Справа № 2а-1379/11/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2011-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2011 р. Справа № 2a-1379/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Маковійчук С.М.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська криниця" про стягнення заборгованості в сумі 22575,08 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі звернулось в суд з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатська криниця» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за 2010 рік в сумі 17861,00 грн., та за січень-березень 2011 року в сумі 4714,08 грн., а тому загальна сума боргу становить 22575,08 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатська криниця» є платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Обєктом оподаткування для платника зазначеного збору є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 вказаного Закону. Згідно пенсійного законодавства відповідач зобовязаний відшкодовувати фактичні витрати органу Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві. Підприємство щомісяця до 25-го числа зобовязане вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Згідно із розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком №2 за 2010 рік та за січень - березень 2011 року, платник повинен відшкодувати виплачені пільгові пенсії за списком №2 у загальному розмірі 22575,08 грн. Однак, дані суми відповідачем не відшкодовано, а тому просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що відповідач зобовязаний відшкодувати витрати на доставку та виплату пенсій, призначених на пільгових умовах в загальному розмірі 22575,08 грн., оскільки станом на день судового розгляду справи на рахунок позивача за вищевказаний період кошти не поступили. Крім того, зазначив, що за даними пенсійного органу, відповідач був платником фіксованого сільськогосподарського податку. Проте, за даними звірки з Державною податковою інспекцією в Тисменицькому районі у січні 2011 року встановлено, що відповідач у 2010 році перебував на загальній системі оподаткування, а тому він зобовязаний відшкодувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій його працівників, призначених на пільгових умовах. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.14,19). Правом подання заперечень проти позову не скористався, заяв та клопотань щодо розгляду справи з його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч.4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повторного неприбуття відповідача, який не є субєктом владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши представника позивача, розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази та інші матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатська криниця» є юридичною особою, яка взята на облік управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області та є платником страхових внесків на обовязкове державне пенсійне страхування. Обєктом оподаткування для платника зазначеного збору є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 вказаного Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, працівникам відповідача, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у 2006 році та 2007 році (відповідно) призначено та виплачуються пенсії на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з"ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Дані обставини підтверджуються розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, а також повідомленням про фактичні витрати на виплату та доставку даних пенсій, що направлялись відповідачу (а.с. 9, 8).

Згідно із розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" станом на 01.04.2011 року, відповідачу визначено до відшкодування фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за списком №2 в загальній сумі 22575,08 грн. Однак, дані суми відповідачем управлінню Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі не відшкодовано.

Згідно з п.2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Так, статтею 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що обєктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Статтею 4 вказаного Закону встановлено ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 100 відсотків від даного об'єкта оподаткування.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного Фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №64/8663 від 16.01.2004 р.

Пунктом 6.1. Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п. 6.8. вказаної Інструкції встановлює, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи працівникам відповідача, призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 вказаного Закону за списком №2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. А тому фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно поданих розрахунків за 2010 рік становлять 17861,00 грн., за січень березень 2011 року 4714,08 грн., загальна сума до відшкодування даних витрат 22575,08 грн.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачем надіслано, а відповідачем отримано розрахунок про суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Також, підтвердженням заборгованості відповідача є довідка пенсійного органу, що видана станом на 29.04.2011 р. Проте, в судовому засіданні встановлено, що зазначені в повідомленні суми витрат відповідачем не відшкодовані.

Таким чином, заборгованість відповідача за 2010 рік, січень березень 2011 року становить 22575,08 грн.

Враховуючи наведене та те, що відповідачем не надано доказів про сплату заборгованості за вказаний період по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська криниця" (ідентифікаційний код 20535335) на користь управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі заборгованість з відшкодування сум витрат на виплату і доставку пільгових пенсій в розмірі 22575 (Двадцять дві тисячі п'ятсот сімдесят п'ять гривень) 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 25.06.2011 року.