Справа № 2-а-2540/11
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2011-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Жовтневий районний суд м.Маріуполя
Справа № 2-а-2540/11р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2011 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі: головуючого - судді Папаценко П.І., при секретарі Конівченко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області до ОСОБА_1 про видворення з території України, -

В С Т А Н О В И В:

17.03.2011 року Маріупольське міське управління ГУМВС України в Донецькій області звернулось до суду з позовом про видворення громадянки ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1 з неповнолітнім сином ОСОБА_4, 27.06.2007р.н., з території України та заборону вїзд в Україну терміном на пять років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач прибула в Україну в гості 19.05.2009 року через КПП «Сімферополь»літаком, про що свідчить штамп перетину Державного кордону України у національному паспорті ОСОБА_2 ОСОБА_3 серії СВ № 2069004, виданому МВС ОСОБА_2 ОСОБА_3 05.05.2005 року терміном дії до 06.04.2025 року. В Україні прибула разом із неповнолітньою дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В м. Маріуполі ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином проживають у зйомному житлі - квартирі АДРЕСА_1. Після закінчення відповідного терміну перебування 17.08.2009 року територію України відповідач з сином не покинули, до ОВС з питання продовження терміну перебування в Україні не зверталася.

Відповідач в Україні не має близьких родичів громадян України, кошти на проживання та утримання дитини у неї відсутні, постійного місця проживання в Україні також не має.

За порушення Правил перебування іноземців в Україні стосовно відповідача впродовж трьох місяців працівниками ВГІРФЛ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області було складено 3 адміністративних протоколи за ст. 203 ч. 1 КУпАП, на підставі яких були винесені постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною статтею ОСОБА_1 та накладення стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просить видворити відповідача з неповнолітнім сином з території України та заборонити їй вїзд в Україну на 5 років.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянкою ОСОБА_3. На територію України відповідач прибула в гості 19.05.2009 року через КПП «Сімферополь»літаком, про що свідчить штамп перетину Державного кордону України у національному паспорті ОСОБА_2 ОСОБА_3 серії СВ № 2069004, виданому МВС ОСОБА_2 ОСОБА_3 05.05.2005 року терміном дії до 06.04.2025 року. В Україні прибула разом із неповнолітньою дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За порушення Правил перебування іноземців на території України, відповідач притягалася тричі до адміністративної відповідальності за ст. 203 ч. 1 КУпАП та постановами суду на неї були накладені стягнення у вигляді штрафу на користь держави. ОСОБА_1 в Україні не має близьких родичів громадян України, кошти на проживання та утримання дитини у неї відсутні, постійного місця проживання в Україні також не має. Від виїзду з території України ухиляється.

Дані обставини стверджені копією паспорту серії СВ № 2069004, виданого МВС ОСОБА_2 ОСОБА_3 05.05.2005 року терміном дії до 06.04.2025 року, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4, інформаційною карткою на ОСОБА_1 про наявність адміністративних правопорушень, які не оспорювалися відповідачем.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 перебуває в Україні без законних на те підстав, грубо порушує вимоги ст. ст. 3, 25, 26 Закону України Про правовий статус іноземців на осіб без громадянства від 04.02.1994 року, п. п. 12, 19, 26, 27 Правил вїзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію, затверджених постановою КМУ № 1074 від 29.12.1995 року, за що притягалася до адміністративної відповідальності, грошей для забезпечення свого проживання та утримання дітей не має, ухиляється від виїзду з території України, тому підлягає видворенню з території України в примусовому порядку із забороною її вїзду в Україну терміном на 5 років.

Таким чином, позов суд визнає обґрунтованим та задовольняє.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 25, 26, 32 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 04.02.1994 року з наступними змінами, п. П. 12, 19, 26, 27, 35, 37 Правил вїзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію, затверджених КМУ № 1074 від 29.12.1995 року з наступними змінами, ст. ст. 71, 72, 158 163, 256 Кодексу про адміністративне судочинство України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області до ОСОБА_1 про видворення з території України задовольнити.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянку ОСОБА_2 ОСОБА_3, разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, видворити з території України в примусовому порядку.

Громадянці ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1 заборонити вїзд в Україну терміном на пять років.

Постанова суду може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Жовтневого районного

суду м. Маріуполя П.І. Папаценко