Справа № 810/1815/15
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1815/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скрипки І.М. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

27 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Літвіної Н.М., Хрімлі О.Г.,

при секретарі Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маруна Агро» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маруна Агро» до Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2, третя особа: Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2, третя особа: Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача не з'явився, будучи належним чином повідомленим, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягє задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 січня 2015 року між ТОВ «Маруна Агро» (орендар) та ОСОБА_3 (орендодавець) було укладено договір оренди землі №53.

25 березня 2015 року ОСОБА_4, діючи на підставі довіреності в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Маруна Агро», подав до Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації названого договору оренди земельної ділянки, розташованої у Васильківському районі Київської області на території Лосятинської сільської ради.

Як встановлено судом першої інстанції, разом із названою заявою подано: оригінал договору оренди землі №53 від 28 січня 2015 року з додатками: актом приймання-передачі земельної ділянки, яка надана в оренду, від 28 січня 2015 року, актом про визначення меж земельної ділянки та передачу орендарю на зберігання межових знаків від 28 січня 2015 pоку, схемою місця розташування земельної ділянки, кадастровим планом земельної ділянки, а також копією паспорта та ідентифікаційного номера ОСОБА_5, копією державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 ОСОБА_5, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за НОМЕР_2 від 24 листопада 2014 року.

31 березня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_2 прийнято рішення №20417821 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв'язку із тим, що подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав, а саме: під час здійснення реєстраційних дій було встановлено факт реєстрації права оренди на вказану земельну ділянку, а відомості щодо державної реєстрації припинення договору оренди землі відсутні, чим порушено вимоги частини першої статті 182 Цивільного кодексу України, згідно якої право власності та інші речові права, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (а.с.11).

Як встановлено, 24 лютого 2010 року між ОСОБА_5 (орендодавець) та Приватним сільськогосподарським підприємством «Лосятинське» (орендар) укладено договір оренди землі №193, строком на 5 (п'ять) років.

У відповідності до такого договору, в оренду передається земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області.

Згідно пункту 41 договору №193 від 24 лютого 2010 року такий договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Як вбачається із примірника зазначеного договору, він зареєстрований Управлінням Держкомзему у Васильківському районі 29 серпня 2012 року за № 02973.

Крім того, за умовами вказаного договору (пункт 8), у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Разом із примірником вказаного договору, суду надано копії акта прийомки-передачі землі в оренду від 24 лютого 2010 року; державного акта на право приватної власності на землю; довідки про кадастровий номер земельної ділянки; схеми земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастрового плану; акта встановлення меж земельної ділянки в натурі.

Також встановлено, що ПСП «Лосятинське» було припинене шляхом приєднання до Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок».

На підтвердження правонаступництва надано копії наступних документів: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; протоколи загальних зборів учасників ПСП «Лосятинське» №04/0213 від 4 лютого 2013 року та №24/05/13 від 24 травня 213 року; передавальний акт разом із додатком №10.

Однак, що будь-яких доказів припинення названого вище договору оренди від 24 лютого 2010 року, укладеного ОСОБА_5 із Приватним сільськогосподарським підприємством «Лосятинське» - немає.

Частиною першою статі 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (Далі - Закон №1952-IV), закріплено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право постійного користування та право оренди земельної ділянки.

Повноваження державного реєстратора у сфері державної реєстрації прав та їх обтяжень визначено статтею 9 зазначеного закону. Так, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. На виконання покладених цим Законом повноважень державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Крім того, у пункті 8-1 статті 9 Закону №1952-ІV, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Згідно положень частини п'ятої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», органи державної реєстрації прав, державні реєстратори забезпечують достовірність інформації, її захист від несанкціонованого доступу, оновлення, архівування та відновлення даних, їх оперативний пошук і документальне відтворення процедури державної реєстрації прав, оперативне надання витягів про зареєстровані права та/або їх обтяження з Державного реєстру прав.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (частина четверта статті 15 Закону №1952-ІV).

За нормами пункту 4частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

У відповідності до вимог частини першої статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За приписами статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом статті 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону (стаття 27 Закону України «Про оренду землі»).

Крім того, Державна реєстраційна служба України у своєму Листі від 6 серпня 2013 року N2951/05-15-13 «Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними право набувачами» звертала увагу на те, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення державного реєстратора від 31.03.2015 року № 20417821 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, є правомірним.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маруна Агро» - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: О.Г. Хрімлі

Н.М. Літвіна

Повний текст ухвали виготовлено 28.08.2015 року.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Літвіна Н. М.

Хрімлі О.Г.