Справа № 303/6027/14-а 2а/303/204/14
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року Справа № 876/3161/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Шинкар Т.І. та Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах громадянина Еритреї ОСОБА_3 на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2014р. у справі за позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Еритреї ОСОБА_3 про примусове видворення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі Прикордонний загін) звернувся до суду з позовом до громадянина Еритреї ОСОБА_3 про примусове видворення, покликаючись на те, що за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Угорщину поза межами пункту пропуску, останнього було затримано прикордонним нарядом в групі осіб, без будь-яких документів, у зв'язку із чим було прийнято рішення про примусове повернення іноземця за межі України. Вважає, що відповідач перебуває на території України незаконно, без документів та коштів для виїзду, без мети працевлаштування та проживання в Україні та має намір потрапити до країн Західної Європи, що свідчить про підстави для примусового видворення за межі України.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 вересня 2014 року в справі №303/6027/14-а заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив представник ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах громадянина Еритреї ОСОБА_3, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою відмовити у задоволенні позову. У поданій апеляційній скарзі вказує, що судом не враховано інформації по країні його походження та те, що він звернувся із заявою про отримання статусу біженця і йому було видано відповідну довідку, яка є чинною та засвідчує його правові підстави перебування на території України, що виключає можливість його видворення.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки існують підстави вважати, що відповідач перебуває на території України незаконно та без будь-яких документів, то є усі підстави для його примусового видворення за рішенням суду.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими з таких міркувань.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно з частиною 2 статті 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з частиною 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Відтак, обов'язковим є попереднє прийняття вказаними вище органами рішення про примусове повернення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 19 вересня 2014 року громадянин Еритреї ОСОБА_3, був затриманий відділом прикордонної служби «Горонглаб» Мукачівського прикордонного загону за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину без документів, що посвідчують особу, про що складено протокол.

Рішення відповідного компетентного органу, а саме позивача, щодо повернення громадянина Еритреї ОСОБА_3 в країну походження не приймалося, а тому не можна стверджувати про ухилення зазначеного іноземця від виїзду з України, що судом першої інстанції враховано не було.

Крім цього, під час вирішення питання про примусове видворення відповідача судом першої інстанції не враховано, що примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Як встановлено під час судового засідання , 30.01.2015 року Управлінням Державної міграційної служби України у Волинській області видано відповідачу довідку про звернення за захистом в Україні.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» довідка про звернення за захистом в Україні - це документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов'язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Таким чином, наявність у громадянина Еритреї ОСОБА_3 довідки про звернення за захистом в Україні та відсутність, на момент затримання особи, доказів щодо прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення, дає підстави для висновку про законність його перебування на території України як при затриманні, так і при розгляді і вирішенні даної справи судом першої інстанції, а також про поширення на нього дії Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», що в свою чергу виключало можливість застосування до нього положень частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відтак, він не підлягав примусовому видворенню.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 183-5, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах громадянина Еритреї ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2014р. у справі № 303/6027/14-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Еритреї ОСОБА_3 про примусове видворення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді Т.І. Шинкар

Р.Й. Коваль