Справа № 2а-5067/11/1370
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2011 р. < Текст >Справа № 49155/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Сокальського міського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2011 року у справі за поданням Державної податкової інспекції у Сокальському районі Львівської області про стягнення з Сокальського міського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства коштів за податковим боргом, -

В С Т А Н О В И В :

04.05.2011 року до Львівського окружного адміністративного суду надійшло подання Державної податкової інспекції (ДПІ) у Сокальському районі про стягнення з Сокальського міського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства коштів за податковим боргом в розмірі 56256,00 грн..

Подання мотивоване тим, що заборгованість виникла згідно поданої особисто боржником декларації по податку на додану вартість № від 20.04.2011 року на суму 56256,00 грн., граничний термін сплати якої 30 квітня 2011 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2011 року подання задоволено повністю та стягнуто з Сокальського міського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства на користь Державного бюджету України 56256,00 грн. заборгованості по сплаті податків.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Сокальське міське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції порушив приписи ст. 183-3 КАС України, обмеживши права відповідача на отримання інформації про дату, час та місце розгляду справи, не запропонував відповідачу надати письмові заперечення та докази на спростування вимог подання. Крім того, суд не звернув уваги на порушення податковим органом вимог ст.ст. 95-99 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні подання.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник податкового органу заперечив проти вимог апеляційної скарги та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом внесення подання податкового органу може бути ініційовано розгляд в адміністративному суді питання про стягнення коштів за податковим боргом.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 ст.95 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобовязання (пункт 59.3 ст.59 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги.

Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що граничний термін сплати задекларованого 20.04.2011 року Сокальським міським комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства податкового зобовязання по податку на додану вартість в розмірі 56256,00 грн. - 30 квітня 2011 року.

Тому податковий орган мав право звернутись з подання про стягнення вказаного боргу лише після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги, тобто, після 30 червня 2011 року. Однак, податкова вимога податковим органом не надсилалась.

Таким чином, правових підстав для звернення до суду 04 травня 2011 року з поданням про стягнення податкового боргу по декларації, поданій 20 квітня 2011 року у податкового органу не було, а тому подання задоволенню не підлягає.

Однак, це не позбавляє податковий орган права звернення з позовом про стягнення податкового боргу після виконання зазначених вимог законодавства.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Оскільки суд першої інстанції при винесенні постанови допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, колегія суддів визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні подання податкового органу.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 183-3, ст.195, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст.198, ст. ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Сокальського міського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2011 року у справі № 2а-5067/11/1370 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні подання Державної податкової інспекції у Сокальському районі Львівської області про стягнення з Сокальського міського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства коштів за податковим боргом.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

ОСОБА_1

Постанова в повному обсязі складена 10 жовтня 2011 року.