Справа № 2-а-282/10
Суддя: Філіпова Т.Л.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"03" березня 2011 р. Справа № 2-а-282/10

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Філіпової Т.Л.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

при секретарі Щепанській Т.П.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі на постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від "28" грудня 2010 р. у справі № 2-а-282/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

16 грудня 2010 року ОСОБА_2 звернулася до Ємільчинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Зазначила, що вона є потерпілою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та інвалідом другої групи по захворюванню, пов'язаному з наслідками аварії на ЧАЕС, що надає їй право користуватися пільгами та компенсаціями, передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме вона повинна отримувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком та пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, передбачених статтями 50, 54 цього Закону. Посилаючись, що розміри призначених і виплачуваних їй пенсій не відповідають розмірам передбаченим цим Законом та на відмову ОСОБА_3 Пенсійного фонду привести їх у відповідність з вимогами Закону, просила суд, зобов'язати відповідача здійснити відповідні донарахування та виплати за період з 01.07.2010 року.

Постановою від 28 грудня 2010 року Ємільчинський районний суд Житомирської області позов задовольнив частково. Визнав дії відповідача неправомірними та зобов'язав його провести перерахунок та виплату заборгованої суми пенсії позивачу як інваліду другої групи по захворюванню, пов'язаному з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, передбачену ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.07.2010 року по 28.12.2010 року, за виключенням отриманої нею суми за вказаний період, відмовивши у вимозі про зобов'язання в подальшому виплачувати пенсію відповідно до зазначеного Закону за безпідставністю позовних вимог.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме, що фінансування зазначених витрат проводиться виключно за рахунок державного бюджету відповідними розпорядниками бюджетних коштів, а Пенсійний фонд України на включається до Державного бюджету України, тому стягнення даних грошових витрат з ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі є незаконним. Просив скасувати постанову суду та винести нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю

Крім цього, не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач також подала апеляційну скаргу, в якій, просила скасувати постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області в частині відмови у задоволенні вимоги про зобов'язання відповідача в подальшому виплачувати пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На адресу Житомирського апеляційного адміністративного суду 22.02.2011р. від ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі, а 28.02.2011р.- від ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення на апеляційні скарги, які долучені до матеріалів справи.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала можливим розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши за матеріалами справи наведені у скаргах доводи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, є пенсіонером, має другу групу інвалідності, що пов'язана з Чорнобильською катастрофою, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. В усіх випадках розмір пенсій для інвалідів по ІІ групи інвалідності, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, інвалідам ІІ групи, віднесеним до категорії-1, виплачується у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №550 від 28.05.2008 року, відповідачем встановлені конкретні розмірі пенсії та додаткової пенсі тоді як ст. ст. 62 та 67 Закону №796 Кабінету Міністрів України надано право проводити лише роз'яснення порядку застосування цього Закону, підвищувати розмір доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом, відповідності до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції в застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі в подальшому виплачувати позивачу доплату до пенсії в розмірі, передбаченому ст.ст 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи слід зазначити таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем будуть порушені права на отримання допомоги у встановленому законом розмірі в майбутньому, а оскільки закон не містить поняття та механізмів превентивної охорони прав, свобод та інтересів особи в даному випадку, тому не допускається прийняття рішення щодо захисту прав та інтересів від будь-яких посягань на майбутнє, тобто суд розглядає справу про порушення права, яке (порушення) виникло та існує.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

Враховуючи викладене, не заслуговють на увагу й доводи апеляційної скарги ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Ємільчинський районний суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційні скарги належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний адміністративний суд,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі залишити без задоволення, а постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від "28" грудня 2010 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.Л. Філіпова

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:реком.

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 пров.Воровського,6,смт.Ємільчине,Ємільчинський район, Житомирська область,11200

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі вул. Леніна, 45,смт. Ємільчине,Ємільчинський район, Житомирська область,11200