Справа № 2а-12000/10/1370
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2011-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2011 р. < Текст >Справа № 49934/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

судді Довгополова О.М., Глушка І.В.,

при секретарі судового засідання Коломойцевій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Державної митної служби України, Львівської митниці на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Львівської митниці, Головного управління Державного казначейства України у Львівській області про визнання незаконними дій, скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України, Львівської митниці, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати незаконним та скасувати накази Державної митної служби України № 2189-к від 24.11.2010 року та Львівської митниці від 25.11.2010 року № 1080-к в частині припинення перебування його на державній службі в митних органах України; поновити його на посаді головного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста ,,Рава-Руська Львівської митниці, стягнути з Львівської митниці на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно припинив його перебування на державній службі в митних органах за порушення Присяги державного службовця, оскільки він Присягу не порушував. Вважає звільнення безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2011 року позов задоволено в повному обсязі та ухвалено: визнати незаконним та скасувати наказ Державної митної служби України № 2189-к від 24.11.2010 року в частині припинення перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1 , головного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста ,,Рава-Руська Львівської митниці; визнати незаконним та скасувати наказ Львівської митниці від 25.11.2010 року № 1080-к ,,Про оголошення наказу ДМСУ в частині відповідно до якого оголошено наказ Державної митної служби України № 2189-к від 24.11.2010 року в частині припинення з 25.11.2010 року перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, головного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста ,,Рава-Руська Львівської митниці. Ухвалено також поновити ОСОБА_1 на посаді головного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста ,,Рава-Руська Львівської митниці та стягнути з Львівської митниці на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 25.11.2010 року по 11.05.2011 року в розмірі 19 387 грн. 27 коп. . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Державна митна служба України та Львівська митниця подали апеляційні скарги, оскільки вважають, що постанова прийнята при неповному встановленні обставин справи, що мають значення для справи, помилковому застосуванні норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

В апеляційних скаргах зазначають, що судом першої інстанції залишено поза увагою доводи відповідачів, що ОСОБА_1 не виконані вимоги п. 2.2. Тимчасового порядку дій посадових осіб підрозділів митного оформлення, що здійснюють свої функції у пункті пропуску ,,Рава-Руська, при отриманні та використанні інформації від Митної служби ОСОБА_2 про транспортні засоби, що переміщуються через державний кордон, затвердженого наказом Держмитслужби України від 22.10.2010 року № 1272 (надалі Тимчасовий порядок), щодо аналізу даної інформації, узагальнення проблемних питань для відповідного реагування, а також надання пропозицій керівництву митного поста з удосконалення даного порядку. Позивачем не виконано вимоги п. 3.5 розпорядження начальника митного поста ,,Рава-Руська від 29.09.2010 року № 44-р ,,Про проведення експерименту з обміну інформацією про транспортні засоби стосовно надання інформації керівництву митного поста про нестандартні ситуації і проблемні питання, які виникають з приводу проведення експерименту у пункті пропуску, включаючи виявлення розбіжностей в інформації між СМС-повідомленнями та товаросупровідними документами, або її відсутності, при отриманні і використанні інформації польської сторони про транспортні засоби, які переміщуються через державний кордон України. Не виконано також вимоги п. 3 наказу Львівської митниці від 25.10.2010 року № 929 ,,Про проведення експерименту з обміну інформацією про транспортні засоби щодо організації належної взаємодії з польською стороною, проведення аналізу інформації, отриманої з польської сторони. Судом першої інстанції також не враховано, що ОСОБА_1 згідно з журналом розподілу функціональних обовязків особового складу відділу митного оформлення № 4 митного поста ,,Рава-Руська був відповідальним за вїзд транспортних засобів на смузі руху «червоний коридор»13.11.2010 року і 14.11.2010 року та безпосереднім виконавцем обробки інформації на Сервері ТСS, що надана польською стороною, оскільки здійснював митний контроль та митне оформлення транспортних засобів. Тому позивач у повній мірі володів та мав можливість користуватися інформацією про транспортні засоби, які слідували на митну територію України з ОСОБА_2. За час чергування ОСОБА_1 13.11.2010 року і 14.11.2010 року шість транспортних засобів згідно акту службової перевірки не обліковані ним в АСМО «Інспектор-2006»та значаться такими, що не перетнули митний кордон України в межах пункту пропуску ,,Рава-Руська, що не узгоджується з направленими СМС-повідомленням польської сторони про виїзд цих транспортних засобів з території ОСОБА_2.

Крім того, Львівська митниця зазначає, що Дисциплінарний статут митної служби України не підлягає застосуванню до вирішення даних спірних правовідносин. Відсутність доказів того, що ОСОБА_1 був повідомлений про виїзд з польської сторони шести транспортних засобів не має значення для справи, оскільки відомості про це він мав отримати з СМС-повідомлень, що надсилались польською стороною та надходили на Сервер ТСS і в подальшому направлялись в АСМО «Інспектор-2006»пункту пропуску ,,Рава-Руська. Усним розпорядженням прямого керівника ОСОБА_1 було визначено виконавцем по здійсненню митного контролю і митного оформлення транспортних засобів, а відсутність митного забезпечення в ОСОБА_1 не забороняє згідно Митного кодексу України здійснювати митний контроль.

З огляду не викладене, апелянти просять скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2011 року та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник апелянтів в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційні скарги та просить їх задовольнити.

Представник позивача вимоги апелянтів заперечив, просить залишити оскаржуване судове рішення без змін, а подані апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 14.07.1994 року прийнятий на службу в митні органи України. 11 листопада 2010 року його переведено з посади старшого інспектора відділу оперативних чергових на посаду головного інспектора відділу оформлення № 4 митного поста ,,ОСОБА_3 Львівської митниці.

Наказом Державної митної служби України від 24 листопада 2010 року №2189-К ,,По особовому складу за порушення Присяги державних службовців, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України ,,Про державну службу припинено з 25.11.2010 року перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, головного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста Рава-Руська Львівської митниці.

Наказом Львівської митниці № 1080-к від 25.11.2010 року ,,Про оголошення наказу Державної митної служби України оголошено наказ Державної митної служби України від 24.11.2010 року № 2189-к ,,По особовому складу митних органів та наказано провести повний розрахунок з ОСОБА_1.

Підставами для видання зазначених наказів став акт за результатами перевірки від 24.11.2010 року № 21/2010-п, в якому зазначено, що комісією встановлено порушення ОСОБА_1 вимог ст. 40, 41 Митного кодексу України щодо необхідності митного контролю усіх транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України; вимог п. 1.6.5.1, 2.1.15, 2.1.17, 2.2.17 Технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення ,,Рава-Руська Хребенне, затвердженої спільним наказом Львівської митниці і Львівського прикордонного загону від 02.02.2009 року № 100/37, стосовно необхідності візуального огляду транспортних засобів під час митного контролю, обовязку завершення митного контролю і митного оформлення шляхом проставлення інспектором ПМО відмітки особистого митного забезпечення (відтиску особистої номерної печатки) у контрольному талоні, здійснення посадовими особами ПМО, відповідальними за випуск із зони митного контролю транспортних засобів, ряду обовязкових дій; вимог своєї посадової інструкції щодо здійснення митного контролю і митного оформлення товарів і транспортних засобів (т.1 а.с. 46-47).

Відповідно до акту перевірки комісією встановлено, що за період з 13.11.2011 року по 14.11.2011 року з митної території ОСОБА_2 виїхало 6 транспортних засобів з вантажем, щодо яких наявна інформація про їх митне оформлення польською стороною.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не надано доказів того, що позивач був повідомлений (повинен був бути повідомлений, та в який спосіб) про виїзд з польської території з вантажем вказаних шести транспортних засобів, а також не надано доказів на підтвердження порушення позивачем своїх посадових обовязків чи вчинення дій, які є порушенням Присяги державного службовця. Також відповідачами не доведено правомірності дій Державної митної служби України щодо припинення перебування позивача на службі в митних органах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно п. 22 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Частиною 1 ст. 10 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-XII ,, Про державну службу визначено, що основними обовязками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обовязків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обовязків, ініціатива і творчість в роботі.

