Справа № 804/7640/15
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2015 р. Справа № 804/7640/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алвалім" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю Алвалім звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просить:
- зобов'язати ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області надати Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновки на бюджетне відшкодування ТОВ Алвалім податку на додану вартість за грудень 2010 року, січень, лютий 2011 року у загальному розмірі 485 378 грн..
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області не виконано приписи п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України та не подано до Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Таку бездіяльність податкового органу, рішенням суду визнано протиправною, у звязку з чим позивач просить суд зобов'язати відповідача вчинити дії з надання такого висновку.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Алвалім з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за грудень 2010 року, січень та лютий 2011 року за рахунок відємного значення ПДВ, що декларується в період з 01.11.2010 року по 31.01.2011 року.
За наслідками даної перевірки ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області складено Акт №3584/23-5/33275679 від 21.09.2011 року.
Згідно з висновками акту, ТОВ Алвалім завищено бюджетне відшкодування по декларації з ПДВ за грудень 2010 року у розмірі 458 378,00 грн. на порушення п.п. 7.7.2 п.7 .7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, по декларації з ПДВ за січень 2011 року у розмірі 6 496 117,00 грн., по декларації з ПДВ за лютий 2011 року у розмірі 9 738 673,00 грн на порушення абзацу 2 пункту 200.5 ст. 200 Податкового кодексу України.
Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ Алвалім оскаржило їх у судовому порядку.
Так, постановою Дніпропетровського від 01.11.2011 року позовні вимоги ТОВ Алвалім про визнання протиправними та скасування податкових-повідомлень рішень, зобовязання вчинити дії, стягнення суми задоволено частково та визнано протиправними та скасовано вказані податкові повідомлення-рішення.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2011 року скасовано, прийнято нову постанову про відмову в позові.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2014 року постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012 року скасовано, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2011 року залишено в силі.
Постановою Верховного суду України від 20 січня 2015 року в задоволенні заяви державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУМ у Дніпропетровській області - відмовлено.
Крім того, судом встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2015 року визнано протиправною бездіяльність ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо не надання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області після завершення судового оскарження висновків на бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 16 720 168,00 грн..
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено без змін.
Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Приписами сч. 5 ст. 254 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.
Статтею 200 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.
Так, згідно п.200.15. ст.200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням. Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Проте, всупереч приписам п.200.15. ст.200 ПК України, ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, не подала органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області), висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, а суд відповідно до ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ Алвалім про зобовязання вчинити певні дії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір, що підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи, підлягає компенсації з Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Алвалім" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.
Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області надати до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновки на бюджетне відшкодування ТОВ "Алвалім" податку на додану вартість за грудень 2010 року, січень, лютий 2011 року у загальному розмірі 485 378 (чотириста вісімдесят п'ять тисяч триста сімдесят вісім) гривень.
Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алвалім" судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено згідно з ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1