Справа № 760/5781/15-а
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-229/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суд м. Києва Г.О. Козленко, розглянувши у скороченому провавдженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1, звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача та просив визнати дії управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва щодо відрахування з пенсії ОСОБА_1 податків і зборів, встановлених Законами України, які не мають зворотної сили; зобов'язати УПФУ в Солом'янському районі м. Києва здійснити перерахунок сум пенсії з урахуванням безпідставно стягнутих податків з 01.07.2014 по 01.01.2015 та з 01.01.2015 по час прийняття судового рішення у цій справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, інвалідом II групи з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС перебуває на обліку УПФУ в Солом'янському районі м. Києва та за даними пенсійної справи з 02.11.2000 відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України» отримує пенсію за віком у розмірі 16977,40 грн. (довічно). Посилається на ч.4 ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1999 року № 1788-ХІ1 (з подальшими змінами та доповненнями), згідно якого пенсії не підлягають оподаткуванню». У той же час, з 01.07.2014 по 01.01.2015 УПФУ в Солом'янському районі м. Києва нараховувало ОСОБА_1 до виплати пенсію у розмірі 15930,79 грн, а з 01.01.2015 і до теперішнього часу нараховує - 14721,87 грн щомісячно. На звернення позивача від 06.02.2015 УПФУ в Солом'янському районі м. Києва повідомило, що з 01.07.2014 набули чинності зміни до Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-V1 2755-VІ (з подальшими змінами) в частині податку на доходи фізичних осіб, передбачені прийнятим Верховною Радою Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014. Зокрема, згідно підпункту 164.2.19 ПК України суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять тисяч гривень на місяць, - у частині такого перевищення, а також пенсій і іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати (дані зміни вступили в силу з 01.07.2014)». Отже, з 01.07.2014 по 01.01.2015, з суми перевищення 10000 грн (на місяць) пенсії позивача, УПФУ в Солом'янському районі м. Києва, як податковий агент, утримував податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15%, тобто: (16977,40 грн - 10000 грн) 15 % = 1046,61 грн, а до виплати нараховував 15930,79 грн. Далі зі змісту згаданого повідомлення вбачається, що ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів, щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 були внесені зміни щодо оподаткування пенсій, згідно яких з 01.01.2015 запроваджується утримання податку з пенсій (з урахуванням індексації) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Отже, з 01.01.2015 УПФУ в Солом'янському районі м Києва, як податковий агент, з пенсії ОСОБА_1 в розмірі 16977,40 грн на теперішній час утримує щомісяця: податок для суми 12180,00 грн (10 мінімальних зарплат -15% (1827,00 грн.); податок для суми 1143,40 грн - 20% (228,68 грн); військовий збір з суми 13323,40 - 1,5% (199,85грн), а до виплати нараховує 14721,87 грн. Вважає, що Пенсійний фонд України в Солом'янському районі м. Києва, в конкретному випадку з позивачем, в супереч ст.ст.19, 58 Конституції України, з порушенням ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» безпідставно застосував, і дотеперішнього часу застосовує, Закони України, які не мають зворотної сили. Зазначив, що з липня 2014 року по грудень 2014 року з пенсії позивача щомісяця незаконно було відраховано 6279,66 грн (1046,61 *6 = 6279,66), а з 01.01.2015 і по теперішній час відраховується 2055,68 грн щомісяця. На підставі викладеного, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 26.03.2015 у справі було відкрито скорочене провадження.

