Справа № 2а-0770/675/12
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2012-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2a-0770/675/12
Ряд стат. звіту № 8.1.5
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2012 р. 14.29 год. м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю. при секретарі судового засідання Рекунова К.А.., та сторін, які беруть участь у справі:

позивача: Берегівська ОДПІ представник ОСОБА_1;

відповідача: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали подання Берегівської обєднаної державної податкової інспекції Закарпатської області до приватного підприємця ОСОБА_2 Васильовчиа щодо підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ :

Берегівська обєднана державна податкова інспекція Закарпатської області звернулася до суду з поданням до ОСОБА_2 Васильовчиа щодо підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків.

Подання своє мотивує тим, що відповідач, приватний підприємець ОСОБА_2 не допустив до проведення фактичної перевірки посадових осіб податкового органу, а відтак, начальником Берегівської ОДПІ було прийнято рішення про застосування повного адміністративного арешту майна боржника.

В судовому засіданні представник заявника подання підтримав, із мотивів, вказаних у поданні. Правовою підставою визнання правомірним та обґрунтованим рішення про застосування адміністративного арешту представник заявника під час розгляду справи вважає норми ст.ст. 67, 68 Конституції України, ст. 2 Закону України Про державну податкову службу в Україні від 04.12.1990 р. № 509-ХІІ, ст.ст. 75, 80, 94 Податкового кодексу України.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте, згідно вимог ч.7 ст. 183-3 КАС України, неявка сторін не перешкоджає розгляду подання. Повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, шляхом надіслання ухвали. В матеріалах справи також міститься акт телефонограми, згідно якої були спроби повідомити відповідача про судове засідання за допомогою засобу звязку (а.с.27). За таких обставин суд ухвалив розгляд подання провести за наявними доказами без участі сторони, що не зявилася.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Берегівської ОДПІ, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення подання, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_2 являється субєктом господарської діяльності фізичною особою-підприємцем (а.с.24) та перебуває на обліку у Берегівській ОДПІ (а.с.23). Згідно ліцензій здійснює торгівельну діяльність за адресою: Берегівський район с. Косонь, вул.. Кошута, 68, с. Косонь, вул.. Барабаш, 28, с. Косонь, вул.. Барабаш, 51 (а.с.29-40).

Відповідно до Наказу №26 від 20.02.2012 року (із додатками) про проведення фактичних перевірок, виданого головою ДПС в Закарпатській області, передбачено проведення фактичної перевірки із 27.02.2012 року тривалістю 10 діб перевірку субєкта господарської діяльності ОСОБА_2 (а.с.8-9). На виконання даного наказу були оформлені направлення на проведення перевірки, де вказано реквізити наказу, мета, підстави проведення перевірки, її тривалість тощо (а.с.10-13).

Згідно до п. 80.2.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності таких обставин, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на органи державної податкової служби, виробництва та обігу підакцизних товарів

Співробітниками ДПС у Закарпатській області у відповідності до наказу №26 від 20.02.2012 року та направлень від 27.02.2012 року було здійснено виїзд для проведення фактичної перевірки за адресою здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2, а саме: Берегівський район, с. Косонь, вул.. Барабаша, 28, бар, супермаркет «VI-GO», вул.. Барабаша, 51. Співробітники ДПС в Закарпатській області прибули 28.02.2012 року за вищевказаною адресою для проведення фактичної перевірки, проте ОСОБА_2 відмовився від підпису про ознайомлення з направленням на фактичну перевірку, про що було складено відповідні два акти №0037/0716/22/НОМЕР_1 від 28.02.2012 р. (а.с.14-15), а також від допуску посадових осіб ДПС до проведення фактичної перевірки, про що також було складено два акти №. 0037/0716/22/НОМЕР_1. (а.с.16-19)

Як вбачається із матеріалів справи, а саме наказу №26 від 20.02.2012 року та направлень на проведення перевірки (а.с.8-9), супровідних листів (а.с.52-53), підставою для проведення фактичної перевірки було те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2, зареєстрував згідно власно поданих заяв шість касових апаратів (а.с.41-46), проте, згідно звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій за вересень 2011 року вказав 4 апарати (а.с.47), за жовтень 2011 р. шість (а.с.48), за листопад 2011 року, грудень 2011 року, січень 2012 року по чотири (а.с.49-51) та здійснює реалізацію алкогольних та тютюнових виробів (а.с.29-40).

