Справа № 2а/0614/1046/11
Суддя: Філіпова Т.Л.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"15" вересня 2011 р. Справа № 2а/0614/1046/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Філіпової Т.Л.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради та ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "24" березня 2011 р. у справі № 2а/0614/1046/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради та ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 03 березня 2011 року звернулась до Малинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради та ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 24 березня 2011 року визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області щодо виплати позивачу доплати до пенсії за період з 01 листопада 2010 року по 28 лютого 2011 року, у розмірах менших, ніж визначено ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату позивачу доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткову пенсію відповідно до ст. 51 цього Закону в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, яка розраховується залежно від розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01 листопада 2010 року по 28 лютого 2011 року з урахуванням проведених виплат.

Визнано неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради щодо виплати позивачу допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства за період з 01 листопада 2010 року по 28 лютого 2011 року у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязано управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячної грошової допомоги у відповідності до ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати за період з 01 листопада 2010 року по 28 лютого 2011 року з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідачі ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради подали апеляційні скарги, в яких просять апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову. В своїх апеляційних скаргах відповідачі посилаються на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є пенсіонером та потерпілим від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Переліку населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23.07.91 року №106, та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.01.93 року №17, вказане місто відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Статтями 37, 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон) передбачено, що особи, які проживають на території радіоактивного забруднення, мають право на грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, а також позивач має право згідно вищенаведених норм на доплату непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Так, у відповідності до ст. 37 цього Закону громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах:

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати;

- у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - 50 процентів від мінімальної заробітної плати.

Ця допомога виплачується щомісячно за місцем роботи, пенсіонерам - органами, які виплачують пенсію, непрацюючим громадянам - місцевими органами державної адміністрації або виконавчими комітетами міських Рад народних депутатів за місцем проживання. Виплата за два і більше місяців забороняється.

Статтею 39 Закону встановлено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 51 Закону визначено, що особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

У спірний період законодавець не вносив до наведених норм Закону змін, якими б установлювались інші, крім мінімальної заробітної плати, критерії нарахування зазначених виплат або обмежувався розмір останніх.

Таким чином, вихідним критерієм нарахування спірних сум виплат виступала мінімальна заробітна плата, розмір якої в зазначений позивачем період змінювався законодавцем.

Розмір мінімальної заробітної плати встановлювався спеціальним законом або законом про Державний бюджет України на відповідний рік (2010 рік). Зміст зазначених законів свідчить про відсутність будь-яких обмежень щодо можливостей застосування цього розміру для реалізації положень статей 37, 39 Закону.

Розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив: з 1 січня 2010 року 869,00 грн., з 1 квітня 2010 року - 884,00 грн., 1 липня 2010 року 888,00 грн., з 1 жовтня 2010 року 907,00 грн.

Однак, зазначені виплати проводились позивачу не в розмірах, встановлених Законом, а в сталих сумах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року.

Слід також зазначити, що виплати по ст.ст. 39,51 Закону проводяться ОСОБА_2 Пенсійного фонду України, а виплати по ст. 37 - ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення.

Згідно з приписами ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. У разі невідповідності нормативно-правового ату Конституції України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або в іншому правовому акті суд застосовує правові акти, які мають вищу юридичну силу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами при визначенні розміру згаданих виплат застосуванню підлягають саме статті 37, 39, 51 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка істотно звужує обсяг установлених законом прав позивача.

Відповідно до п. 2, 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №936 від 20.09.2005р., розпорядниками коштів за ст.37 Закону є управління праці та соціального захисту населення, а тому нарахування за вказаною статтею проводить ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради.

Відповідно до п.24 Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2000р. №987, видатки, повязані з наданням пільг щодо пенсійного забезпечення згідно із Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (пенсій на пільгових умовах за віком і стажем роботи, пенсій по інвалідності та у звязку з втратою годувальника, додаткові пенсії, щомісячні компенсації за втрату годувальника, підвищені пенсії і допомога), провадяться органами, які виплачують пенсію.

Вказана норма узгоджується зі ст.72 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", яка відносить до джерел формування коштів Пенсійного фонду кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом. Зазначені кошти становлять бюджет Пенсійного фонду (ст.71 цього Закону).

Крім того, згідно з Положенням про ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в меншому розмірі, ніж це передбачено статтями 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не спростовують законність та обгрунтованність постанови суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційних скарг ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради та ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради та ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від "24" березня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.Л. Філіпова

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Гастелло, 17,м.Малин,Житомирська область,11600

3- відповідачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради вул.орновола, 38Б,м.Малин,Житомирська область,11601

4 - відп. - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області, 11601, пл.Соборна, 12А, м.малин