Справа № 2а-3894/10/2370
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2010-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-3894/10/2370 Головуючий у 1-й інстанції: Паламар П.Г.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2010 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Мацедонської В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Лисянському районі Черкаської області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18.08.2010 року у справі за їх позовом до відділу державної виконавчої служби Лисянського районного управління юстиції про визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И Л А :

ДПІ у Лисянському районі Черкаської області звернулись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Лисянського районного управління юстиції про визнання бездіяльності відділу державної виконавчої служби Лисянського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Черкаській такою, що порушує вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а також про зобов'язання відповідача вжити передбачених законодавством заходів з примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 17.03.2009 року у справі №2а-1339/09/2370.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.08.2010 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ДПІ у Лисянському районі Черкаської області подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позов. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, незаконність, необґрунтованість та необєктивність оскаржуваного рішення, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Черкаський окружний адміністративний суд в своєму рішенні прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна інстанція не погоджується з такими доводами суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови про об'єднання виконавчих проваджень від 03.05.2007 року, боржником по якому є ВАТ «Лисянське АТП 17145», до складу даного зведеного виконавчого провадження 17.06.2010 приєднано виконавче провадження №13218742, тому виконавчі дії проводились в рамках зведеного виконавчого провадження.

19.02.2009 року постановою начальника ВДВС Лисянського РУЮ було накладено арешт на касу боржника.

13.08.2009 року державним виконавцем ВДВС Лисянського РУЮ винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить боржнику ВАТ «Лисянське АТП 17145». Цього ж дня внесено заборону до реєстру заборон та відчужень майна (Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 13.08.2009 року № 24379532).

21.09.2009 року за вих. № 4068 до Лисянського районного суду, державним виконавцем ВДВС Лисянського РУЮ надіслано подання про обмеження права виїзду директора ВАТ Лисянське АТП 17145 ОСОБА_2, за кордон.

По виконавчому провадженню про стягнення з ВАТ Лисянське АТП - 17145 на користь ДПІ у Лисянському районі податкового боргу в сумі 44869,28 грн., згідно розпорядження державного виконавця від 16.06.2009 року, було перераховано стягувані 8238,85 грн., та згідно розпорядження державного виконавця від 06.07.2009 року, було перераховано стягувані 1672,77 грн. Станом на 17.08.2010 залишок боргу становить 34957,66 грн.

26.03.2010 року призначено експертом по оцінці арештованого майна СПД ОСОБА_3

25.05.2010 року направлено запит до БТІ на отримання копії інвентаризаційної справи на приміщення та копії правовстановлюючих документів.

07.07.2010 року отримано з БТІ копії правовстановлюючих документів на майно боржника, які передані експерту на проведення оцінки.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606) державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Виконавче провадження по виконавчому листу Черкаського окружного адміністративного суду по справі № 2а-1339/09/2370 відкрито 09.06.2009 року та до 16.06.2009 року надано строк боржнику для самостійної сплатити боргу.

16.06.2009 року боржник перераховував на рахунок ДПІ у Лисянському районі в рахунок погашення боргу 8238,85 грн., залишок суми боргу склав 34957,66 грн.

Колегією суддів встановлено, що зазначена сума боргу не зменшилась, тобто з моменту закінчення строку, наданого боржнику для добровільного виконання судового рішення, державним виконавцем відділу ДВС Лисянського районного управління юстиції заходів, які б дали можливість результативно закінчити дане виконавче провадження, не проводилось. Також, з часу, відкриття виконавчого провадження минуло 13 місяців, що вказує на порушення ст. 25 Закону № 606.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їх права і обов'язки; проводить оцінку (переоцінку) майна в порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність (ч. 2 ст. 5 Закону № 606).

Апеляційна інстанція вважає за необхідне зазначити, що статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Якщо у виконавчому документі про стягнення грошових коштів указаний певний номер рахунка, з якого мають бути стягнені грошові кошти, то в разі відсутності коштів на цьому рахунку державний виконавець не пізніше місячного строку з дня відкриття виконавчого провадження звертається до органу, який видав виконавчий документ, з клопотанням про заміну способу та порядку виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника або встановлення іншого способу та порядку виконання рішення.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору. У випадках коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Отже, вищенаведене свідчить, що державним виконавцем у своїй роботі не враховано норми ст. 50 Закону № 606.

Таким чином в порушення вимог статей 5, 25, 50 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець не вчинив всі необхідні дії для закінчення виконавчого провадження.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 198 та ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нове рішення, якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про необхідність скасування постанови суду та постановлення нової про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205 та 207 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Лисянському районі Черкаської області задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18.08.2010 року скасувати.

Постанови нову про задоволення позову.

Визнати бездіяльність відділу державної виконавчої служби Лисянського районного управління юстиції такою, що порушує вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Лисянського районного управління юстиції вжити передбачених законодавством заходів з примусового виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 17.03.2009 року по справі № 2а-1339/09/2370.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 03.11.2010 року.