Справа № 2а-6084/08/1770
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2011-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011 р. Справа № 66114/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Святецький В.В.

суддів Пліша А.М., Сапіги В.П.,,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 16 червня 2009 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Млинівському районі Рівненської області про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області (надалі - УПФУ в Млинівському районі) звернулося до суду з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Млинівському районі Рівненської області (надалі - ВВД ФССНВВ в Млинівському районі) про зобовязання вчинити дії щодо зарахування до заліку витрат на щомісячну державну адресну допомогу пенсіонерам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання за квітень-жовтень 2008 року на суму 95682,01 грн., витрат на допомогу на поховання сімям померлих пенсіонерів на суму 1884,18 грн., витрат на виплату і доставку обумовлених допомог (послуг) на суму 966,16 грн., а всього на загальну суму 98532,35 грн..

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16 червня 2009 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФУ в Млинівському районі оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що визначальним критерієм у вирішенні спору по відшкодуванню витрат мала бути виплата пенсіонеру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто вид самої пенсії чи соціальної послуги відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а не час і причина смерті пенсіонера, який вже отримував таку пенсію.

Крім того, суд першої інстанції порушив строки розгляду справи, розглянувши справу через шість місяців після відкриття провадження в справі. Внаслідок затягування строків розгляду справи та розгляд справи за правилами ч.3 ст. 121 КАС України позивач був позбавлений можливості підготувати та заявити додаткові позовні вимоги, подати додаткові докази.

З огляду на викладене апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статі 197 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши головуючого суддю, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та письмові заперечення на скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за період з квітня по травень 2008 року УПФ в Млинівському районі сімям померлих пенсіонерів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які отримували пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, було виплачено 1884,18 грн. допомоги на поховання; з травня по жовтень 2008 року виплачено щомісячну державну адресну допомогу особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання на суму 95682,01 грн.; за період з квітня по жовтень 2008 року позивач поніс витрати на виплату та доставку зазначених витрат в сумі 966,16 грн.. Вказані суми витрат відповідач не прийняв до заліку, про що було складено акти та таблиці розбіжностей.

Відповідно до Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду витрат, повязаних з виплатою пенсій, повязаних з нещасним випадком на виробництві (далі-Порядок), який було затверджено постановою Правління обох фондів № 5-4/4 від 04.03.2003 року і розроблено на виконання положень Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві» встановлено, що Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду витрат на виплату пенсій, повязаних із настанням нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до пункту 4 Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Даний перелік є вичерпний і до нього не віднесено «адресну допомогу до пенсії», яка призначена та виплачена позивачем згідно постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілій особі. Має право звернутись до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

На думку колегії суддів згадуваний Порядок не врегульовує спірних правовідносин, що виникли в цьому випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків має застосовуватися за відсутності спору. У разі незгоди Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підписання актів звірки в судах адміністративної юрисдикції мають вирішуватися вимоги про стягнення витрат, а не вимоги про зобов'язання підписання цих актів.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Порядком, затвердженими Постановами правління обох фондів визначено, що відшкодування проводиться лише на централізованому рівні, тобто такий позов повинен подаватися на рівні центральних органів сторін.

Посилання апелянта на порушення судом ч.3 ст.121 КАС України є безпідставними, оскільки зазначеною нормою передбачено, якщо під час попереднього засідання, на яке прибули всі особи, які беруть участь у справі, вирішені необхідні для її розгляду питання, то за письмовою згодою цих осіб судовий розгляд може бути розпочатий у той же день.

З матеріалів справи вбачається, що 25 листопада 2008 року провадження в справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду на 16 червня 2009 року без проведення попереднього судового засідання, що не є порушенням вимог КАС України.

За період від відкриття провадження в справі та до розгляду справи по суті у позивача було більш ніж достатньо часу щоб підготувати та заявити додаткові позовні вимоги, подати додаткові докази.

Таким чином, покликання апелянта на порушення процесуальних норм не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду, оскільки це не призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки при відмові прийняття до загального заліку для подальшого відшкодування щомісячної державної адресної допомоги відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України та відповідно до Порядку.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 16 червня 2009 року у справі № 2а- 6084/08/1770 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді: М.А. Пліш

ОСОБА_3