Справа № 2а/0614/151/11
Суддя: Поліщук М.Г.
Дата ухвалення: 2011-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" травня 2011 р. Справа № 2а/0614/151/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Поліщука М.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "28" лютого 2011 р. у справі № 2а/0614/151/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області, управління праці та соціального захисту населення виконкаму Малинської міської ради про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 31.01.2011 року звернулась до Малинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до УПФУ в Малинському районі Житомирської області та до управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради про зобовязання провести перерахунок та виплату коштів, передбачених ст. ст.37, 39, 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.06.2010 р. по 30.11.2010 р.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 28.02.2011 року позов задоволено: зобовязано відповідача УПСЗН виконкому Малинської міської ради провести перерахунок та виплату позивачу доплати, передбаченої ст. 37 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також зобов'язано відповідача УПФУ в Малинському районі Житомирської області провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії і додаткової пенсії, передбачених ст.ст.39, 51 вказаного Закону за період з 01.08.2010 р. по 31.01.2011 р.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991р. віднесено до зони посиленого радіологічного контролю, та отримує в УПФУ Малинського району Житомирської області пенсію та доплату за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначену у відповідності до ст.ст. 39, 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та в УПСЗН виконкому Малинської міської ради компенсацію, передбачену ст. 37 зазначеного Закону.

У відповідності до статті 49 Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 4 категорії призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно до ч. 1 ст. 39 Закону, пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» компенсація громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, зокрема у зоні посиленого радіоекологічного контролю становить 30 % від мінімальної заробітної плати.

Всупереч ст.ст. 37,39, 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу вказані доплати виплачувалися відповідачами частково, у фіксованому розмірі, визначеному ПКМУ № 836 від 26.07.1996 року по ст. ст. 37, 39 вказаного Закону та по ст. 51 відповідно до ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року, а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, як того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»має вищу юридичну силу в порівняні з ПКМУ № 836 від 26.07.1996 року та ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року відповідачі не правомірно виплачували соціальні виплати позивачам в меншому розмірі ніж це передбачено ст.ст. 37,39, 51 зазначеного Закону.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про правомірність доводів суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок та виплату коштів у розмірах, визначених ст. 37, 39 та 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відсутність коштів для забезпечення виплат зазначених коштів позивачу, на що посилаються у своїх апеляційних скаргах відповідачі, не є підставою для невиконання ними своїх зобов'язань, встановлених ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи апеляцій відповідачів щодо правомірності їх дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Однак, із матеріалів справи видно те, що з даним позовом позивачка звернулася до суду 31.01.2011 року, в зв"язку з чим суд першої інстанції повинен був залишити її позовні вимоги за період з 01.06.2010 р. по 30.07.2010 р. без розгляду у відповідності до вимог ч.2 ст. 99 та ч.1 ст.100 КАС України, так як пропуск строку звернення до суду є підставою для залишення позовних вимог без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205 та 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та управління праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради задовольнити частково.

Постанову Малинського районного суду Житомирської області від 28.02.2011 р. в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 за період з 01.06.2010 р. по 30.07.2010 р. включно - скасувати, та її позовні вимоги за вказаний період часу - залишити без розгляду.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.Г. Поліщук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 вул.Лисенка 22/8,м.Малин,Житомирська область,11601

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області пл. Соборна, 12А,м.Малин,Житомирська область,11600