Справа № 2-а-8207/11
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2012-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-403/187/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2012 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Кудрявцевій Т.О.

при секретарі - Ханберовій Н.О.

за участю прокурора - Дзюби В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, треті особи Комунальне підприємство «Коменергосервіс»Дніпропетровської міської ради, Фінансово-економічний департамент Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, про визнання рішення незаконним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він користується послугами постачання теплової енергії для опалення та підігріву гарячої води у квартирі від КП «Коменергосервіс». Рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради за №725 від 11.05.11 року затверджені нові тарифи на транспортування та постачання теплової енергії, які надаються КП «Коменергосервіс»з 01.06.2011 року. Він вважає зазначене рішення виконкому прийнятим поза межами наданої законом компетенції та з порушенням законної процедури його прийняття. Воно опубліковано у газеті «Наше місто»від 28.05.2011 року, але проект цього рішення та аналіз регуляторного впливу опубліковані не були, що не відповідає положенням ст. 6, ч.7 ст.9 та ч.4 ст.35 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»та чим № 1160 від 11.09.03 року та чим порушені його права на участь в обговоренні та наданні своїх зауважень.

Також позивач посилається на те, що згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про Національну комісію регулювання ринку комунальних послуг України»№ 2479 від 09.07.2010 року змінено підпункт 2 пункту «а»ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»- виключено компетенцію виконавчих органів місцевого самоврядування встановлювати тарифи на теплову енергію. Органи місцевого самоврядування, їх посадові особи відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України зобов»язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»місцевий голова забезпечує додержання Конституції та законів України. З огляду на зазначене, позивач просить визнати рішення виконкому Дніпропетроівської міської ради № 725 від 11.05.11 року «Про тарифи на транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, що надаються КП «Коменергосервіс», прийнятим з порушенням встановлених Законами України процедури та компетенції та нечинним з 01.06.2011 року.

В судовому засіданні позивач, його представник, прокурор в інтересах позивача, посилаючись на обставини, викладені в позові та в уточненні до нього, підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що оспорюване рішення було прийнято із дотриманням вимог чинного законодавства. В дане судове засідання представник відповідача не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив.

Представник третьої особи - Комунального підприємства «Коменергосервіс»Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив.

Представник третьої особи - Фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради в судовому засіданні вважав позовні вимоги не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що оспорюване рішення було прийнято відповідачем у межах його повноважень і з дотриманням вимог чинного законодавства, а зокрема Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Також пояснив, що це рішення не містить ознак регуляторного акта, оскільки воно має виключний перелік суб»єктів господарювання, на яких поширюється його дія.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази по справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб»єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією України чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як встановлено в судовому засіданні, 11.05.2011 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради прийнято рішення № 725 „Про тарифи на транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, що надаються КП «Коменергосервіс», яке було оприлюднене відповідачем у його друкованому засобі масової інформації газеті «Наше місто».

Як зазначено в тексті рішення, відповідно до законів України «Про теплопостачання», «Про місцеве самоврядування в Україні»та «Про житлово-комунальні послуги», на підставі доповідної записки начальника управління економіки Дніпропетровської міської ради від 12.11.10 вх. №8/4520, листів КП «Коменергосервіс» від 17.03.11 вх. № 8/2883, фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради від 12.04.11 вх. № 8/1818, у зв»язку з необхідністю приведення тарифів у сфері теплопостачання до економічно обґрунтованого рівня через значне подорожчання енергоносіїв (природний газ, електроенергія) та з урахуванням особливостей, що склалися між суб»єктами відносин у цій сфері, виконком міської ради вирішив:

1. Затвердити тарифи на транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, що надаються Комунальним підприємством «Коменергосервіс»Дніпропетровської міської ради споживачам міста (відповідно до додатку);

2. Тарифи (п.1 цього рішення): п.2.1. вводяться в дію з 01.06.11 року; підлягають корегуванню (збільшенню або зменшенню) відповідно до зміни цін на природний газ та електричну енергію згідно з чинним законодавством;

3. У разі ненадання, надання в неповному обсязі та неякісного надання послуг КП «Коменергосервіс»ним повинні здійснюватися перерахунки відповідно до вимог чинного законодавства;

4. Рішення виконкому міської ради від 29.10.09 року № 2706 «Про тарифи на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, що надаються КП «Коменергосервіс»та Придніпровською ТЕС ВАТ «Дніпроенерго»визнано таким, що втратило чинність в частині тарифів на теплову енергію для КП «Коменергосервіс»;

5. Надати право КП «Коменергосервіс», у разі звернень громадян , на укладання з ними договорів на оплату за опалення рівномірно протягом року.

Додатами до цього рішення є «Тарифи на транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, що надаються КП «Коменергосервіс»Дніпропетровської міської ради споживачам міста» та «Перелік споживачів міста, яким надаються послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води Комунальним підприємством «Коменергосервіс»Дніпропетровської міської ради».

Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»визначені правові та організаційні засади реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності. Цим Законом, зокрема, визначений порядок та спосіб оприлюднення документів, підготовлених у процесі здійснення регуляторної діяльності. Відповідно до вказаного Закону державна регуляторна політика у сфері господарської діяльності це напрям державної політики, спрямований на вдосконалення правового регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб»єктами господарювання, недопущення прийняття економічно недоцільних та неефективних регуляторних актів, зменшення втручання держави у діяльність суб»єктів господарювання та усунення перешкод для розвитку господарської діяльності , що здійснюється в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень цього Закону, регуляторним органом є Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначени органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти.

У відповідності до ст.1 вказаного Закону регуляторний акт це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом;

Дія цього Закону поширюється на відносини у сфері здійснення регуляторної політики та регуляторної діяльності.

Згідно ст. 9 зазначеного Закону кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань. Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, відповідно до якого повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

У відповідності до ст. 35 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»оприлюднення з метою одержання зауважень і пропозицій проектів регуляторних актів, прийняття яких належить до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а також сільських, селищних та міських голів, проводиться до внесення цих проектів на розгляд засідання відповідного виконавчого органу ради або до внесення їх на затвердження відповідному сільському, селищному, міському голові. Зауваження і пропозиції щодо оприлюдненого проекту регуляторного акта, внесеного на розгляд сесії ради, та відповідного аналізу регуляторного впливу надаються фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями розробникові цього проекту та головній постійній комісії ради.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Суд вважає, що зазначене рішення виконкому Дніпропетровської ради № 725 від 11.05.2011 року є регуляторним актом та повинно було прийнято саме у відповідності до ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Суд прийшов до такого висновку, зважаючи на зміст затверджених цим рішенням «Тарифів на транспортування, постачання теплової енергії та послуги …», які є додатком до нього, оскільки ними визначені тарифи на зазначені послуги не тільки для споживачів міста, вказаних в «Переліку споживачів міста, яким надаються послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води Комунальним підприємством «Коменергосервіс»Дніпропетровської міської ради», який є додатком до цього рішення, а одночасно встановлені тарифи за зазначені послуги для трьох категорій споживачів бюджету, населення та інших.

В судовому засіданні представник Фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради, заперечуючи проти позову, посилався на те, що оскаржуване рішення не може порушувати прав позивача, як споживача зазначених послуг тому, що воно не є регуляторним актом, оскільки стосується лише певного кола споживачів - юридичних осіб, визначених у Переліку, доданому до цього рішення, а вартість послуг, наданих населенню за цим рішенням, не змінилася у порівняні з попереднім аналогічним рішенням за минулий період.

Проте, як вбачається з «Тарифів на транспортування, постачання теплової енергії та послуги…», затверджених оспорюваним рішенням № 725, тарифи для населення на транспортування та постачання (збут) теплової енергії, виробленої Придніпровською ТЕС ВАТ «Дніпроенерго»- в розмірі 128,53 грн. за 1 Гкал суттєво відрізняються від тарифів на цей же вид послуг для населення, затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №2706 від 09.10.2009 року, розмір яких складає 61,41 грн. за 1 Гкал і ці зміни у розміру вартості наданих послуг стосуються невизначеного кола осіб - споживачів зазначених послуг.

Також, оспорюваним рішенням № 725 визнано таким, що втратило чинність в частині тарифів на теплову енергію для КП «Коменергосервіс»рішення виконкому міської ради від 29.10.09 року № 2706 «Про тарифи на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, що надаються КП «Коменергосервіс»та Придніпровською ТЕС ВАТ «Дніпроенерго».

Судом встановлено, що рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 29.10.09 року № 2706 «Про тарифи на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, що надаються КП «Коменергосервіс»та Придніпровською ТЕС ВАТ «Дніпроенерго», а саме його п.1, були затверджені тарифи на транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, що надаються комунальним підприємством «Коменергосервіс»Дніпропетровської міської ради споживачам міста. Зазначені тарифи стосувалися категорій споживачів населення, бюджет, інші. Отже, приймаючи рішення про визнання таким, що втратило чинність в частині тарифів на теплову енергію для КП «Коменергосервіс», що зазначені в рішенні виконкому міської ради від 29.10.09 року № 2706, відповідач таким чином скасував затверджені цим рішенням і існуючи на час прийняття оспорюваного рішення тарифи, зокрема для споживачів теплової енергії населення, і встановив нові, розмір яких зазначений у «Тарифах,,,», які є додатком на оспорюваного рішення.

Зазначеним підтверджується те, що вказане рішення є саме регуляторним актом у розумінні положень Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», оскільки він розрахований на неодноразове застосування і щодо невизначеного кола осіб, які є платниками теплопостачання.

В судовому засіданні встановлено, що при прийнятті вказаного рішення № 725 від 11.05.2011 року відповідачем не були дотримані вимоги ст.ст. 8,9,13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а саме у друкованому засобі масової інформації відповідача газеті «Наше місто»виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради не були розміщені проект цього рішення, аналіз обґрунтованості нових тарифів, не проводилось публічне громадське обговорювання, тобто відсутній аналіз регуляторного впливу та проект оскаржуваного рішення не був оприлюднений у передбаченому зазначеним Законом порядку. З огляду на вказане, у відповідності до приписів ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» зазначене рішення № 725 не повинно було прийняте відповідачем.

Крім того, як вбачається з п.п.2 п.а ч.1 ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, які встановлюються Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України), транспортні та інші послуги

Відповідно до ч.8 ст.171 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині.

У відповідності до ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржуване рішення № 725 від 11.05.2011 року прийняте відповідачем з порушенням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»в частині оприлюднення його проекту та аналізу його регуляторного впливу, та встановленої чинним законодавством компетенції відповідача щодо його прийняття, а тому воно підлягає визнанню незаконним.

Відповідачем, який заперечував проти позову, не надано суду належних доказів правомірності свого рішення та доказів виконання ним вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності»в частині оприлюднення його проекту та аналізу його регуляторного впливу.

На підставі викладеного, ст.ст. 11, 71, 159, 161-163, 171 КАСУ, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 725 від 11.05.2011 року «Про тарифи на транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, що надаються КП «Коменергосервіс»- визнати незаконним.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається Дніпропетровському апеляційному адміністративному суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги повинна бути одночасно направлена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя (підпис) Т.О. Кудрявцева

З оригіналом згідно:

Секретар с/з ОСОБА_3

Суддя Т.О. Кудрявцева