Справа № 2а-288/09
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2011-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 р. Справа № 71885/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Попка Я.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 і управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 07 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області про зобовязання провести нарахування та виплату недоплаченої грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати неправомірною відмову управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області (далі УПСЗН Червоноградського міськвиконкому) у виплаті їй щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не менше прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, зобовязати відповідача починаючи з травня 2007 року здійснити перерахунок нарахованих їй сум такої допомоги виходячи із зазначеного розміру та стягнути на її користь повязану із цим недоплату у розмірі 9076,66 грн. із збільшенням її розміру на час постановлення судового рішення.

Крім того, просила зобовязати УПСЗН Червоноградського міськвиконкому у подальшому проводити нарахування і виплату їй спірної допомоги по догляду за дитиною у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, а Державне казначейство України у встановленому законом порядку перерахувати необхідні кошти за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом їх списання з єдиного державного казначейського рахунку.

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 07 серпня 2009 року вказаний позов задоволено частково, визнано неправомірними дії УПСЗН Червоноградського міськвиконкому щодо ненарахування та невиплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно із ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 09 липня 2007 року по 01 січня 2008 року та зобовязано відповідача провести нарахування і виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною відповідно до вимог зазначеного закону. Крім того, на користь позивачки присуджено судові витрати в сумі 87,50 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначене судове рішення в апеляційному порядку оскаржено сторонами.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 07 серпня 2009 року змінити та задовольнити заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та неповноту зясування істотних обставин справи. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що згідно із ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» вона має право на одержання грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого законом на відповідний рік. При вирішенні справи просить врахувати рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року і насамперед його висновки про те, що Законом України про Державний бюджет України не може скасовуватися чи змінюватися обсяг прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, а також звужуватися існуючий обсяг прав і свобод. Тому зміна Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Держаний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» розміру допомоги по догляду за дитиною порівняно з розміром, початково визначеним у ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», не відповідає Конституції та спеціальним законам України і є протиправною. Стверджує, що суд першої інстанції не застосував принцип верховенства права та проігнорував її конституційне право на соціальний захист, безпідставно відмовивши у задоволенні її позовних вимог.

У поданій апеляційній скарзі УПСЗН Червоноградського міськвиконкому просить постанову у даній справі скасувати і ухвалити нову, якою повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність його висновків обставинам справи. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що управління, як розпорядник бюджетних коштів, належним чином виконало свій обовязок перед позивачкою щодо виплати їй щомісячної допомоги по догляду за дитиною у спірний період. Просить врахувати, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються видатки на загальносуспільні потреби, їх розмір та цільове спрямування і органи праці та соціального захисту населення не вправі їх змінювати. Стверджує, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення було допущено порушення норм бюджетного законодавства України та не враховано видаткові можливості основного фінансового документу держави.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянтів у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що вона як особа, яка здійснює догляд за дитиною, має право на одержання щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України, положення п. 14 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким було зупинено і обмежено право на отримання зазначеної виплати у 2007 році. Розмір отриманої позивачкою щомісячної допомоги по догляду за дитиною за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року не відповідає вимогам Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» і має обчислюватися виходячи із законодавчо встановлених розмірів прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Обовязок щодо виплати ОСОБА_1 повязаної із цим недоплати слід покласти на УПСЗН Червоноградського міськвиконкому. Аналогічні вимоги позивачки починаючи з 2008 року задоволенню не підлягають, оскільки Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» було внесено зміни у частині визначення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, які неконституційними не визнавалися, а отже підлягали виконанню відповідачем.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи і є правильними.

Встановлено, що позивачка є матірю, яка у 2007 році здійснювала догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у редакції, що була чинною у цей період, мала право на отримання щомісячної допомоги у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п. 14 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими було зупинено на 2007 рік дію вищевказаної ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», із вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про підставність позовних вимог ОСОБА_1 у частині нарахування та виплати їй недоплаченої щомісячної допомоги по догляду за дитиною виходячи із встановленого ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність покладення обовязку з нарахування і виплати спірної допомоги саме на УПСЗН Червоноградського міськвиконкому в силу вимог ст. 5 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Покликання відповідача на відсутність бюджетного фінансування передбачених вказаним законом розмірів щомісячної допомоги, як на причину невиконання державою взятих на себе зобовязань, до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Перевіряючи правомірність вимог позивачки щодо аналогічних спірних виплат починаючи з 2008 року, колегія суддів виходить з наступних мотивів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за № 10-рп/2008 визнано неконституційним, зокрема, п. 25 підпункт 12 розділу II Закону України «Про Держаний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким у Законі України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» було виключено статтю 43, що закріплювала право застрахованої особи на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, не меншому розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Разом із тим, п. 23 розділу II цього ж Закону України «Про Держаний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни до Закону України «Про допомогу сімям з дітьми», на предмет конституційності не розглядався, у встановленому порядку неконституційним не визнався та своєї чинності не втратив.

Так, згідно із ст. 13 Закону України «Про допомогу сімям з дітьми» у редакції 2008 року право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною (а не тільки не застрахована в системі загальнообовязкового державного соціального страхування особа, як передбачалося цією нормою Закону у попередній редакції).

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання, що з 2008 року право позивачки ОСОБА_1 на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також розмір цієї допомоги врегульовувалися насамперед положеннями Закону України «Про допомогу сімям з дітьми», як спеціального закону, що був чинним у цей період.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про допомогу сімям з дітьми» (у редакції Закону України від 28.12.2007 року № 107-VI) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином та відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» і Закону України «Про допомогу сімям з дітьми» виконав свій обовязок перед позивачкою ОСОБА_1 з виплати їй такої допомоги у спірний період.

З врахуванням наведеного та виходячи із вимог ч.2 ст. 6 Конституції України колегія суддів вважає, що УПСЗН Червоноградського міськвиконкому, здійснивши позивачці виплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2008-2009 рр. в розмірі, встановленому вищевказаними Законами, станом на час проведення такої виплати діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинними Законами України, тобто правомірно, а тому правових підстав для задоволення позовних вимог у частині покладення на нього обовязку з нарахування та виплати спірної недоплати за цей період немає.

Крім того, з огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, зобовязання вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю. Встановивши, що відповідач у справі порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд може лише визнати такі дії протиправними і зобовязати відповідача провести нарахування та виплату належних позивачу сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення чи виплату їх конкретних розмірів.

Тому, на думку колегії суддів, вимоги позивачки про покладення на відповідача обовязку з нарахування і виплати їй конкретного розміру заборгованої щомісячної допомоги по догляду за дитиною є безпідставними.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

апеляційні скарги ОСОБА_1 і управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області залишити без задоволення, а постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 07 серпня 2009 року у справі № 2а-288/09 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

ОСОБА_2