Справа № 22-а-27001/11
Суддя: Білоконь О. В.
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2011 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Білоконь О.В., Кашперської Т.Ц.,

розглянула у порядку письмового провадження у приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про стягнення недоотриманих сум щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2010 року позивач звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення. Позов обґрунтовувала тим, що вона є потерпілою вваслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 3-ї групи. Законодавством передбачено виплату їй щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат, яку виплачують органи соціального захисту населення. Відповідач відмовив їй у виплаті допомоги в належному розмірі за 2009 рік. Позивач просила зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату суми одноразової грошової допомоги за 2009 рік в сумі 2886 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2010 року позов задоволено. Визнано бездіяльність відповідача щодо не проведення належного перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 протиправною.

Стягнено з відповідача на користь ОСОБА_1 недоотриману суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2009 рік в розмірі 2886 грн.

В апеляційній скарзі УСЗН Білоцерківської міської ради просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідом 3-ї групи.

Згідно з ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено виплату одноразової щорічної допомоги інвалідам ІІІ групи у розмірі 4 мінімальних заробітних плат. При цьому, розмір заробітної плати визначається на момент виплати. Виплату грошової допомоги проводять органи соціального забезпечення громадян за місцем їх проживання.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та засад пріоритетності законів над підзаконними актами та дійшов правильного висновку про те, що при розрахунку допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.48 Закону України, наведеного вище, застосуванню підлягають саме положення вказаного закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат на оздоровлення обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УСЗН для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Інших доводів, які б спростовували зроблені судом висновки, в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді: