Справа № 2а-3122/10
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2012-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2012 р. Справа № 49652/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Коваля Р.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобовязання провести нарахування та виплату підвищення до пенсії, як дитині війни,

ВСТАНОВИВ :

4 листопада 2010 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідача. У позовній заяві просить поновити строк звернення до адміністративного суду, визнати дії відповідача протиправними та зобовязати його нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни за період 2008-2009 років.

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни. Згідно з статтею 6 цього закону йому повинна виплачуватись щомісячна державна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак така допомога виплачувалась в не повному обсязі. Просив позов задоволити.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2010 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобовязання провести нарахування та виплату підвищення до пенсії, як дитині війни залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив позивач. Вважає, що ухвала прийнята з неповним зясуванням обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати ухвалу та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни за період за період 2008-2010 років.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що всупереч положенням ст.22 Конституції України, якою передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до діючих законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» було обмежено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на відповідні роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України колегія суддів вважає доцільним розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є дитиною війни, оскільки статтею 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається прожитковим мінімумом для осіб, які втратили працездатність, що урегульовано ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст.100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, в суд першої інстанції від позивача не надходило клопотання про зміну позовних вимог згідно із ч.1 ст. 137 КАС України. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на його користь передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року слід залишити без розгляду.

Оцінивши зібрані докази в сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 200, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2010 року у справі №2а-3122/10/0712 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М.Довгополов

ОСОБА_2