Від представника відповідача до суду надійшли заперечення на адміністративний позов, в яких представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити, зазначив, що посилання позивача на положення ч.4 ст.8 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якого пенсії не підлягають оподаткуванню, суперечить п.16 перехідних положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Серед іншого, зазначено, що вирішення питання щодо невідповідності закону Конституції України належить до компетенції Конституційного Суду України, тому у відповідача немає правових підстав не застосовувати норму закону, яка є чинною та такою, що не визнана не конституційною. Представник відповідача у своїх запереченнях також відзначив, що з 01.01.2015 відповідно до п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються зокрема суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. При цьому, з 1 січня 2015 року відповідно до ст.8 Закону України від 28 грудня 2014 року № 80-VIII „Про державний бюджет на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у розмір 1218 гривень на місяць. Тобто, починаючи з 1 січня 2015 року, податкові агенти при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3654 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1 218 грн х 3), зобов'язані утримати податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків. Якщо сума нарахування більше 12180 грн (мінімальна заробітна плата 1218 грн х 10) ставка податку становитиме 15 та 20 відсотків. Обов'язки нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету відповідно до пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України покладено на податкового агента, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку та зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу, що підлягає зарахуванню до бюджету згідно з нормами Бюджетного кодексу України. Отже, з 01.01.2015 органи Пенсійного фонду України визначені податковими агентами при нарахуванні та виплаті пенсії. Також зазначено, що положення Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015 і не визнані такими, то не відповідають Конституції України.

Згідно п.2 ч.5 ст.183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження протягом таких строків: не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого ч. 3 цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про статус народного депутата України".

Згідно відповіді управлінні Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва від 13.02.2015 № 2092/09/Р-94, позивачу було повідомлено, що розрахунок його пенсії відповідає чинному законодавству та матеріалам пенсійної справи, для пенсій (довічного грошового утримання), які перевищують суму 3654,00 гривень у 2015 році на розмір перевищення додатково нараховується 1,5 % військового збору, оскільки відповідно до статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування військового збору є розмір доходу, з якого справляється податок на доходи фізичних осіб. Таким чином, сума пенсії, що підлягає до виплати з 01.01.2015 становить: 16977,40-2055,68 грн-199,85 грн=14721,87 грн.

Обґрунтовуючи протиправність дій відповідача, позивач посилається на те, що прийняттям нового Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи № 71-VIII від 28 грудня 2014 року, де були внесені зміни в підпункт 164.2.19, пункту 164.2., ст. 164, 163 Податкового кодексу України встановлено обмеження розміру пенсії, звужено зміст та обсяги існуючих прав і тим самим позбавлено його отримання в повному розмірі призначеної пенсії без оподаткування, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" (ст.8 п.4).

Конституція України не надає Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи № 71-VIII від 28 грудня 2014 року, де були внесені зміни в підпункт 164.2.19, пункту 164.2., ст. 164, 163 Податкового кодексу України вищої юридичної особи стосовно інших законів, а саме Закону України "Про пенсійне забезпечення". Вважає, що прийнятим вище законом не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

В той же час, суд не може погодитися з даними твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати; пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно п.п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п.164.1.1. ст.164 Податкового кодексу України, загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Згідно п.п.164.2.19. п.164.2. ст.164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи (№ 71-VIII від 28.12.2014) з 01.01.2015 об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст.163 ПКУ, до яких належать суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення. Дія наведеного Закону поширюється на всі суми пенсій(включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць) в тому числі і на пенсію позивача, оскільки вона продовжує виплачуватися та нараховуватися управлінням, а отже і слугує об'єктом оподаткування.

Статтею 38 Податкового кодексу України передбачено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до п.164.3. ст.164 Податкового кодексу України, при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.

З огляду на вищевикладене, вбачається що об'єктом оподаткування військового збору, є розмір доходу, з якого справляється податок на доходи фізичних осіб, при цьому базою оподаткування по відношенню до позивача є загальний розмір пенсії.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, при вирішенні справи судом застосовуються для вирішення законних прав та свобод громадянина, якщо такі були порушені з боку суб'єкта владних повноважень чинні нормативно правові акти.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо оподаткування пенсії позивача, у зв'язку з чим позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Солом'янському районі м. Києва не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.46 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 1,4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 38, 164 Податкового кодексу України, Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи (№ 71-VIII від 28.12.2014), ст.ст. 7-12, 69-71, 89, 99, 128, 159-163, 256, 183-2 КАС України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя- Г.О. Козленко