Справа № 362/579/15-а
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 362/579/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Лебідь-Гавенко Г.М. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А
31 серпня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів Старової Н.Е., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу комісії Київської облдержадміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб які брали участь у проведені робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Васильківської об`єднаної ДФІ, комісії Київської облдержадміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб які брали участь у проведені робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, Управління праці та соціального захисту населення Васильківської райдержадміністрації, управління Пенсійного фонду України у м. Василькові та Васильківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Васильківської об`єднаної ДФІ, комісії Київської облдержадміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб які брали участь у проведені робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, Управління праці та соціального захисту населення Васильківської райдержадміністрації, управління Пенсійного фонду України у м. Василькові та Васильківському районі Київської області про визнання рішення відповідача протиправним щодо визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ЛНА на ЧАЕС категорії 2 та скасувати його (пр.№164 від 29.11.2012 року); зобов`язання відповідача прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язання управління праці та соціального захисту населення Васильківської РДА, управління пенсійного фонду в м. Василькові та Васильківському районі повернути кошти за період, упродовж якого він їх не отримував та визнати Довідку зустрічної звірки щодо документального підтвердження документів, що слугували підставою для надання статусу ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС громадянам, які працювали у СМБП «Ремонтрубопровідтехніка» від 16 липня 2012 року № 16-31/116 недійсною в частині висновків щодо не підтвердження підстав видачі документів, що слугували підставою для отримання посвідчення ліквідатора на ЧАЕС громадянину ОСОБА_1 .
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.
Комісія Київської облдержадміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб які брали участь у проведені робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.
Сторони до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач, будучи в період з 26 квітня 1986 року до 06 липня 1987 року директором управління механізації № 4 спеціалізованого будівельного підприємства «Ремонттрубопровідтехніка», у 1986 року був відряджений в зону Чорнобильської АЕС для несення служби по охороні громадського порядку та надання практичної допомоги в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме з 02 червня 1986 року до 07 червня 1986 року в м. Чорнобиль, що підтверджується довідкою № 131 від 16 грудня 1992 року Фонду державного майна Васильківського району Київської області (а.с. 9).
В 1993 році на підставі документів, в числі яких була довідка Фонду державного майна Васильківського району Київської області від 16 грудня 1992 року про те, що позивач дійсно приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 02 червня до 07 червня 1986 року, отримав платню в підвищеному розмірі (коефіцієнт 4), ОСОБА_1 надано статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 і видано посвідчення встановленого зразка (а.с. 7).
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями представника Васильківської ОДФІ, 16 липня 2012 року проведено зустрічну звірку у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Крона-Калинівка» щодо документального підтвердження документів, що слугували підставою для надання статусу ліквідаторів наслідків аварії на Чорнобильській АЕС громадянам, які працювали в Управлінні механізації № 4 ВПО «Союзремонттрубопровідтехніка» та отримують пенсії з відповідними надбавками та доплатами через Управління Пенсійного фонду України в м. Василькова та Васильківського району (а.с. 16-19).
Так, проведеною звіркою встановлено, що згідно наявних на зберіганні у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Крона-Калинівка» документів не підтверджено факт відрядження в зону відчуження, нарахування та виплати додаткової заробітної плати в підвищеному розмірі відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року за № 207-7 бувшому директору Управління механізації № 4 ОСОБА_1 , підстави для видачі позивачу Довідки про нарахування та виплату додаткової заробітної плати № 131 від 16 грудня 1992 року - відсутні. Таким чином, в ході зустрічної звірки не підтверджено підстави видачі документів, що слугували підставою для отримання посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 (а.с. 19).
У зв`язку з цим 29 листопада 2012 року комісією Київської облдержадміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб які брали участь у проведені робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, прийнято Рішення № 164 від 29 листопада 2012 року про визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_1 , оскільки первинними документами не підтверджено роботу у зоні відчуження (м. Чорнобиль) у червні 1986 року (а.с. 23).
З матеріалів справи вбачається, що позивачу видано разову перепустку № 026406 на право в`їзду в закриту зону (крім території ЧАЕС), де пунктом призначення вказано м. Чорнобиль, строк дії до 07 червня 1986 року (а.с. 8).
Згідно довідки Фонду державного майна Васильківського району Київської області від 16 грудня 1992 року, наказу Спеціалізованого будівельного підприємства № 193 від 11 грудня 1992 року «Про нарахування додаткової заробітної плати» та бухгалтерської довідки від 15 грудня 1992 року, позивачу виплачена додаткова заробітна плата в підвищеному розмірі відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року за № 207-7 згідно спільного листа Мінпраці від 29 жовтня 1992 року № 09-3751, Мінчорнобилю України від 29 жовтня 1992 року № 1082/3к, Мінфіну України від 29 жовтня 1992 року № 13-412/308 в населеному пункті м. Чорнобиль з 02 червня 1986 року до 07 червня 1986 року в сумі 189 крб. (коефіцієнт 4) (а.с. 9, 10, 11).
З листа управління пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області № 2088/06 від 28 квітня 2014 року вбачається, що в пенсійній справі наявна довідка видана КП «РОНА» від 13 липня 2004 року № 77 по формі, затвердженій постановою Держкомітету СРСР з праці та соціальних питань від 09 серпня 1998 року № 122 про те, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених Постановою ЦК КПРС Ради Міністрів від 29 грудня 1987 року № 1497-378 з 02 до 07 червня 1986 року (а.с. 22).
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ від 28.02.1991 року (з наступними змінами та доповненнями).
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до статті 9 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнаються:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Статтею 10 вказаного Закону України визначено осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якими вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Статтею 14 Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій.
До 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесені учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:
- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;
- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; - евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);
- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.
Статтею 15 вищезазначеного Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).
Відповідно до частини першої статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. N 51.
Відповідно до пункту 10 зазначеного Порядку посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:
а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;
б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;
в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту ).
Відповідно до пункту 3 Положення одним із основних завдань Комісії є розгляд спірних питань осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з метою визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії та перевірка правильності видачі посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Таким чином, представником Васильківської об`єднаної ДФІ, не було надано суду будь-яких доказів того, що позивачем 11 січня 1993 року безпідставно та необґрунтовано отримано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, та не долучено доказів фальсифікації або недостовірності інформації, вказаної у вищезгаданій довідці, що підтверджує перебування позивача у відрядженні в м. Чорнобиль у червні 1986 року.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що комісія Київської облдержадміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб які брали участь у проведені робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, при прийнятті оскаржуваного рішення не виконала покладеного на неї обов`язку щодо перевірки правильності видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 , не дотрималася принципів законності, обґрунтованості, повноти розгляду наданих документів та інших матеріалів щоб підтверджували статус позивача, який дійсно працював в зоні відчуження та отримав за роботу підвищену заробітну плату, а тому рішення № 164 від 29 листопада 2012 року про визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_1 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Щодо інших позовних вимог позивача, то матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підтверджуючих їх обґрунтованість, а тому вони не підлягають задоволенню, як необґрунтовані. Водночас, колегія суддів зазначає, що скасування рішення № 164 від 29 листопада 2012 року про визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_1 є належним захистом порушеного права позивача.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Апеляційну скаргу комісії Київської облдержадміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб які брали участь у проведені робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році - залишити без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.
Головуючий суддя Є.І. Мєзєнцев
суддя Н.Е.Старова
суддя В.В.Файдюк

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Старова Н.Е.

Файдюк В.В.