Справа № 2а-2807/09/1370
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2011-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2011 р. Справа № 70940/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Коломойцевої Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 районної державної адміністрації Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Львівської області та голови ОСОБА_1 районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправними дій та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними дії голови ОСОБА_1 районної державної адміністрації Львівської області (далі ОСОБА_1 РДА) щодо оголошення йому догани та визнати незаконним і скасувати розпорядження голови ОСОБА_1 РДА № 32к від 16.03.2009 року про оголошення догани.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2009 року у справі № 2а-2807/09/1370 вказаний позов було задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 РДА просить зазначену постанову скасувати, а справу направити на повторний розгляд до Львівського окружного адміністративного суду. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що висновок суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_2 належним чином виконав покладені на нього обовязки щодо розгляду листа Головного управління Держкомзему у Львівській області від 28.10.2008 року №01-16/6-494, оскільки визначив виконавцем даного доручення ОСОБА_3, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відповідно до п.2.1. посадової інструкції завідувача юридичного сектору апарату ОСОБА_1 РДА, затвердженої головою ОСОБА_1 РДА 26.10.2005 року, завідувач сектору керує роботою сектору, забезпечує виконання та несе персональну відповідальність за виконання покладених на сектор завдань.

Голова ОСОБА_1 РДА в резолюції, адресованій ОСОБА_2 на виконання листа Головного управління Держкомзему у Львівській області від 28.10.2008 року №01-16/6-494, зазначив: «Здійснити огляд зазначених змін, подати пропозиції щодо приведення до вимог законодавства положень, порядків та ін.», а доручення завідувача юридичним сектором ОСОБА_2 спеціалісту ОСОБА_3 містить вказівку: «підготувати пропозиції змін до положень». Тому апелянт вважає, що позивач передоручив виконання лише частини потрібної роботи, що ОСОБА_3 здійснила у своєму листі та про виконання даного доручення доповіла ОСОБА_2.

Таким чином, на переконання апелянта доручення голови ОСОБА_1 РДА щодо розгляду листа Головного управління Держкомзему у Львівській області від 28.10.2008 року №01-16/6-494 в цілому ОСОБА_2 не виконано.

При цьому оскільки про неналежне виконання зазначеного доручення голові ОСОБА_1 РДА стало відомо лише 07.02.2009 року зі змісту службової записки ОСОБА_4, а також з огляду на перебування голови ОСОБА_1 РДА у відпустці без збереження заробітної плати з 07.02.2009р. по 13.02.2009р., (14,15 лютого - вихідні дні), то накладення на позивача догани розпорядженням голови ОСОБА_1 РДА за № 32к від 16.03.2009 проведено у відповідності до вимог ч. І ст. 1471 та ч. 1 ст. 148 КЗпП України.

Одночасно апелянт покликається на те, що на момент оголошення догани керівництво ОСОБА_1 РДА не знало про те, що позивач є членом Миколаївського районного комітету профспілки працівників державних установ, а довідка Миколаївського районного комітету профспілки працівників державних установ від 17.07.2009р. №115 не є належним доказом того, що ОСОБА_2 є членом виборного профспілкового органу.

При цьому відповідно до довідки Миколаївського районного комітету профспілки працівників державних установ від 10.09.2009р. ОСОБА_2 було обрано членом президії районного комітету профспілки працівників державних установ з червня 2009 року, а отже на момент оголошення догани він не був членом Миколаївського районного комітету профспілки працівників державних установ, а тому на нього не поширюються вимоги ст. 252 КЗпП України.

Окрім того, на переконання апелянта, відповідач ОСОБА_1 РДА врахувала попередню роботу працівника при накладенні на нього дисциплінарного стягнення, а саме у 2008 році ОСОБА_2 було винесено дві догани, окрім того, за результатами проведеного службового розслідування поведінку ОСОБА_2 було визнано неетичною, за результатами щорічного оцінювання ОСОБА_2 отримав оцінку "задовільно".

