Справа № 819/1831/15
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

819/1831/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1831/15

31 серпня 2015 р.

м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Тернопільської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопіль комунал сервіс" про стягнення заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами, -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопіль комунал сервіс" про стягнення податкового боргу за рахунок готівки, що належить ТзОВ "Тернопіль комунал сервіс" та з рахунків у банках, обслуговуючих ТзОВ "Тернопіль комунал сервіс" в розмірі 398799,68 грн., мотивуючи тим, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми податкового зобов’язання, внаслідок чого станом на 15.06.2015 року у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами, а саме по єдиному податку з юридичних осіб в сумі 398512,95 грн. та по податку на доходи фізичних осіб - 286,73 грн.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопіль комунал сервіс" заборгованість по єдиному податку з юридичних осіб в сумі 398512,95 грн., оскільки податковий борг по податку на доходи фізичних осіб в сумі 286,73 грн. оплачено відповідачем в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, з мотивів, викладених у заяві, просить задовольнити та не заперечує щодо розгляду справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопіль комунал сервіс" повторно в суд не з’явився, заперечень на адміністративний позов не подав, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином у відповідності до вимог ст.ст.33,35 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутності за наявними документами.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Відповідно до вимог ст.67 Конституції України та ст.36 Податкового кодексу України на відповідача покладений обов'язок сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Пунктом 6.1 ст.6 Податкового кодексу України визначено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

В порушення вищевказаних норм, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми податкового зобов’язання, внаслідок чого станом на 15.06.2015 року у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами по єдиному податку з юридичних осіб в сумі 398512,95 грн.

Згідно податкових декларацій платника єдиного податку - юридичної особи (а.с.18-23) відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання по вказаному податку на суму 401128,95 грн.

Як видно з виписки з інтегрованої картки відповідача по єдиному податку з юридичних осіб за відповідачем рахувалася переплата по вказаному податку в розмірі 2616,00 грн.

Таким чином за відповідачем залишається несплачена сума податкового зобов’язання по єдиному податку з юридичних осіб в сумі 398512,95 грн.

Пунктом 56.11 ст.56 Податкового кодексу України визначено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Як підтверджено матеріалами справи, а саме довідкою про наявність податкового боргу товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопіль комунал сервіс" станом на 15.06.2015 року по платежах, що контролюються Тернопільською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області, розрахунком суми позовних вимог по єдиному податку з юридичних осіб, податковими деклараціями платника єдиного податку - юридичної особи (а.с.18-23) та випискою з інтегрованої картки відповідача по єдиному податку з юридичних осіб за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами по єдиному податку з юридичних осіб в сумі 398512,95 грн., яка не охоплена заходами примусового стягнення.

Відповідно до п. п. 14.1.156 п. 14 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Відповідно до п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов’язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов’язаний сплатити нараховану суму грошового зобов’язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Несплачене у встановлений строк податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному порядку, визнається згідно п. п. 14.1.175 п.14. ст. 14 Податкового кодексу України сумою грошового зобов'язання, самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетами та державними цільовими фондами по єдиному податку з юридичних осіб на суму 398512,95 грн. є податковим боргом.

Судом встановлено, що у зв’язку з несплатою податкового боргу згідно ст. 59 Податкового кодексу України відповідачу було надіслано податкову вимогу форми "Ю" № 4829-23 від 24.03.2015 року.

Як слідує з матеріалів справи, з дати отримання податкової вимоги, відповідачем податковий борг не погашався в повному обсязі, а отже, відповідно до ст. 60 Податкового кодексу України вищевказана податкова вимога не відкликалася.

На час розгляду справи судом, доказів погашення податкового боргу у сумі 398512,95 грн. відповідачем не надано та судом не здобуто, а тому дана сума заборгованості підлягає стягненню за рішенням суду.

Відповідно до п.41.2. ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 95.3 та п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Тернопільської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області задовольнити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна

Суддя