Справа № 2-а-2736/11
Суддя: Вдовіченко М. М.
Дата ухвалення: 2011-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Маловисківський районний суд Кіровоградської області
Справа № 2-а-2736/11
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2011 року м.Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Вдовіченко М.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Маловисківської районної державної адміністрації про зобов"язання суб"єкта владних повноважень вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

09.11.2011 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до категорії 1, так як визнано постраждалим внаслідок виконання роботи при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та є інвалідом 3-ї групи.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції 06.06.96 p., яка набрала чинності 20.06.1996 року, передбачено, що ліквідатори наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії II групи інвалідності мають право на отримання щорічної грошової допомоги в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Третю групу інвалідності по захворюванням пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС йому встановлено з 16.09.2002 року. Він перебуває на обліку в УПСЗН у Маловисківському районі Кіровоградської області.

Просить поновити строк звернення до суду, визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення у Маловисківському районі, протиправною. Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення у Маловисківському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплатити йому щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 роки відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»- в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати визначеної законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» на момент виплати, враховуючи нараховані та виплачені раніше позивачеві суми щорічної допомоги на оздоровлення за попередні роки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 -ї категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 126445 виданого 16 жовтня 2002 року Кіровоградською обласною державною адміністрацією, а також інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням серії АБ №806263, виданого 12.05.2003 року та довідкою серія Юааа № 450577.

Частиною 4 статті 48 Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції 06.06.96 p., яка набрала чинності 20.06.1996 року, передбачено, що ліквідатори наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії 3 групи інвалідності мають право на отримання щорічної грошової допомоги в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Положення вказаної статті діяли до прийняття Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік»від 20.12.2005 року, яким дію абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було зупинено в частині виплати компенсацій і допомоги.

*1111*409555*1*

Законом України від 19.12.2006 року № 489-V «Про Державний бюджет на 2007 рік»дію зазначених више абзаців та частин ст. 13 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" також було зупинено в частині виплати компенсацій і допомоги в розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, проте зупинення визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6рп/2007р.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року, що набрав чинності 01.01.2008 року, текст абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено в такій редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України». Проте, вказані зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 p., а тому з 22.05.2008 року дія статті 48 Закону була відновлена у попередній редакції.

Згідно з ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, позивач має право на отримання щорічної грошової допомоги в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Твердження відповідача є протиправним в тій частині, що відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації нараховувався та виплачувався відповідно до Постанов КМУ № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Таким чином, доводи відповідача про нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення виключно на нормах, які встановлені Постановами Кабінету Міністрів України, не можуть прийматись судом як доказ правомірності їх діянь, оскільки вказані правовідносини регулюються Законами і саме Законом чітко вказаний розмір такої допомоги.

З довідки вбачається, що відповідач не проводить виплату в повному обсязі та виплатив в лютому місяці 2011 року таку допомогу в розмірі лише 90 грн. 00 коп..

Згідно ст.ст.99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачу стало відомо про належні йому виплати, зокрема про Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року, тільки в жовтні 2011 року, коли він отримав лист з управління.

Відповідно до Віденської Конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21 травня 1963 року, до якої Україна приєдналася 12 липня 1996 року (Закон України «Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду»№ 334/96-ВР від 12 липня 1996 року) аварія на ЧАЕС є ядерним інцидентом в тлумаченні п.п. k та 1 п. 1 ст. І, Конвенції. Відповідальність за ядерну шкоду є абсолютною, а стаття VI Конвенції передбачає строк позовної давності за вимогами про відшкодування ядерної шкоди завданої здоров'ю в тридцять років.

Тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

*1111*409555*1*

Керуючись ст.ст.98,158 - 163,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовільнити частково.

Поновити строк звернення до суду за захистом порушеного права.

Визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення у Маловисківському районі, протиправною

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення у Маловисківському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2011 рік, відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»- в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати визначеної законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати»на момент виплати, враховуючи нараховані та виплачені раніше позивачеві суми щорічної допомоги на оздоровлення за попередні роки з урахування попередніх нарахувань.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Головуючий :