Крім того, частиною 2 ст. 11 Закону № 3723-XIІ встановлено, що конкретні обовязки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції.

За змістом ст. 21 Закону України ,,Про Дисциплінарний статут митної служби України порушення службової дисципліни це протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобовязання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обовязків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України ,,Про державну службу, крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Правовий режим використання митного забезпечення визначено ст. 1 Митного кодексу України та пунктами 3.1.-3.5. Порядку замовлення, видачі, зберігання, обліку та використання особистих митних забезпечень інспекторів, затвердженого наказом Держмитслужби України від 17.11.1998 р. № 723, згідно з якими митне забезпечення використовуються для відображення результатів здійснення митного контролю на документах, що подаються митницям для митного оформлення; відтиск різних їх видів означає або взяття під митний контроль транспортних засобів (тип 2), або завершення митного оформлення, зняття з митного контролю (тип 1); усі особисті митні забезпечення вводяться в дію тільки відповідно до наказу начальника митниці.

Відповідно до вимог п. 2.22. посадової інструкції ОСОБА_1І зобовязаний був використовувати особисте митне забезпечення у відповідності до встановлених ДМС України вимог.

Згідно з вимогами Технологічної схеми завершення митного контролю і митного оформлення та надання дозволу на переміщення транспортного засобу за межі зони митного контролю засвідчується проставлянням відтиску особистої номерної печатки посадової особи митного органу у контрольному талоні і товаросупровідних документах (п. 2.1.15), одразу після закінчення процедур митного контролю і митного оформлення транспортного засобу посадова особа, що їх здійснювала, вносить до ФМ «Диспетчер зони митного контролю»ПІК «Інспектор 2006»інформацію щодо проведених нею дій (митний огляд, митне оформлення, видача документів) (п. 2.1.16.).

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 Порядку обліку транспортних засобів та вантажів, що переміщуються в зонах митного контролю пунктів пропуску з використанням функціонального модулі «Диспетчер зони митного контролю»програмного комплексу «Інспектор 2006», затвердженого наказом Львівської митниці від 30.04.2008 р. № 12, внесення всіх відомостей щодо транспортних засобів, передбачених функціональним модулем, здійснюється відповідальною посадовою особою, що особисто провела митний контроль і митне оформлення транспортного засобу (митний огляд, митне оформлення, видача документів).

Згідно з вимогами п. 2.4. Тимчасового порядку посадова особа митного поста ,,Рава-Руська, яка виконує функції в смузі руху «червоний коридор»звіряє інформацію, зазначену в СМС-повідомленні, з інформацією, вказаною в товаросупровідних документах, за умови здійснення нею дій щодо митного контролю та/або митного оформлення.

У відповідності до приписів п. 2.27. посадової інструкції ОСОБА_1 був уповноважений використовувати програмні комплекси ЄАІС Держмитслужби України і бази даних митного поста, а також вносити до них відповідні відомості лише під час здійснення митного контролю та митного оформлення.

Згідно з п. 1.15. Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 17.11.2005 р. № 1118 (у редакції наказу Держмитслужби від 17.03.2008 р. № 229), відомості про вчинені митні процедури вносить до ЄАІС ДМС України лише та посадова особа митного органу, яка їх здійснила, а самі відомості повинні містити номер особистої номерної печатки посадової особи митного органу, яка здійснила ці митні процедури у пункті пропуску.

Висновки суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідачів базуються, зокрема, на тому, що ОСОБА_1 не міг, з незалежних від нього причин, у період з 13.11.2010 р. по 14.11.2010 р. здійснювати митний контроль та митне оформлення транспортних засобів і, відповідно, не мав доступу до ФМ «Диспетчер зони митного контролю»та ПІК «Інспектор 2006». Відповідачами не надано доказів прийняття до 18.11.2010 р. в усній чи іншій формі розпорядження керівництва ОСОБА_1 про визначення його в якості безпосереднього виконавця здійснення митного контролю і митного оформлення транспортних засобів на підставі інформації, що надана польською стороною. З наказу начальника Львівської митниці від 17.11.2010 р. № 1046-к вбачається, що необхідні повноваження на безпосереднє виконання ОСОБА_1 зазначених митних процедур були йому надані з 18.11.2010 року, тобто, поза часом дії обставин, у звязку з якими було припинено його перебування на державній службі в митних органах.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивача не було визначено у якості зазначеного вище виконавця станом на 13.11.2010 року і 14.11.2010 року.

