Справа № 2а-2000/09
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 р. Справа № 71044/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Попка Я.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Тернопільське обєднання «Текстерно» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 липня 2009 року у справі за позовом Тернопільського міськрайонного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до відкритого акціонерного товариства «Тернопільське обєднання «Текстерно» про стягнення недоїмки,

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2007 року робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття Тернопільський міськрайонний центр зайнятості (далі Тернопільський МРЦЗ) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просив стягнути з відкритого акціонерного товариства «Тернопільське обєднання «Текстерно» (далі ВАТ ТО «Текстерно») 53659,20 грн. недоїмки зі сплати страхових внесків.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 липня 2009 року у справі № 2а-2000/09/1970 позов було задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ВАТ ТО «Текстерно» просить зазначену постанову суду першої інстанції скасувати і у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що профільними законами не визначено чіткої процедури стягнення несплачених страхових внесків, а отже згідно із ст. 2 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» органами уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу (органами стягнення) є виключно податкові органи, а також державні виконавці у межах їх компетенції, а отже процедура стягнення несплачених страхових внесків щодо безробіття має здійснюватися за цим Законом. Тому Тернопільський МРЦЗ не вправі звертатися із таким позовом, оскільки це компетенція органів державної податкової служби.

Окрім того, апелянт наполягає на застосуванні приписів ст. 99 КАС України, покликаючись на те, що приписами ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не врегульовуються питання строків для звернення до адміністративного суду, а позивачем пропущений річний строк звернення до суду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянтів у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що за 9 місяців 2006 року та за 9 місяців 2007 року ВАТ ТО «Текстерно» заборгувало 53659,20 грн. по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. Будь-яких доказів про погашення відповідачем вказаної заборгованості судом не здобуто, а тому вона підлягає стягненню у примусовому порядку.

З урахуванням приписів ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій не застосовується, а отже не відповідають дійсності твердження відповідача про те, що Тернопільський РРЦЗ є неналежним позивачем по справі та пропустив річний строк звернення до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, викладеним у апеляційній скарзі, колегія суддів виходить із таких міркувань.

Як вбачається із матеріалів справи, ВАТ ТО «Текстерно» не заперечує наявності у нього заборгованості у розмірі 53659,20 грн. по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 12 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виконавча дирекція Фонду є виконавчим органом правління Фонду, який забезпечує виконання рішень правління. Функції виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 12 вказаного Закону функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду покладаються на центр зайнятості Автономної Республіки Крим, обласні, Київський і Севастопольський міські, районні, міськрайонні, міські та районні у містах центри зайнятості.

Виконавча дирекція Фонду та її робочі органи, серед іншого, здійснюють облік та ведуть реєстр платників страхових внесків, провадять збір страхових внесків, контролюють правильність нарахування та своєчасність сплати страхових внесків, представляють Фонд у взаємовідносинах з органами державної влади.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання про те, що Тернопільський МРЦЗ вправі був звернутися до адміністративного суду із позовом про стягнення із ВАТ ТО «Текстерно» заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

При цьому, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що з урахуванням приписів ч. 2 ст. 38 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та ч. 2 ст. 99 КАС України в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин, на випадки звернення до суду із позовом про стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій не застосовується строк звернення до суду.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Тернопільське обєднання «Текстерно» залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 липня 2009 року у справі № 2а-2000/09/1970 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

ОСОБА_1