Справа № 815/6874/14     
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6874/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Потоцької Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, СП "Пограничник" про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, СП "Пограничник" про визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача №680/А-2012 від 21.05.2012 року «Про надання громадянину України ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва на території Фонтанської сільської ради (за межами населеного пункту) Комінтернівського району Одеської області».

Представник відповідача /ОСОБА_2 районної державної адміністрації/ в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Третя особа /ОСОБА_3М./ про дату , час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином та своєчасно. До суду не зявився, причин неявки не повідомив.

Третя особа /СП "Пограничник"/ просила розглядати справу без участі представника (а/с. 199).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

З урахуванням приписів ст. 128 КАС України, зважаючи на те, що у судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов з наступних підстав.

Відповідач згідно ст. 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» є регіональним органом виконавчої влади, якому ст. ст. 17, 124 ЗК України та ст.13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» надані певні повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, які знаходяться у державній власності та знаходяться за межами населених пунктів. Відповідно до рішення Конституційного суду України № 10-рп/2010 від 01.04.2010 року по справі № 1-6/2010 положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень, повязані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, а тому спори щодо оскарження його рішень, дій або бездіяльності з цього питання, відповідно до положень ст.55 Конституції України п.1 ч.2 ст. 17, ст. 104 КАС України підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

З 23.06.2008 року позивач є членом садівничого товариства «Пограничник» та в його користуванні знаходиться земельна ділянка №117 загальною площею 0,06 га за адресою: вул.Виноградна на території СТ «Пограничник», СМ «Вапнярський», Фонтанська сільська рада, Комінтернівський район, Одеська область (за межами населеного пункту).

Дана обставина підтверджується Витягом з протоколу № 3 від 23.06.2008 року загальних зборів СТ «Пограничник» про прийняття ОСОБА_1 в члени товариства та закріплення земельної ділянки №117 по вул. Виноградна; витягом з рішення Фонтанської сільської ради № 367-V від 08.08.2008 р.; членською книжкою садовода (серія АО №000252); довідкою № 693 від 25.08.2012 року, виданої СТ «Пограничник»; викопіюванням з карти землекористування.

Садівниче товариство «Пограничник» існує з 1992 року відповідно до рішення виконавчого комітету Фонтанської сільської ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області (рішення №108 від 17.12.1992 року).

З червня 2008 року позивач постійно та своєчасно сплачую членські та цільові внески до товариства і належним чином користуюся земельною ділянкою №117, що підтверджується довідкою СТ «Пограничник».

В кінці 2013 року згідно ст. 118 Земельного Кодексу України, позивач забажав реалізувати своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки.

Після виготовлення технічного звіту з кадастрової зйомки на виділену йому в користування земельну ділянку, він звернувся до Управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області з заявою про надання відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою щодо бажаного місця розташування земельної ділянки, яка передбачається до відведення в СМ «Вапнярський», СТ «Пограничник», вул. Виноградна, ділянка № 117 на території Фонтанської сільської ради.

У травні 2014 року позивач звернувся до Головного управління Держземагентства в Одеській області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки безоплатно у власність.

Відповідно до наказу Головного управління Держземагентства в Одеській області №15-407/14-14-СГ від 05.06.2014 року заява була задоволена та отримано дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Після розробки проекту і погодження документації із землеустрою 10 вересня 2014 року позивач звернувся з заявою про внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру(отримання кадастрового номеру земельної ділянки).

24.09.2014 року в управлінні Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області позивач отримав копію рішення №РВ-014 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку з тим, що за наявними в Управлінні відомостями на дану земельну ділянку розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки іншій особі на підставі розпорядження ОСОБА_2 РДА від 21 травня 2012 року №680/А-2012.

В кінці жовтня 2014 року позивач отримав копію розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації (№680/А-2012 від 21 травня 2012 року) «Про надання громадянину України ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва на території Фонтанської сільської ради(за межами населеного пункту) Комінтернівського району Одеської області».

16.10.2014 року позивач звернувся до ОСОБА_2 районної державної адміністрації з запитом на отримання публічної інформації та отримав копію розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації Одеської області (№680/А-2012 від 21 травня 2012 року) «Про надання громадянину України ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення садівництва на території Фонтанської сільської ради (за межами населеного пункту) Комінтернівського району Одеської області».

Суд оцінюючи вказаний акт субєкту владних повноважень, з огляду на положення ч.3 ст.2 КАС України, приходить до висновку про його законність з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. ст. 17, 118 Земельного кодексу України, ст.13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», до компетенції відповідача належить прийняття рішень щодо надання згоди на складання проектів землеустрою, затвердження проектів землеустрою та надання громадянам у власність земельних ділянок для ведення садівництва.