Відповідно до вимог п. 80.2. ст.. 80 Податквого кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: п. 80.2.4. неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками; п. 80.2.5. отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, згідно поданих заявок (а.с.41-46) зареєстрував у податковому органі 6 касових апаратів, проте за листопад-грудень 2011 року подавав звіт до податкового органу тільки за чотири (а.с.49-51), а також, згідно отриманих ліцензій (а.с.29-40) здійснював реалізацію алкогольних та тютюнових виробів, а тому, відповідно до вищевказаних норм Податкового кодексу України, позивач мав законні підстави для проведення фактичної перевірки такого платника податків.

Згідно наказу ДПА України №614 від 01.12.2000 року "Порядок подання звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)», а саме п. 1 - звітність, пов'язана із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) або використанням розрахункових книжок (далі - РК), подається СГ щодо всіх зареєстрованих РРО, незалежно від застосування чи незастосування їх у звітному місяці, та щодо всіх книг обліку розрахункових операцій, зареєстрованих на господарську одиницю (депо, кондуктора, об'єкт виїзної торгівлі), які ведуться разом із розрахунковими книжками у випадках, визначених законом (крім виходу РРО з ладу або відключення електроенергії).

У відповідності до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно пп.16.1.9 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Відповідно до пп. 16.1.13 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 80.5. ст.80 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. У відповідності до п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України - посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, і фактичної перевірки, яка проводиться з підстав, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби.

Відповідно до п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Відмова від отримання наказу та направлень на проведення перевірки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 підтверджується актом від 28.02.2012 року (а.с.14-15), а відмова від допуску до проведення перевірки підтверджується Актом від 28.02.2012 року (а.с.16-19.) складеного співробітниками ДПС в Закарпатській області.

Допитані в судовому засіданні представники ДПС в Закарпатській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.56-58) повідомили, що виїхали за адресою Берегівський район , с. Косонь, вул.. Барбаша, 28 та вул.. Барабаша, 51 для проведення фактичної перевірки ОСОБА_2, згідно наказу ДПС в Закарпатській області від 20.02.2012 року та направлень на проведення перевірки. На місці здійснення перевірки за адресою: Берегівський район , с. Косонь, вул.. Барбаша, 28 та вул.. Барабаша, 51 до проведення фактичної перевірки допущені не були фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, про що ними були складені відповідні акти. Після відмови в допуску їх до перевірки ОСОБА_2 сів у свій автомобіль Мазда та поїхав із обєктів, на яких перебували перевіряючі.

Відповідно до п. 4.1. Розділу 4 Наказу ДПА України від 24.12.2010р. №1042 «Про затвердження Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків», керівник органу державної податкової служби (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених пунктом 3.1 розділу III цього Порядку, та на підставі звернення відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Згідно пп. 94.2.3. п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

У відповідності до звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 28.02.2012 року (а.с.6-7), 01.03.2012 року об 12 годині 00 хвилин, головою з комісії з проведення реорганізації Берегівської ОДПІ, начальник Берегівської ОДПІ прийняв рішення про застосування повного адміністративного арешту майна приватного підприємця ОСОБА_2 (а.с.20).

Згідно п.94.6 ст. 94 Податкового кодексу України, Керівник органу державної податкової служби (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна

Крім того в матеріалах справи міститься доказ направлення Рішення від 01.03.2012 року р. на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2В.(а.с.2).

У відповідності до ч.1 ст. 183-3 КАС України, провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо: зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків; підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків; стягнення коштів за податковим боргом.

Згідно п. 94.1. ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Відповідно до п. 94.5. арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що Берегівською ОДПІ було обґрунтовано застосовано повний адміністративний арешт майна приватного підприємця ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог Берегівської ОДПІ.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 158-163, 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Подання Берегівської обєднаної державної податкової інспекції Закарпатської області до приватного підприємця ОСОБА_2 Васильовчиа щодо підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків - задовольнити повністю.

2. Визнати обґрунтованим повний адміністративний арешт майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_1), Закарпатська область, Берегівський район, с. Косонь, вул.. Барабаш, будинок 28, та с. Косонь, вул. Барабаш, будинок 51).

3. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Дору Ю.Ю.