Справа № 22-а-27664/11
Суддя: Білоконь О. В.
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А
Іменем України
04 листопада 2011 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді: Сержанюка А.С.,
суддів: Верланова С.М., Білоконь О.В.
розглянула у порядку письмового провадження у приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про зобовязання провести перерахунок та виплатити недоотриману недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, -

в с т а н о в и л а :
У травні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у виплаті їй як інваліду війни ІІ-ї групи суми щорічної разової допомоги за 2009 рік та просила стягнути з відповідача на її користь недоплачену щорічну разову допомогу як інваліду війни ІІ-ї групи за 2009 рік в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 11 червня 2010 року позов задоволено.

Визнано незаконними дії відповідача відносно відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати недоотриманої недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня передбаченої ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Визнано право ОСОБА_1 на перерахунок недоотриманої недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня, передбаченої ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату на користь ОСОБА_1 недоотриманої недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня, згідно ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2009 рік.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду з підстав порушення судом норм матеріального права та ухвалення нового судового рішення про відмову в позові.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 13 Закону № 3551-ХІІ інвалідам війни IІ групи щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Положення цього 3акону щодо розмірів вказаної допомоги є діючими, не зупинені та не змінені на 2009 рік Законом України "Про державний бюджет України на 2009 рік".

Проте розмір допомоги визначний відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 18 березня 2009 року "Про розміри грошової допомоги, що виплачується у 2009 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" в меншому, ніж передбачено Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими постановами, суд правильно вважав, що при вирішенні даного спору щодо визначення розміру щорічної допомоги до 05 травня за 2009 рік підлягають застосуванню саме положення ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а не постанова Кабінету Міністрів України №211 від 18 березня 2009 року".

З наведених підстав суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок виплачених позивачеві коштів у встановленому Законом №3551-XII розмірі є протиправними та зобов'язав останнього провести донарахування та виплату суми недоплаченої грошової допомоги до 05 травня 2009 року.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав застосування для визначення розміру щорічної грошової допомоги до 05 травня, як розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", є необґрунтованими, оскільки іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір немає, а відсутність іншого законодавчо визначеного мінімального розміру пенсії за віком не може бути підставою для відмови у реалізації права позивача на одержання щорічної грошової допомоги в розмірах, встановлених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Доводи апелянта щодо відсутності коштів для виплати вказаної допомоги у визначеному Законом розмірі не приймаються до уваги, оскільки зазначена обставина не є предметом даного спору.

Інші доводи апеляційної карги не спростовують висновків суду, викладених у рішенні.

Керуючись ст.ст.197, 198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківського міської ради залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: