Справа № 2а-4162/10/1770
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 р. Справа № 35049/10/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Довгополова О.М., Коваля Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції Рівненської області про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

27 серпня 2010 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом, в якому з врахуванням уточнення позовних вимог просила: 1) визнати протиправними дії ОСОБА_2 ОДПІ щодо примусового ведення по відношенню до позивача незаконної форми звітності по серії і номеру паспорта, що не відповідає вимогам Законом України ,,Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів; 2) визнати протиправними дії ОСОБА_2 ОДПІ щодо відмови привести форму обліку позивача у відповідності до Закону України ,,Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів; 3) зобовязати ОСОБА_2 ОДПІ анулювати по відношенню до позивача форму звітності по серії і номеру паспорта, що затверджена наказом ДПА України, МВС України №602/1226 від 19.10.2004 року, як таку, що не відповідає вимогам Законом України ,,Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів; 4)зобовязати ОСОБА_2 ОДПІ здійснювати облік позивача в раніше встановленій формі- виключно на паперових носіях, по імені, прізвищу, по-батькові та іншій сукупності персональних даних, поза електронним компютерним реєстром, без застосування будь-яких ідентифікаторів в цифровому та іншому вигляді, використовуваних для ідентифікації людської особистості; 5) зобовязати ОСОБА_2 ОДПІ виключити з Державного реєстру фізичних осіб платників податків всю персональну інформацію про позивача, і знеособити всі присвоєнні їй номерні та інші ідентифікатори, в тому числі і номер, аналогічний номеру паспорта позивача, та знеособити у всіх інформаційних реєстрах і фондах ДПА України номер довідки, занесений в паспорт позивача; 6) анулювати відмітки в паспорті позивача, що виконана на підставі наказу ДПА України, МВС України №602/1226 від 19.10.2004 року, як такої, що не відповідає вимогам діючого законодавства і п.4, п.6, п.15 Примірної інструкції по діловодству, затвердженої постановою КМУ №1153 від 17.10.1997 року; 7) зобовязати ОСОБА_2 ОДПІ внести в паспорт позивача на сторінці сьомій відмітку наступного змісту: ,,має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру, засвідчити її підписом відповідальної особи і гербовою печаткою ОСОБА_2 ОДПІ.

Постановою Рівненського кружного адміністративного суду від 29 вересня 2010 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить задовольнити її позовні вимоги.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до пункту 2 частини 1 статі 197 КАС України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи суд вбачає, що згідно довідки настоятеля Свято-Різдва Богородичного храму м.Дубно ОСОБА_1 є прихожанкою Української Православної Церкви Московського Патріархату.

Через свої релігійні переконання ОСОБА_1 відмовилася від здійснення її обліку як платника податків за ідентифікаційним номером та у 2007 році звернулась із заявою форми №В2 до податкової інспекції за місцем реєстрації. Податковий орган видав ОСОБА_1 для оформлення альтернативного обліку бланки заяв, які затверджені наказом ДПА України, МВС України №602/1226 від 19.10.2004 року. Після заповнення таких заяв, позивачу видано довідку №171766 від 18.10.2007 року, на підставі якої посадовою особою ВГІРФО поставлено у паспорті позивача відмітку: ,,має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Таким чином, позивач не має ідентифікаційного номера та її облік як платника податків органами державної податкової служби ведеться за серією та номером паспорта. Дані обставини визнаються обома сторонами.

25.08.2010 року ОСОБА_1, посилаючись на свої релігійні переконання, звернулась до ОСОБА_2 ОДПІ із заявою, в якій повідомила про своє небажання обліковуватися за будь-якою комбінацією цифр (в тому числі за серією та номером паспорту, за номером довідки №В2) та просила здійснювати її облік виключно за прізвищем, іменем, по-батькові. Також просила не керуватися спільним наказом ДПА України та МВС України № 602/1226 від 19.10.2004 року. ОСОБА_2 ОДПІ від 22.09.2010 року позивачу надано відповідь та розяснено порядок обліку фізичних осіб за серією та номером паспорта та внесення відміток про право здійснення платежів без ідентифікаційного номера, та рекомендовано прибути особисто до податкового органу з паспортом для уточнення персональних даних.

ОСОБА_1 вважає дії відповідача незаконними, оскільки щодо неї ведеться незаконний номерний облік, а саме за серією і номером паспорту та за номером довідки, на підставі якої внесено відмітку до паспорту про право здійснювати платежі без ідентифікаційного номера. Вважає, що такий облік прямо суперечить вимогам Закону України ,,Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів, позаяк замість обліку по імені, прізвищу, по-батькові, передбачає застосування номерних ідентифікаторів, тобто фактично здійснюється заміна одного ідентифікаційного номеру на інший.

Також позивач вважає, що ОСОБА_2 ОДПІ не мала правових підстав застосовувати наказ ДПА України, МВС України №602/1226 від 19.10.2004 року, яким запроваджена процедура відмови від ідентифікаційних номерів та альтернативна форма обліку, позаяк (на її думку) даний нормативно-правовий акт суперечить Закону України ,,Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, що має вищу юридичну силу, а норми наказу та норми Закону є взаємовиключними.

Позивач доводить, що наказ ДПА України, МВС України №602/1226 від 19.10.2004 року порушує її конституційні права, передбачені ст.ст.24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України.

Крім того зазначає, що внесена до паспорту відмітка про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру, не відповідає вимогам п.4, п.6, п.15 Примірної інструкції по діловодству, затвердженої постановою КМУ №1153 від 17.10.1997 року.

Відповідно до ст.1 Закону України від 22.12.1994 року №320/94-ВР ,,Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів (чинного на час виникнення спірних правовідносин) Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів створюється для забезпечення єдиного обліку фізичних осіб, які зобовязані сплачувати податки, збори, інші обовязкові платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів в порядку і на умовах, що визначаються законодавчими актами України.

Для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

За правилами статті 5 вказаного Закону до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи. Зміни та уточнення щодо даних, занесених до Державного реєстру під час реєстрації, вносяться державними податковими інспекціями за місцем постійного проживання платників податків та інших обов'язкових платежів.

Однак, вказаний Закон не визначає органів, які мають вносити відповідні відмітки до паспортів цих осіб.

Згідно положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ОСОБА_3 України від 26.06.1992 року № 2503-ХП право на внесення відміток до паспортів громадян України надано паспортній службі органів внутрішніх справ.

Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обовязкових платежів, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 року № 602/1226, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2004 року за № 1345/9944, визначена процедура внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляє про це орган державної податкової служби.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що в судовому порядку підтверджена відповідність спільного наказу ДПА України та МВС України №602/1226 від 19.10.2004 року вимогам законодавства України, а тому він є чинним та підлягає обовязковому виконанню органами податкової служби та органами внутрішніх справ.

Також суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що Законом України ,,Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів та Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обовязкових платежів, затвердженим спільним наказом ДПА України та МВС України № 602/1226 від 19.10.2004 року, не передбачено обліку громадян, які виявили бажання відмовитись від ідентифікаційного номера через свої релігійні або інші переконання, за прізвищем, імям, по-батькові, а також внесення відмітки щодо здійснення платежів без ідентифікаційного номера до паспорта органами податкової служби. Також не передбачена можливість відсутності будь-якого обліку окремих категорій громадян.

За таких обставин, апеляційний суд визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки при вирішенні звернень ОСОБА_1 відповідач діяв в межах своєї компетенції та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не містять жодного доказу на спростування висновків суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2010 року у справі № 2а-4162/10/1770 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

ОСОБА_3