Справа № 2-а-943/10
Суддя: Мусієнко Н. М.
Дата ухвалення: 2010-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-а-943/10р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - Мусієнко Н.М. при секретарі - Ковальові Є.Ф. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління ДПС УДАІ УМВС України в Запорізькій області прапорщика ОСОБА_2 про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та скасування протоколу і постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому вказує, що 21.01.2010р. інспектором ДПС ВС ОСОБА_2 складено відносно позивача протокол АР 130443 про адміністративне правопорушення за ст.122 ч.2 КУпАП, на підставі якого винесено постанову АР 095095 про накладення штрафу на користь держави в розмірі 460грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 21.01.2010р. о 12-45год. в ОСОБА_3 на 297км а/д Харків-Сиферополь, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не надав дороги транспортному засобу, який рухався по головній дорозі. Однак, позивач вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню тому що, транспортний засіб, який рухався по головній дорозі, знаходився в ста метрах від автомобіля позивача, тому оцінивши ситуацію, передбачивши заздалегідь допустиму дистанцію між транспортними засобами, позивач перетнув головну дорогу, де був зупинений відповідачем, після чого не зважаючи на його пояснення, та його заперечення проти того, що він порушив п.16.11 ПДР України, відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення та постанову про накладання на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 460грн. Крім того, під час винесення постанови не дотримано вимог ст.280 КУпАП, відповідно до якої, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне порушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Тому позивач просить суд скасувати постанову АР 095095 від 21.01.2010р.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, суду пояснив, що на місці його зупинення відповідачем, він одразу висловив свою незгоду з тим, що він порушив правила дорожнього руху, оскільки, транспортний засіб, який рухався по головній дорозі знаходився в ста метрах від його автомобіля та перетнувши головну дорогу він не спричинив, ні аварійну ситуацію, ні перешкод для будь-якого транспортного засобу. Тому просить скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заперечень на позов не надав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 287 КУАПП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до районного суду у порядку, визначеному КАСУ з особливостями встановленими КУпАП.

Згідно ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову суд перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та приймає рішення, яким залишає постанову без змін, а позов без задоволення; скасовує постанову і надсилає її на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення.

Судом встановлено, що 21.01.2010р. інспектором ДПС ВС ОСОБА_2 складено відносно ОСОБА_1 протокол АР 130443 про адміністративне правопорушення за ст.122 ч.2 КУпАП, на підставі якого винесено постанову АР 095095 про накладення на останнього штрафу на користь держави в розмірі 460грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 21.01.2010р. о 12-45год. в ОСОБА_3 на 297км а/д Харків-Сиферополь, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не надав дороги транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, чим порушив п.16.11 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно з п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанцїї та безпечного інтервалу.

Оскільки відповідач не надав суду пояснень щодо позову, суд враховує посилання позивача на те, що він не порушував правила дорожнього руху, оскільки транспортний засіб, який рухався по головній дорозі знаходився в ста метрах від його автомобіля, тому, позивач, оцінивши ситуацію, передбачивши заздалегідь допустиму дистанцію між транспортними засобами, перетнув головну дорогу, при цьому він не створив, а ні перешкод у русі іншим автомобілям, а ні аварійної ситуацїї, до того ж, відповідачем не представлено суду жодних доказів вини позивача, тому, застосування щодо позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 460грн. є незаконним та необґрунтованим, у зв'язку з чим, відповідно до ст.280 КУпАП, суд вважає доводи позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 17, 70, 104 КАС України, ст.ст. 258, 287- 289, 293 КУпАП, суд

Постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову АР № 095095 від 21.01.2010р. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 460,00грн.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня оголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя: