Справа № 2а- 1556/09
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2011-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 р. Справа № 38382/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду

в складі: головуючого судді Дяковича В.П.,

суддів Яворського І.О., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові в залі суду апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шепетівської міської ради на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2009 року по справі № 2-а-1556/2009 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шепетівської міської ради про зобов»язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 07.07.2008 року звернувся до суду із адміністративним позовом про стягнення з відповідача недоплаченої разової щорічної грошової допомоги як інваліду війни III групи, передбаченої ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2007-2008 роки в розмірі 4550,00 грн.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2009 року позов задоволено, зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шепетівської міської ради провести виплату належної позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2007 року за 2007-2008 роки як інваліду війни 3-ої групи в сумі 5559,00 грн.

З таким рішенням суду не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги за апеляційною скаргою мотивує тим, що підстави для визнання дій управління протиправними відсутні, оскільки належна позивачу грошова допомога була виплачена в розмірах, визначених Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік і підстави для виплати її в більшому розмірі були відсутні.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання апеляційного суду не з»явилися, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а відтак, на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач має статус інваліда війни 3-ої групи і відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни…» (у редакції станом на 2007 рік) має право щорічно до 5-го травня отримувати грошову допомогу в розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішеннями Конституційного суду України від 09.07.2007р. та від 22.05.2008р. визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України» на 2007-2008 роки, якими було зменшено розмір грошової допомоги передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Поряд з тим, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що положення Закону України «Про Державний бюджет України» на 2007-2008 роки діяли на час виникнення у позивача права на отримання щорічної грошової допомоги, її нарахування та виплати, і підлягали виконанню органами державної влади. Такі положення Закону України «Про Державний бюджет України» на 2007-2008 роки, щодо визначення розміру грошової допомоги ветеранам війни, втратили чинність уже після 05 травня з 09.07.2007р. та з 22.05.2008 р. з часу ухвалення відповідного рішення Конституційним судом України.

В свою чергу належна позивачу грошова допомога була виплачена управлінням праці і соціального захисту населення у передбаченому Законом України «Про Державний бюджет України» на 2007-2008 роки розмірі, а законні підстави для нарахування, виплати або стягнення такої допомоги у більшому розмірі відсутні.

Таким чином управління праці і соціального захисту населення, на яке покладено обовязок виплати щорічної грошової допомоги ветеранам, здійснюючи виплату позивачу такої допомоги у 2007-2008 роках діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для визнання його дій протиправними відсутні.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, а тому постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нової, якою в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.160, 195, 198, п.4 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шепетівської міської ради задоволити.

Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 травня 2009 року по справі № 2-а-1556/2009 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Шепетівської міської ради про зобов»язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: В.П. ДЯКОВИЧ

СУДДІ: І.О. ЯВОРСЬКИЙ

ОСОБА_2