Справа № 804/9448/15
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 р. Справа № 804/9448/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши у місті Дніпропетровську у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2015 р. управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (надалі - позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (надалі - відповідач) в якому просить стягнути борг по несвоєчасно повернених сум пенсійних виплат у розмірі 1105,77 грн. та штраф у розмірі 1160,13 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2015 р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що відповідач неправомірно та безпідставно не повернув позивачу коштів Пенсійного фонду, які були перераховані позивачем у відповідності до укладеного між ним та банком адміністративного договору від 26.02.2010 р., що є порушенням умов означеного договору (розділу ІІІ ст.6 параграфу 1 договору).

Позивач у судове засідання не з'явився. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження та заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Частиною 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» 26.02.2010 р. було укладено Договір про виконання Банком функцій виплати пенсій та грошової допомоги, передбачених Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596.

Даний договір укладений на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. №1596 «Про заходи щодо виконання статті 3 Указу Президента України від 04.07.1998 року №734».

Надалі вказаний Договір був пролонгований на тих же умовах.

Відповідно до зазначеного договору сума належної ОСОБА_3 пенсії перераховувалась на поточний рахунок, який відкритий у філії відповідача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 помер.

05.05.2015 р. - 07.05.2015 р. позивачем було проведено перевірку своєчасності та повноти зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів та повернення їх у разі невиплати на рахунок управління за період з 01.07.2014 р. по 31.12.2014 р. (Акт №2 від 07.05.2015 р.).

На підставі письмових розпоряджень управління про повернення коштів в сумі 11589,18 грн., відділенням банку повернуто 10483,41 грн. без зарахування на карткові рахунки, різницю в сумі 1105,77 грн. було зараховано на картковий рахунок НОМЕР_1 (ОСОБА_3.) та не повернено в повному обсязі на банківський рахунок Пенсійного фонду.

Даною перевіркою встановлено нецільова використання коштів Пенсійного фонду України, а саме згідно розпорядження управління про повернення коштів в сумі 1160,13 грн. від 06.11.2014 р. №3405/02-06, банком було частково та не своєчасно повернено суму пенсійної виплати у розмірі 54,36 грн. На час перевірки остаточна сума не повернення пенсійної виплати на рахунок УПФУ складає 1105,77 грн.

Згідно ч.11 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розділу III ст. 6 параграфу 1 Договору від 26.02.2010 р. у разі несвоєчасного повернення сум пенсійних виплат на установу Банку накладається штраф у вищезазначеному випадку у розмірі 1160,13 грн.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з Банка 2265,90 грн.

З огляду на викладене суд зазначає наступне.

Згідно п.14 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний договір - дво- або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

Суд зазначає, що договір від 26.02.2010 р. є адміністративним договором, оскільки є двосторонньою угодою, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке у даному випадку є суб'єктом владних повноважень, задля здійснення владних управлінських функцій якого укладено зазначений договір.

Згідно п.4 ч.2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори щодо виникають з приводу укладення, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.

На підставі викладеного даний спір підсудний Дніпропетровському окружному адміністративному суду з урахуванням предметної та територіальної підсудності.

Відповідно до п.2 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банківських установах, затвердженого Постановою КМУ № 1596 від 30.08.1999 р., (надалі - Порядок) виплата пенсій та грошової допомоги згідно з цим Порядком здійснюється через поточні рахунки, що відкриваються у банках.

Установи уповноважених банків здійснюють відкриття поточних рахунків, проводять операції із зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки відповідно до цього Порядку, угод, укладених ними з управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, управліннями праці та соціального захисту населення райдержадміністрацій, виконкомів міських, районних у місті рад або центрами з нарахування і виплати пенсій та допомоги - у регіонах, де функціонують такі центри.

Відповідно до п.13 Порядку у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії та грошової допомоги, уповноважений банк зобов'язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, і зробити відповідну помітку у Примірнику списку на зарахування пенсій та допомоги, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду або органу праці та соціального захисту населення.

Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

Порядком передбачено обов'язок уповноваженого банку щодо повернення зарахованих на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотків грошових коштів, лише у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії.

Пунктом 4 ст. 8 Договору від 26.02.2010 р. передбачено, що суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи Банку повертають відповідно органам Фонду, за їх письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

Отже, сторонами у Договорі від 26.02.2010 р. визначено додаткові підстави для повернення коштів установами відповідача позивачу ніж ті, що встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596.

Такими підставами є: 1) наявність коштів на поточному рахунку пенсіонера; 2) надходження повідомлення про смерть пенсіонера (одержувача коштів); 3) надходження письмового розпорядження. За наявності всіх вказаних вище підстав відповідач повинен повернути позивачу суму пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками.

Встановлено, що позивачем 06.11.2014 р. було складено розпорядження №3405/02-06 про повернення пенсії за листопад 2014 р. померлого пенсіонера ОСОБА_3 в сумі 1160,13 грн. з карткового рахунку НОМЕР_1.

За поясненнями позивача Банком було отримано вказане розпорядження 10.11.2014 р., проте матеріали справи не містять такого підтвердження. Дата та підпис на супровідному листі не можуть слугувати беззаперечними доказами отримання відповідачем розпорядження.

Згідно виписки з особового рахунку пенсіонера ОСОБА_3 25.11.2014 р. було зараховано пенсію в сумі 1160,13 грн.

За даними відповідача, повідомлення про смерть ОСОБА_3 надійшла до установи Банку 26.11.2014 р.

На особовому рахунку пенсіонера ОСОБА_3 станом на момент отримання інформації про смерть пенсіонера знаходилась сума 54,36 грн., яка і була повернута позивачу.

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч. 1 ст.1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку у банку на умовах, погоджених сторонами.

У відповідності до ч. 5 ст.2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Положеннями пп. 1.4, 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 року передбачено, що власником рахунку в банку є особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому.

Крім того, згідно вказаної Інструкції, стягувачами, що мають право ініціювати списання коштів з рахунків клієнтів без їх відома, є органи державної виконавчої служби (на підставі виконавчих документів, установлених законами України) та органи державної податкової служби (щодо стягнення податкового боргу, простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою чи територіальною громадою).

Відповідно до пп. 1.3, 1.39, 1.40. ст. 1, п. 7.1.2 ст. 1 та ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» грошові кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність отримувача; примусовим списанням є списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом; стягувачем вважається особа, яка може бути ініціатором переказу коштів рахунка платника на підставі виконавчих документів, визначених законом; банк на договірній основі повинен здійснювати зберігання коштів на поточному рахунку, проводити розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Обмеження прав клієнта щодо розпорядження новими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України).

Положеннями п. 22.9 ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим (о банком кредиту, у разі недостатності на рахунку платника коштів для виконання у повному обсязі рахункового документа стягувача на момент його надходження до банку платника цей банк здійснює часткове виконання цього розрахункового документа шляхом переказу суми коштів, що знаходиться на рахунку платника, на рахунок отримувача.

Виходячи з викладеного вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» не є власником коштів, перерахованих Фондом. Банк зобов'язаний зарахувати відповідні суми на особові карткові рахунки одержувачів і за невиконання цього обов'язку Банк несе відповідальність, передбачену ст.6 Договору. Саме одержувачі є власниками коштів, перерахованих Фондом і Банк не має права ними розпоряджатись без згоди і розпоряджень власників.

Відсутність грошових коштів на поточному рахунку померлого пенсіонера на час повідомлення УПФУ позбавляє можливості повернути такі кошти, а також виключає можливість накладення на відповідача штрафу за несвоєчасне повернення коштів.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 27.08.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун