Справа № 826/8931/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 серпня 2015 року № 826/8931/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-роздрібна компанія «Євротек»
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві
провизнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.01.2015 р. № , № ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-роздрібна компанія «Євротек» звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень форми «Ш» від 31.01.2015 р. № на суму 10 506,58 грн., № на суму 9828,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням посадовими особами відповідача прав позивача, що полягають у винесенні незаконних та необґрунтованих оскаржуваних рішень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Вважає, що в діях позивача відсутні ознаки податкового правопорушення, оскільки суми податку сплачувалися своєчасно і в належному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Згідно наданих письмових заперечень проти позову заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні, оскільки вважає, що позивачем порушено граничні строки сплати грошового зобов'язання авансових платежів з податку на прибуток.

Враховуючи, що судом встановлено можливість подальшого розгляду справи без участі свідка та експерта, подальший розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за звітний податковий період: березень 2014 р., квітень 2014 р., травень 2014 р., червень 2014 р., липень 2014 р., серпень 2014 р., вересень 2014 р., жовтень 2014 р., листопад 2014 р. ТОВ «ТРК «Євротек».

Перевіркою встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме:

- 49 144,00 грн. сплачено 16.05.2014 р. при граничному терміні сплати 30.03.2014 р. (кількість днів затримки - 47);

- 49 144,00 грн. сплачено 28.05.2014 р. (кількість днів затримки 24) при граничному терміні сплати 30.04.2014 р., 04.06.2014 р. (кількість днів затримки 3) при граничному терміні сплати 30.05.2014 р., 27.06.2014 р. (кількість днів затримки 26) при граничному терміні сплати 30.05.2014 р.;

- 49 144,00 грн. сплачено 29.07.2014 р. (кількість днів затримки 29) при граничному терміні сплати 30.06.2014 р.;

- 49 144,00 грн. сплачено 28.08.2014 р. (кількість днів затримки 29) при граничному терміні сплати 30.07.2014 р.;

- 49 144,00 грн. сплачено 29.09.2014 р. (кількість днів затримки 29) при граничному терміні сплати 30.08.2014 р.

- 49 144,00 грн. сплачено 29.10.2014 р. (кількість днів затримки 29) при граничному терміні сплати 30.09.2014 р.;

- 49 144,00 грн. сплачено 27.11.2014 р. (кількість днів затримки 28) при граничному терміні сплати 30.10.2014 р.;

- 49 144,00 грн. сплачено 29.12.2014 р. (кількість днів затримки 29) при граничному терміні сплати 30.11.2014 р.

За результатами перевірки складено акт від 27.01.2015 р. № 235/26-58-15-03-37378350 та винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 31.01.2015 р. № , яким позивачу встановлено порушення граничних строків сплати суми грошового зобов'язання авансових внесків з податку на прибуток та на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку на 47 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 49 144,00 грн. ТОВ «ТРК «Євротек» зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 9828,80 грн. за платежем: авансові внески з податку на прибуток;

- від 31.01.2015 р. № , яким позивачу встановлено порушення граничних строків сплати суми грошового зобов'язання авансових внесків з податку на прибуток та на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку на 29 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 105 065,81 грн. ТОВ «ТРК «Євротек» зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 10 506,58 грн. за платежем: авансові внески з податку на прибуток.

Враховуючи наявність у позивача податкового боргу у сумі 49 144,00 грн. за кодом бюджетної класифікації 11024000, ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області було направлено ТОВ «ТРК «Євротек» податкову вимогу від 30.04.2014 р. № 1940-25.

За результатами розгляду первинного адміністративного оскарження, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення від 09.04.2015 р. № 6097/10/26-15-10-06, яким податкові повідомлення-рішення від 31.01.2015 р. № , № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

За результатами повторного адміністративного оскарження, Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 29.04.2015 р. № 9204/6/99-99-10-01-02-25, яким податкові повідомлення-рішення від 31.01.2015 р. № , № та рішення, прийняте за результатами розгляду первинної скарги, залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

За визначенням п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій), у тому числі визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Податкова декларація та розрахунок щомісячних авансових внесків за базовий звітний (податковий) рік подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.01.2014 р. позивачем було подано до ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з податку на прибуток підприємства. Згідно поданої декларації авансовий внесок (1/2 нарахованої до сплати загальної суми податку на прибуток за звітний (податковий) рік), що підлягатиме сплаті щомісяця у березні-грудні 2014 року та січні -лютому 2015 р. (рядок 33/12)) (рядок 34) складає 49 144,00 грн.

Пунктом 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Так, відповідно до пп. 14.1.182 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, помилково сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань.

Тобто, помилково сплаченими грошовими зобов'язаннями вважаються грошові зобов'язання, які сплачені особами, які не є платниками таких грошових зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ТРК «Євротек» є платником податку на прибуток.

Позивачем було сплачено авансові внески з податку на прибуток до Державного бюджету за березень та квітень 2014 року на рахунок № 003 ГУ ДФС у м. Києві, що підтверджується платіжними дорученнями № 1244 від 27.03.2014 р. та № 1690 від 28.04.2014 р.

Як зазначив в судовому засіданні представник позивача, про те, що авансові внески податку на прибуток мають перераховуватися на інший рахунок, представники позивача дізналися із телефонної розмови з представниками відповідача.

Зважаючи на цю обставину, позивач того ж дня надав відповідачу лист від 07.05.2014 р. № 00173-05/14-ТРК/к/Киев, яким підтвердив сплату податку до Державного бюджету, і попросив зарахувати сплачені платежі на ті рахунки, які були зазначені представниками відповідача.

Так, належним рахунком для сплати авансових внесків з податку на прибуток є рахунок № 003 ГУ ДФС у м. Києві. При цьому, відмінність у реквізитах платежу з податку на прибуток та авансового внеску з податку на прибуток полягає у коді призначення платежу. Так, позивачем було зазначено код 11021000, між тим вірним є код 11024000.

Тобто авансові внески з податку на прибуток було зараховано в рахунок сплати податку на прибуток. При цьому, відповідачем не заперечується факт зарахування до бюджету коштів у сумі 98 288,00 грн., згідно платіжних доручень № 1244 від 27.03.2014 р. та № 1690 від 28.04.2014 р.

Таким чином матеріали справи свідчать, що позивач сплатив кошти на вірний рахунок, але з помилкою у коді призначення платежу.

Відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (43.2 ст. 43 ПК України).

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (п. 43.4 ст. 43 ПК України.).

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Встановлені судом факти дають підставу для висновків про те, що в даному випадку має місце помилкова сплата грошових зобов'язань.

В свою чергу, ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області підготувало платіжні доручення № 615 на суму 49 144,000 грн. та № 909 на суму 48 084,91 грн. про перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший, згідно яких 16.05.2014 р. було перераховано кошти на рахунок 0003, код 11024000 з граничним строком сплати 30.03.2014 р.

Таким чином, оформлення платіжних доручень від 16.05.2015 р. № 615, № 909 у відповідності до вимог чинного законодавства було здійснено відповідачем.

Системний аналіз фактичних обставин справи свідчить про те, що виявивши вказану помилку позивач 07.05.2015 р. звернувся до органу державної фіскальної служби з проханням провести переведення вказаних коштів з рахунку податку на прибуток в акумулювання коштів з авансових платежів з податку на прибуток.

З урахуванням вказаної заяви позивача, за наявності у останнього грошового зобов'язання з авансового внеску по податку на прибуток в тій сумі, яка була помилково перерахована на рахунок податку на прибуток, платником якого є позивач, відповідач повинен вважати заходи вчинення такого перерахування, сплатою податкового зобов'язання в день такої сплати.

Слід зазначити, що суми податку фактично надійшли до Державного бюджету у визначений строк, отже, факт знаходження коштів протягом певного періоду на бюджетних рахунках під іншими, на думку фіскального органу, кодами є формальною обставиною і не може бути підставою для висновків про порушення граничних строків сплати податків і застосування штрафних санкцій.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем виконано податковий обов'язок та в строки, передбачені чинним законодавством, а саме: 27.03.2014 р. та 28.04.2014 р. було сплачено грошові зобов'язання з авансових платежів по податку на прибуток, оскільки перераховано кошти із зазначенням їх цільового призначення - авансовий внесок з податку на прибуток. Про намір позивача сплатити вказаний податок свідчить також і відповідний розмір коштів, які вже до цього були задекларовані позивачем як сума податку що підлягає сплаті.

Відповідно до п. 38.1 п. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

У свою чергу, ст. ст. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, встановлена фінансова відповідальність, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема, при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Матеріалами справи, а саме платіжними дорученнями № 1244 від 27.03.2014 р. та № 1690 від 28.04.2014 р. підтверджено факт сплати 27.03.2014 р. авансового внеску з податку на прибуток у розмірі 49 144,00 грн. за березень 2014 р. та 28.04.2014 р. авансового внеску з податку на прибуток у розмірі 49 144,00 грн. за квітень 2014 р., отже відсутні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій, що визначені ст. 126 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято в межах повноважень податкового органу та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано та правомірно. В той же час, позивач довів обставини в обґрунтування своїх вимог, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-роздрібна компанія «Євротек» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві форми «Ш» від 31.01.2015 р. № .

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві форми «Ш» від 31.01.2015 р. № .

4. Судові витрати в сумі 182,70 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-роздрібна компанія «Євротек» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Іщук