Справа № 815/2297/15
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2297/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.

за участю секретаря Музика І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одеса адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за результатом якого позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 29.08.2014 року № НОМЕР_1 (Додаток № 2 до Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень рішень платникам податків Форма «Р») повністю.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області була проведена документальна планова перевірка фінансово господарської діяльності позивача з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 податкового законодавства, за результатами якої податковим органом було встановлено порушення субєктом підприємницької діяльності вимог податкового законодавства про що був складений акт перевірки від 15.08.2014 року № 2025/17-01-.

На погоджуючись з висновками акту перевірки, позивач подав заперечення на акт перевірки, які не були розглянуті податковим органу через пропущення строку їх подачі.

На підставі акту перевірки, ДПІ у Київському районі м. Одеси прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29.08.2014 року про збільшення позивачу суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 65 769, 00 грн. за основним платежем та 17 802, 25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з первинною скаргою до Головного управління ДФС в Одеській області.

Рішенням Головного управління ДФС в Одеській області від 05.12.2014 року, первинна скарга ФОП ОСОБА_1 була залишена без розгляду.

Рішенням ДФС України від 26.03.2015 року, повторна скарга ФОП ОСОБА_1 залишена без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями та рішенням ДПІ у Київському районі м. Одеси, позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на наступні обставини.

В період з 01.04.011 року по 31.12.2013 року позивач здійснював такі види господарської діяльності, а саме: з 01.04.2011 року по 31.03.2013 року оптова та роздрібна торгівля керамічною плиткою та іншими супутніми товарами, на умовах сплати єдиного податку; з 01.04.2013 року по 31.12.2013 року надання в оренду нежитлових приміщень, на загальній системі оподаткування.

В період, що перевірявся податковим органом позивач не був зареєстрований платником податку на додану вартість.

Податковим органом, за результатом перевірки було встановлено, що в період з квітня 2012 року по квітень 2013 року (за 12 календарних місяців), обсяг виручки позивача склав 509 972, 59 грн., з урахуванням чого податковий орган дійшов висновку про перевищення позивачем ліміту сукупної суми від здійснення господарських операцій у 300 000 грн., що потягло за собою обовязок позивача зареєструватись платником податку на додану вартість, з усіма правовими наслідками такої реєстрації, а саме звітування та сплати нарахованих зобовязань з ПДВ.

Позивач з такими висновками не погоджується, посилаючись на те, що загальна сума коштів від здійснення операцій з постачання позивачем товарів у розмірі 509 972, 59 грн., була розрахована відповідачем виходячи з даних звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій.

Однак, на думку позивача, податковий орган, під час розрахунку суми оподаткованих операцій, не виконав вимоги п. 181.1 ст. 181 ПК України, оскільки не вирахував податок на додану вартість із загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів.

Позивач зазначив, що в перевіряємий період, а саме з квітня 2012 року по квітень 2013 року, він займався оптовою та роздрібною торгівлею, всі без виключення постачання товару здійснювались за цінами, до яких був доданий податок на додану вартість.

Таким чином, на думку позивача, висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки, про те, що позивач зобовязаний був зареєструватись платником ПДВ, подавши реєстраційну заяву та сплачувати податок на додану вартість не відповідають вимогам п. 181.1 ст. 181 ПК України, у звязку з чим рішення податкового органу, прийняте на підставі зазначених висновків, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

31.07.2015 року через канцелярію суду, надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі та участі позивача.

Представник відповідача, ДПІ у Суворовському районі заявлені позовні вимоги, не визнав, в задоволенні їх просив відмовити, підтримуючи доводи, викладені в письмових запереченнях долучених до матеріалів справи, подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача, в порядку письмового провадження.

Протокольною ухвалою суду від 25.08.2015 року, розгляд справи призначений в порядку письмового провадження на 31.08.2015 року, відповідно до положень ч. 4 ст. 122 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, ФОП ОСОБА_1 зареєстрований субєктом підприємницької діяльності рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 03.07.2002 року.

В період з 21.07.2014 року по 08.08.2014 року, ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 року по 31.12.2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 року.

За результатами проведеної перевірки, ДПІ у Київському районі м. Одеси, серед інших порушень, було встановлено порушення позивачем вимог п. 181.1 ст. 181, п. 183.1, п. 183.2, п. 183.4 ст. 183, п.п. 202.1 ст. 202, п.п. 203.1 ст. 203 Податкового Кодексу України, які полягали у тому, що ФОП ОСОБА_1 не зареєструвався платником податку на додану вартість у строки визначені законодавством та не надав податкової декларації по податку на додану вартість за травень 2013 року, за червень 2013 року, за липень, за серпень 2013 року, за вересень 2013 року, за жовтень 2013 року, за листопад 2013 року, грудень 2013 року, у наслідок чого донараховано податкових зобовязань на загальну суму 65769 грн., у т.ч. у травні 2013 року 8 900 грн., у червні 2013 року 9 366 грн., у липні 2013 року 16 446 грн., у серпні 2013 року 10 237 грн., у вересні 2013 року 10 290 грн., у жовтні 2013 року 10 237 грн., у листопаді 2013 року 293 грн., про що складено акт перевірки від 15.08.2014 року № 2025/17-01/241150019.

На підставі акту перевірки, ДПІ у Київському районі м. Одеси прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29.08.2014 року про збільшення позивачу суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 65 769, 00 грн. за основним платежем, та 17 802, 25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Одеси залишено без змін.

Судом встановлено, що висновки податкового органу, обґрунтовані тим, що ФОП ОСОБА_1 на протязі перевіряємого періоду перебував на загальній системі оподаткування, без реєстрації платником ПДВ.

Податковим органом під час перевірки встановлено, що згідно наданим до перевірки документам, книг обліку доходів та витрат, банківських виписок, податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, у позивача за період з 01.04.2012 року по 31.03.2013 року, обсяг виручки склав 509 972, 59 грн., тобто загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів протягом останніх 12 календарних місяців, а саме з 01.04.2012 року по 31.03.2013 року, сукупно перевищує 300 000, 00 грн. без урахування податку на додану вартість.

Таким чином, на думку податкового органу, ФОП ОСОБА_1 повинен був надати не пізніше 10 квітня 2013 року, заяву про реєстрацію платником ПДВ та надавати податкову декларацію за базовий податковий період.

Позивач в свою чергу наполягав, що обсяг виручки за 12 календарних місяців був розрахований податковим органом з врахуванням ПДВ, що значно збільшило розмір обсягу виручки, який фактично, за доводами позивача, не перевищує ліміт у 300 000 грн.

Відповідно до положень п. 181.1 ст. 181 Податкового Кодексу України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Згідно положень п. 183.1, п. 183.2, п. 183.4 ст. 183 Податкового кодексу України, будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

У разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

У разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, у випадках, визначених главою 1 розділу XIV цього Кодексу, за умови, що такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом. Якщо такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 182.1 статті 182 цього Кодексу, реєстраційна заява подається у строк, визначений пунктом 183.3 цієї статті.

Ставка податку на додану вартість визначена положеннями п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України та становить 20 %.

Судом встановлено та сторонами не оспорювалось, що загальна сума від здійснення господарських операцій ФОП ОСОБА_1 за 12 календарних місяців перевіряємого періоду становила 509 972, 59 грн.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що вирахувана сума ПДВ з даної суми буде складати 509 972, 59 грн. х 1/6 = 84 995, 43 грн., що при послідуючому вирахуванні приведе до значення загальної суми операцій у 424 977, 16 грн. (509 972, 59 грн. 84 995, 43 грн.), яке перевищує ліміт у 300 000 грн. передбачений ст. 181 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин).

Таким чином, доводи позивача, щодо включення податковим органом у розрахунок загальної суми від операцій сум ПДВ, що привело до перевищення ліміту у 300 000 грн., не знайшла свого підтвердження та була спростована податковим органом.

З урахуванням викладеного, судом, за результатом розгляду справи встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в порушення положень ст.ст. 181, 183, 202, 203 ПК України не зареєструвався платником ПДВ у строки визначені законодавством та не надав податкові декларації з ПДВ за травень-грудень 2013 року, внаслідок чого йому правомірно було донараховано податкові зобовязання з ПДВ на загальну суму 65 769 грн.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством, у звязку з чим, заявлені позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 70, 71, 86, 122, 128, 159-164 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В. Бжассо