Справа № 826/11006/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 серпня 2015 року письмове провадження № 826/11006/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Огурцова О.П., Кузьменка В.А. вирішив у порядку письмового провадження адміністративну справу

За позовомОСОБА_1
до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Привалова Є.Є., Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Хафусова В.В.
треті особиПАТ «АБ «Південний» ОСОБА_4
провизнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1) з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Привалова Є.Є. (надалі - відповідач 1 або Державний реєстратор 1), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Хафусова В.В. (надалі - відповідач 2 або Державний реєстратор 2), в якому просив:

1. Визнати протиправними дії державного реєстратора 1, які пролягають у здійсненні погашення запису в Державному реєстрі прав про державну реєстрацію прав власності позивача на об'єкт нерухомого майна № 31703178 (номер запису 44068 в книзі 398-215) та внесені до Державного реєстру прав відповідної відмітки про погашення запису та зобов'язати державного реєстратора 1 відновити в Державному реєстрі прав запис про державну реєстрацію прав власності позивача на об'єкт нерухомого майна № 31703178 номер запису 44068 в книзі 398-215).

2. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора 2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17403713 від 21.11.2014 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем 1 вчинені протиправні дії, які полягають у здійсненні погашення запису в Державному реєстрі прав про державну реєстрацію права власності позивача на об'єкт нерухомого майна та внесені до Державного реєстру прав відповідної відмітки про погашення запису, чим порушено право власності позивача на нерухоме майно. Протиправні дії відповідача 1 призвели до прийняття відповідачем 2 спірного рішення про державну реєстрацію.

Ухвалою суду від 09.06.2015 року до участі у справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено ПАТ «АБ «Південний» (надалі - третя особа 1 або Банк), ОСОБА_4 (надалі - третя особа 2 або ОСОБА_4).

Представник Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві проти позову заперечив з підстав його необґрунтованості та просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог.

Представник третьої особи 1 подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив про необґрунтованість заявлених позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа 2 письмових пояснень чи заперечень по суті спору суду не подала.

Керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неприбуттям відповідача 2 та третьої особи 2 в судове засідання 24.06.2015 року, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх позиції, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, 21.11.2014 року на підставі рішення державного реєстратора 2 від 21.11.2014 року № 17403713 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 (надалі - нерухоме майно) внесено запис про право власності № 7786577 за ПАТ «АБ «Південний», підставою виникнення якого став договір іпотеки № 1521 від 13.02.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А.

Згідно актуальної інформації про державну реєстрацію іпотек, від 18.03.2009 року міститься запис № 1445081 про державну реєстрацію договору іпотеки № 1521 від 13.02.2009 року, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3483104 від 27.06.2013 року, суб'єктами якого є: боржник - ОСОБА_6, майновий поручитель - ОСОБА_4, іпотекодержатель - ПАТ «АБ «Південний».

Також, згідно актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень, від 13.02.2009 року, внесено запис про заборону на нерухоме майно ОСОБА_4 на підставі договору іпотеки № 1521 від 13.02.2009 року, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3483104 від 27.06.2013 року.

При цьому, згідно відомостей про право власності, від 07.10.2010 року міститься запис про приватної власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2010 року, який за даними інформаційної довідки, погашено 21.11.2014 року на підставі рішення Апеляційного суду м. Києві по справі № 22-9750/2011 р. від 15.11.2011 року.

Згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 02.12.2013 року № КВ-2013 № 42957, за даними Бюро, нерухоме майно на праві власності зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2010 року та внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім зазначеного, з матеріалів справи вбачається, що 22.12.2005 року між позивачем та третьою особою 2 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна. Проте, 20.09.2006 року між зазначеними сторонами була укладена угода про розірвання договору купівлі-продажу, згідно умов якої ОСОБА_4 передано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а кошти, сплачені ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу квартири в розмірі 307 580 грн., повертаються ОСОБА_1

Так, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2010 року по справі № 2-1700-2010 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання угоди та визнання права власності, позов було задоволено. Угоду про розірвання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладену 20.09.2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - розірвано. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги по зазначеній справі, суд виходив з того, що оскільки між сторонами у відповідності до вимог діючого законодавства був укладений договір купівлі-продажу квартири, відповідач отримав кошти за продану квартиру, однак при розірванні договору купівлі-продажу квартири, отримані кошти не повернув, взяті на себе зобов'язання не виконав (ОСОБА_4 не повернув ОСОБА_1 грошові кошти за квартиру), заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Рішенням Апеляційного суду м. Києві від 15.11.2011 року по справі № 22-9750/2011 р. за апеляційною скаргою ПАТ «АБ «Південний» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання угоди та визнання права власності, апеляційну скаргу було задоволено. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2010 року скасовано, а ОСОБА_1 відмовлено у задоволені позову до ОСОБА_4 про розірвання угоди та визнання права власності.

При цьому, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.02.2014 року, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2014 року, по справі № 826/19307/13-а за позовом ОСОБА_4 до Державної реєстраційної служби України, Державного реєстратора прав на нерухоме майно державної реєстраційної служби України Корюк Тетяни Василівни, за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1 за участі третьої особи Публічного акціонерного товариства «Банк «Південний» про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено, при цьому, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 шляхом визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно державної реєстраційної служби України Корюк Тетяни Василівни від 27.06.2013 р., індексний номер 3483104 про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 за публічним акціонерним товариством «Банк «Південний».

Зазначеним судовим рішенням, крім іншого, встановлено, що на момент прийняття спірного рішення, тобто станом на 27.06.2013 р., власником квартири АДРЕСА_1, був ОСОБА_1. Отже, оскільки право власності було зареєстровано за третьою особою, державним реєстратором протиправно прийнято рішення про реєстрацію права власності на підставі договору з особою, яка не зазначена в якості власника майна. При цьому, представник банку підтвердив ту обставину, що банк не звертався до будь - яких органів для приведення відомостей про реєстрацію у відповідність до наявних документів, зокрема, судових рішень.

При цьому, позивач вважає протиправними дії державного реєстратора 1, які пролягають у здійсненні погашення запису в Державному реєстрі прав про державну реєстрацію прав власності позивача на об'єкт нерухомого майна № 31703178 (номер запису 44068 в книзі 398-215) та внесені до Державного реєстру прав відповідної відмітки про погашення запису, а також протиправним вважає й рішення державного реєстратора 2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17403713 від 21.11.2014 року, що і стало підставою для його звернення до суду з відповідним адміністративним позовом.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедуру ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) визначає Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141 (надалі - Порядок).

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Порядку, ведення Державного реєстру прав передбачає внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), скасування записів Державного реєстру прав.

На підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор відкриває розділ Державного реєстру прав та вносить записи до Державного реєстру прав (пункт 16 Порядку).

За правилами пункту 29 Порядку, у випадках, передбачених законодавством, державний реєстратор вносить до записів Державного реєстру прав відомості про перенесення записів про нерухоме майно, про право власності та суб'єкта цього права, про інші речові права та суб'єкта цих прав, про обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав із розділів, які закриваються, або спеціального розділу Державного реєстру прав, інформаційних систем, у яких до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства здійснювалася державна реєстрація прав (далі - інформаційна система).

Після перенесення запису з розділу або із спеціального розділу Державного реєстру прав до розділу Державного реєстру прав державний реєстратор робить у відповідному записі у розділі або спеціальному розділі Державного реєстру прав відмітку про погашення запису (пункт 30 Порядку).

Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (пункт 41 Порядку).

У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи, що відомості про запис про право власності позивача на нерухоме майно був внесений до Державного реєстру прав 07.10.2010 року, тобто відповідна державна реєстрація була проведена до 01.01.2013 року, відповідачем 1 правомірно було внесено запис про погашення запису в Державному реєстрі прав про державну реєстрацію прав власності позивача на об'єкт нерухомого майна на підставі судового рішення, яким позивачу відмовлено у визнанні права власності на нерухоме майно. Відповідно, відсутні підстави для відновлення в Державному реєстрі прав, запису про державну реєстрацію прав власності позивача на об'єкт нерухомого майна № 31703178 номер запису 44068 в книзі 398-215).

Крім того, рішенням державного реєстратора 1 від 21.11.2014 року № 17399096 скасований запис про право власності позивача на нерухоме майно.

В той же час, суд вважає, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора 2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17403713 від 21.11.2014 року, яким за ПАТ «АБ «Південний» зареєстровано право власності на нерухоме майно на підставі договору іпотеки № 1521 від 13.02.2009 року, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно умов договору іпотеки № 1521 від 13.02.2009 року, укладеного між Банком (Іпотекодержатель) та ОСОБА_4 (Іпотекодавець), який є майновим поручителем ОСОБА_6 (Позичальник) предметом договору є надання Іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна в забезпечення виконання зобов'язань Позичальника перед Іпотекодержателем, в силу чого останні має право одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмету іпотеки переважне право перед іншими кредиторами Іпотекодавця.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (надалі - Порядок № 868).

Згідно пункту 36 Порядку № 868, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

За правилами пункту 46 Порядку № 868, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Матеріали реєстраційної справи містять вимогу про усунення порушень від 07.10.2010 року № 0-16-28556БТ до ОСОБА_4, а також повідомлення про не усунення порушень кредитного договору.

В той же час, згідно Витягів з Реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, в реєстрі відсутній запис про право власності на нерухоме майно ОСОБА_4

Згідно частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Отже, оскільки право власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 не зареєстровано, державним реєстратором 2 протиправно прийнято рішення про реєстрацію права власності на підставі іпотечного договору з особою, яка не зазначена в якості власника майна.

Доказів звернення третіх осіб до відповідних органів для приведення відомостей про реєстрацію прав на нерухоме майно у відповідність до наявних документів, зокрема, вищезгаданих судових рішень, їх представниками суду не подані.

Крім того, аналогічні факти вже були встановлені рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.02.2014 року, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2014 року, по справі № 826/19307/13-а за позовом ОСОБА_4 до Державної реєстраційної служби України, Державного реєстратора прав на нерухоме майно державної реєстраційної служби України Корюк Тетяни Василівни, за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1 за участі третьої особи Публічного акціонерного товариства «Банк «Південний» про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частини 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, належним чином не виконаний обов'язок щодо доказування з урахуванням вимог встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючий до уваги викладене в сукупності, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Хафусова В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17403713 від 21.11.2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов