рішення мотивовано посиланням на необґрунтованість рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, оскільки такий висновок, зокрема, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, а також зазначено, що відсутність відповідного фінансування не є поважною причиною для невиконання судового рішення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві (далі - УПФУ Київського району в м. Полтаві), посилаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана постанова має бути змінена відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з наступних підстав.

За приписами ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення (ч. 1 ст. 75).

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом (ч. 2 ст. 75).

Законом України від 05.06.2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» закріплено процедуру виконання рішень національних судів, ухвалених після набуття цим Законом чинності (з урахуванням внесених 19.09.2013 року змін до Закону - ухвалених до 01.01.2013 року) і виконання яких гарантується державою.

03.09.2014 року з метою реалізації пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 440 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою».

Зазначений Порядок передбачає процедуру інвентаризації та погашення заборгованості боржниками, статус яких визначений ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», за рішеннями судів, у тому числі за рішеннями, які носять зобов'язальний характер.

Таким чином, при виконанні боржником, якого судовим рішенням зобов'язано вчинити дії щодо виплати коштів, вимог абзацу 3 п. 14 постанови Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року, виконання судового рішення може бути проведено без участі боржника.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дрібної Ю.А. від 13.11.2014 року відкрито виконавче провадження (реєстраційний номер виконавчого провадження: 45434287) про примусовому виконанню виконавчого листа № 552/881/14-а, виданого 03.11.2014 року Київським районним судом м. Полтави про зобов'язання УПФУ Київського району в м. Полтаві провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії по інвалідності та додаткової пенсії відповідно до статті 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії, встановленої ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 01.01.2014 року (а.с. 52-53).

Постановою того ж державного виконавця від 19.02.2015 року виконавче провадження закінчено з підстав, встановлених п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

За матеріалами справи встановлено, що на вимогу державного виконавця щодо самостійного виконання у 7-денний строк судового рішення 22.12.2014 року УПФУ Київського району в м. Полтаві на адресу органу державної виконавчої служби направлена копія розпорядження про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с. 54-56).

Дана обставина виключає можливість вирішення органом державної виконавчої служби питання щодо передачі виконавчого документу (рішення суду) до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, оскільки згідно із положеннями абзацу 3 п. 14 постанови Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року до рішень зобов'язального характеру додаються оригінали документів про здійснення нарахування виплат за цим рішенням, підписані уповноваженою особою і завірені гербовою печаткою, тобто до державної виконавчої служби пенсійний орган зобов'язаний направити саме оригінал розрахунку, підписаний уповноваженою особою і завірений гербовою печаткою.

Разом з тим, ця обставина, як і посилання УПФУ Київського району м. Полтави на відсутність відповідного фінансування, не може вважатися обґрунтованою підставою для прийняття відповідачем рішення про закінчення виконавчого провадження.

Оскільки Пенсійний фонд України, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року № 280, є центральним органом виконавчої влади, виконання судових рішень, по яких вказаний орган є боржником, здійснюється відповідно до Закону України від 05.06.2012 року № 4901, постанови Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року та постанови Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується із загальним висновком суду першої інстанції про незаконність оскаржуваної постанови.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що обґрунтування, наведене судом щодо неможливості посилання державним органом при виконанні судових рішень на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, не стосуються питання звільнення пенсійного органу від виконання судового рішення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 201 КАС України встановлено, що підставами зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Приходячи до висновку про необхідність зміни судового рішення, колегія суддів зазначає про хибність висновків суду першої інстанції, наведених в обґрунтування прийнятого рішення, у зв'язку з чим це обґрунтування підлягає виключення із його мотивувальної частини, і зазначає про те, що вищезазначені норми матеріального права залишені судом поза увагою.

Доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Описку, допущену судом в написанні прізвища державного виконавця, суд першої інстанції не позбавлений можливості виправити в порядку, передбаченому ст. 169 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 185, 195, 196, 199 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206, 254, 259 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 13 липня 2015 року - змінити, виключивши із її мотивувальної частини мотиви, наведені судом в обґрунтування прийнятого рішення.

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Полтави від 13 липня 2015 року - залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 31 серпня 2015 року