Згідно положень ч. 3 ст. 122 та п. 12 Перехідних положень ЗК України, районні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва обєктів, повязаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо) з урахуванням вимог частини шостої цієї статті, крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Таким чином, компетентним органом державної виконавчої влади, якому надано право на розпорядженнями земельною ділянкою, загальною площею 0,06 га, для передачі її у власність громадянину ОСОБА_3 для ведення садівництва є відповідач ОСОБА_2 районна державна адміністрація.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Заява громадянина ОСОБА_3 від 18.05.2012 року (а/с.79) та додані до неї ксерокопія паспорту) та графічні матеріали викопіювання з плану земель Фонтанської сільської ради (а/с.80-84) відповідають вимогам зазначеною правової норми.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, винесення відповідачем оскаржуваного розпорядження від 21.05.2012 року № 680/А-2012 «Про надання громадянину України ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для ведення садівництва на території Фонтанської сільської ради (за межами населеного пункту) Комінтернівського району Одеської області» відповідало повноваженням цього органу державної виконавчої влади та прийняте за наявності відповідних підстав заяви особи яка має намір отримати земельну ділянку у власність та відповідних графічних матеріалів, затверджених органом ДЕРЖКОМЗЕМУ України, в звязку із чим, такий акт субєкту владних повноважень відповідає законові, в звязку із чим, в задоволенні позовних вимог про визнання його протиправним та про скасування слід відмовити.

Не змінює цього висновку суду й посилання представника позивача на порушення його прав землекористувача з огляду на наявність у нього права користування землею з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

В 2008 році СТ «Пограничник» пройшло перереєстрацію в відповідних державних органах, була затверджена нова редакція Статуту товариства, рішенням господарського суду Одеської області від 21.11.2008 року по справі №12/21-08-4343 за СТ «Пограничник» було визнане право користування земельною ділянкою загальною площею 13,7 га, розташованою між селами Олександрівка та Вапнярка Комінтернівського району Одеської області на схилах Великого Аджаликського лиману.

Згідно рішення Фонтанської сільської ради №367-V від 08.08.2008 року садівничому товариству «Пограничник» був виданий дозвіл на розробку містобудівного обґрунтування розміщення садівничого товариства. При цьому були затверджені списки громадян членів товариства, затверджені назви вулиць та номера ділянок і закріплені номери земельних ділянок за кожним громадянином членом товариства.

На підставі розпорядження №560/А-2009 від 04.04.2009 року ОСОБА_2 районної державної адміністрації, СТ «Пограничник» було дозволено розробку містобудівного обґрунтування розміщення садівничого товариства за вказаною адресою.

В подальшому було розроблено та узгоджено з відповідними службами містобудівне обґрунтування розміщення СТ «Пограничник», яке було затверджено згідно рішення Фонтанської сільської ради №176-VI від 25.08.2011 року на підставі діючого законодавства України (Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

В свою чергу, жодного рішення компетентного органу державної влади ОСОБА_2 РДА Одеської області щодо передачі у користування СТ «Пограничник» чи його членам земельних ділянок не приймалось, вказані особи не отримували відповідного державного акту про право власності чи користування земельної ділянки та він не був зареєстрований у Державному земельному кадастрі, в зв'язку із чим, у позивача не виникло відповідно до закону право користування спірною земельною ділянкою а тому, при прийнятті оскаржуваного рішення суб'єкту владних повноважень, зазначені позивачем обставини не повинні були враховуватись.

Разом із запереченнями проти позову представником відповідача було подане клопотання про застосування строків звернення до адміністративного суду та залишення позовних вимог без розгляду, оскільки на його думку позивач пропустив цей строк, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України, так як позивачем оспорюється розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації винесене 21.05.2012 року №680/А-2012, а не відмова управління Держземагентства Комінтернівському районі в Одеській області від 24.09.2014 року №РВ- 014.

Однак, позивач отримав відповідь від Управління Держземагенства в Комінтернівському районі Одеської області 24.09.2014 року про те, що згідно наявних відомостей на вказану земельну ділянку розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки іншій особі на підставі розпорядження № 680/А-2012 від 21.05.2012 р., після чого позивач звернувся до ОСОБА_2 РДА з інформаційним запитом на отримання публічної інформації та отримав копію Розпорядження № 680/А-2012 від 21.05.2012 р.

У звязку із чим, суд вважає, що позивач лише з цієї дати дізнався про підстави, які унеможливлювали реалізацію ним своїх прав та згідно положень ч.2 ст.99 КАС України, саме з цієї дати повинен обраховуватись строк звернення до суду. Позовна заява надійшла до суду 04.12.2014 року, в строки встановлені ч.2 ст.99 КАС України, а тому, позивач не пропустив цей строк і заява представника відповідача не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 6-8, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.