Покликання апелянтів на журнал розподілу обовязків по відділу митного оформлення № 4 митного поста ,,Рава-Руська за 13 та 14 листопада 2010 року як на підставу того, що ОСОБА_1 був відповідальним за вїзд транспортних засобів на смузі руху «червоний коридор», колегія суддів вбачає безпідставним, оскільки згідно з даними цього ж журналу старшим за вїзд транспортних засобів на смузі руху «червоний коридор»у зазначені дні була інша посадова особа ОСОБА_4

Відповідачами також не було надано суду першої інстанції доказів вчинення ОСОБА_1 яких-небудь дій щодо митного контролю чи митного оформлення транспортних засобів за період з 13 по 14 листопада 2010 року. З письмових пояснень ОСОБА_1 від 18.11.2010 р. не вбачається, що він здійснював митні процедури у цей період часу.

Твердження апелянтів про порушення ОСОБА_1 вимог п. 3 наказу Львівської митниці від 25.10.2010 р. № 929 «Про проведення експерименту з обміну інформацією про транспортні засоби», п. 3.5. розпорядження начальника митного поста ,,Рава-Руська Львівської митниці від 29.09.2010 р. № 44-р «Про проведення експерименту з обміну інформацією про транспортні засоби», а також п. 2.2. Тимчасового порядку колегія суддів вважає безпідставним, так як зазначені норми стосується переліку обовязків конкретно вказаних у них посадових осіб, відповідно, начальника підрозділу митного оформлення (особи, яка його заміщує), чи відповідальних осіб за організацією роботи по проведенню експерименту (начальників відділів митного оформлення №№ 1-4 митного поста ,,Рава-Руська ОСОБА_1 не займав жодної з посад, вказаних у цих правових приписах.

Зі змісту посадової інструкції ОСОБА_1, Тимчасового порядку чи Тимчасової схеми не вбачається покладення на нього обовязків по організації, контролю і відповідальності за проведення експерименту на митному пості ,,Рава-Руська.

Зі змісту наказу ДМС України від 24.11.2010 р. № 2189-к про припинення перебування позивача на державній службі вбачається, що при його прийнятті ДМС України керувалась правилами ст. 21, 22, п.п. 2, 4, 6 ст. 23 Дисциплінарного статуту, які регулюють питання порушення службової дисципліни, видів дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення з митного органу.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності застосування до спірних правовідносин приписів Дисциплінарного статуту митної служби України, затверджений Законом України від 06.09.2005 р. № 2805-IV Закону № 3723-ХІІ та Дисциплінарного статуту щодо підстав і порядку накладення дисциплінарних стягнень.

За таких обставин колегія суддів вважає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності в діях позивача порушення вимог Посадової інструкції та інших нормативних актів, а відтак припинення його державної служби за порушення Присяги є незаконним, оскільки відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження факту вчинення позивачем дій, які свідчили б про порушення Присяги.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що при прийнятті оскаржуваного позивачем наказу Державною митною службою України порушено приписи ст. ст. Дисциплінарного статуту митної служби України, а саме не проведено обовязкового службового розслідування, за результатами якого було б встановлено тяжкість вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступінь вини особи; не враховано характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередню поведінку особи митної служби, її ставлення до служби і стаж роботи в митних органах.

За таких обставин колегія суддів визнає що наказ ДМС України від 24 листопада 2010 р. №2189-К не відповідає вимогам чинного законодавства щодо наявності підстав припинення перебування позивача на державній службі в митних органах та щодо процедури припинення відносин публічної служби.

Як наслідок протиправним є і наказ Львівської митниці № 1080-к від 25.11.2010 року, який виданий на виконання вище вказаного наказу ДМС України.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

апеляційні скарги Державної митної служби України, Львівської митниці залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2011 року у справі № 2а-12000/10/1370 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

ОСОБА_5

Повний текст ухвали складено 29 липня 2011 року.