У ході апеляційного розгляду представник апелянта ОСОБА_1 РДА підтримала апеляційну скаргу, вважає оскаржуване судове рішення незаконним.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи на підставі ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що позивач у відповідності до вимог пп. 3.2.6 п.3.2 Розділу З Положення про юридичний сектор апарату ОСОБА_1 РДА та абз. 1 п.2.1 Розділу 2 Посадової інструкції завідувача юридичного сектору апарату районної державної адміністрації визначив виконавцем даного доручення ОСОБА_3, яка за результатами щорічного оцінювання отримала оцінку «добре». Під час визначення оцінки ОСОБА_3 за результатами щорічного оцінювання досліджувалось і питання виконання нею резолюції на листі Головного управління Держкомзему у Львівській області від 28.10.2008 року №01-16/6-494.

Інших доказів у підтвердження неналежного виконання доручення голови ОСОБА_1 РДА відповідачем на виконання ч. 2 ст. 71 КАС України не представлено.

Окрім того, у порушення ч. 3 ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення відповідачем не було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника, належним чином не досліджено наявності вчинення самого проступку.

При цьому з урахуванням того, що обставини неналежного, на думку відповідача, виконання згаданої резолюції було виявлено 07.02.2009 року з огляду на зміст службової записки ОСОБА_4, а догана до позивача застосована 16.03.2009 року оспорюваним розпорядженням Голови ОСОБА_1 РДА № 32к, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення при накладенні цього дисциплінарного стягнення вимог ч. І ст. 148 КЗпП України.

Також судом першої інстанції було взято до уваги те, що позивач є членом виборного профспілкового органу, підтвердженням чого є довідка № 115 від 17.07.2009 року та витяг з протоколу № 11 від 18.10.2005 року Миколаївського районного комітету профспілки працівників державних установ, а отже згідно із ч.2 ст. 252 КЗпП України притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності можливе лише за згодою виборного профспілкового органу, членом якого він є.

Даючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів виходить із таких міркувань.

Як безспірно встановлено судом, позивач ОСОБА_2, виконуючи вказівку голови ОСОБА_1 РДА щодо розгляду листа Головного управління Держкомзему у Львівській області від 28.10.2008 року №01-16/6-494, викладену у резолюції «Здійснити огляд зазначених змін, подати пропозиції щодо приведення до вимог законодавства положень, порядків та ін.», визначив виконавцем даного доручення ОСОБА_3, наклавши свою резолюцію: «підготувати пропозиції змін до положень».

Відтак, виходячи із змісту листа Головного управління Держкомзему у Львівській області від 28.10.2008 року №01-16/6-494 та зазначених резолюцій голови ОСОБА_1 РДА і позивача колегія суддів погоджується із доводами апелянта про те, що ОСОБА_2 передоручив виконання лише частини роботи, яку необхідно було виконати, а відтак відповідне доручення голови ОСОБА_1 РДА було виконано не у повній мірі.

Однак, оскільки про неналежне виконання зазначеного доручення голові ОСОБА_1 РДА стало відомо 07.02.2009 року зі змісту службової записки ОСОБА_4, що не заперечується учасниками судового розгляду, то колегія суддів приходить до переконання про те, що строк для накладення дисциплінарного стягнення за такий проступок закінчився 07.03.2009 року (ст. 148 КЗпП України) і діючим законодавством не передбачено можливості його поновлення або продовження у звязку із обставинами, повязаними із власником чи уповноваженим ним органом.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправними дії голови ОСОБА_1 РДА щодо оголошення йому догани та визнання незаконним і скасування розпорядження голови ОСОБА_1 РДА № 32к від 16.03.2009 року про оголошення догани підлягають задоволенню.

Доводи апелянта у іншій частині зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи на повторний розгляд до суду першої інстанції, а відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 районної державної адміністрації Львівської області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2009 року у справі № 2а-2807/09/1370 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Ухвала у повному обсязі складена 11 березня 2011 року.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

ОСОБА_5