Справа № 2а-263/11
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі :
головуючого судді Святецького В.В.
суддів Довгополова О.М., Коваля Р.Й.,
з участю секретаря судового засідання Саган Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 м. Львів на постанову Галицького районного суду м. Львова від 07 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 м. Львів про стягнення грошової компенсації за речове майно,-

25 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив стягнути з військової частини НОМЕР_1 м. Львів на його користь грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 5538 грн..
Постановою Галицького районного суду м. Львова від 07 квітня 2011 року позов задоволено в повному обсязі.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, військова частина НОМЕР_1 м. Львів подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що при винесенні постанови суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, що не відповідають обставинам справи та порушив норми матеріального і процесуального права.
В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не врахував доводів відповідача про те, що з 11.03.2000 року дію норм, які визначали і визначають на даний час право військовослужбовців на отримання грошової компенсації замість речового майна призупинено. А тому позивач має право на отримання грошової компенсації лише за те речове майно, яке він повинен був отримати до моменту набрання чинності Законом України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів, тобто до 11.03.2000 року. Речове майно, право на яке в позивача виникло після 11.03.2000 року, позивач може отримати в натурі, звернувшись до військової частини за місцем проходження ним військової служби.
З огляду на викладене, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Представник військової частини НОМЕР_1 м. Львів підтримав вимоги апеляційної скарги та просить задовольнити їх в повному обсязі.
Позивач заперечив проти вимог апеляційної скарги, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга належить до задоволення з таких підстав.
З матеріалів справи суд вбачає, що позивач з 1983 по 2009 рік проходив дійсну військову службу в Збройних Силах України на посаді оперативного чергового Західного територіального управління Військової служби правопорядку.
06 серпня 2009 року на підставі наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України № 185 він був звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я та виключений із списків військової частини.
Згідно довідок військової частина НОМЕР_1 від 29.12.2009 року № 1258 та № 1259 позивач має право на одержання грошової компенсації замість речового майна на загальну суму 5538 грн..
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України ,,Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в редакції від 21.09.1999 року, військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно та продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Статтею 2 Закону України ,,Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів від 17 лютого 2000 року призупинено дію частини другої статті 9 Закону України ,,Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в частині одержання військовослужбовцями речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість них.
Законом України від 03.11.2006 року № 328-V ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб статтю 9 Закону України ,,Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей викладено в новій редакції, а також доповнено статтею 9-1, якою було передбачено, зокрема, що військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів , порядок виплати грошової компенсації визначається Кабінетом Міністрів України.
Законом України ,,Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 № 489-V дію пункту 2 статті 9-1 Закону України ,,Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей було зупинено на 2007 рік.
Рішенням Конституційного Суду України зазначені положення Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2007 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).
Згідно частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Оскільки позивач звільнився зі служби 06 серпня 2009 року, тобто після прийняття рішення Конституційним Судом України, тому на момент відмови позивачу у виплаті коштів замість речового майна, було чинним положення пункту 2 статті 9-1 Закону України ,,Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.
Таким чином, положення статті 9-1 вказаного Закону регулюють порядок виплати компенсації замість речового майна військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі і не можуть бути застосовані до військовослужбовців звільнених з військової служби ,оскільки вказані положення Закону не передбачають виплату заборгованості по речовому майну до військовослужбовців, що були звільнені зі служби.
Враховуючи те, що отримання військовослужбовцями звільненими зі служби, грошової компенсації замість недотриманого речового майна законодавством не передбачено, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.
Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
Оскільки суд першої інстанції при винесенні постанови допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає правильним скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст.198, ст. ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 м. Львів задовольнити.
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 07 квітня 2011 року у справі № 2а-263/2011 скасувати та прийняти нову постанову.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 м. Львів про стягнення грошової компенсації за речове майно - відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

Р.Й. Коваль

Постанова в повному обсязі складена 23 березня 2012 року.