Справа № 1712/1549/12
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року м. Київ К/800/10702/13

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:

суддів: Олексієнка М.М. (доповідач), Стародуба О.П., Штульман І.В.,

здійснивши в касаційному порядку попередній розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області (далі - УПФ) про перерахунок пенсії за касаційною скаргою представника відповідача на судові рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2012 року та Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом, відповідно до якого просила:

визнати протиправною відмову УПФ від 13 серпня 2012 року № 3150/03 щодо перерахунку їй пенсії державного службовця;

зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії з 09 серпня 2012 року з урахуванням сум матеріальної допомоги за період з 2006 по 2011 роки.

Посилалась на те, що УПФ протиправно відмовилося враховувати при обрахунку пенсії суми матеріальної допомоги, з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2013 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною відмову УПФ від 13 серпня 2012 року № 3150/03 щодо перерахунку їй пенсії державного службовця. Зобов'язано відповідача провести з 09 серпня 2012 року перерахунок призначеної пенсію, включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії, суми виплаченої матеріальної допомоги за період з 2006 по 2011 роки.

У касаційній скарзі представник УПФ, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущених судами, просить попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Вказує на те, що судами не взято до уваги положення частини другої статті 33, 37 Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для призначення пенсії» щодо порядку та умов перерахунку пенсії.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Як установлено судами, з 05.08.2009 року ОСОБА_3 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

У серпні 2012 року позивачка звернулася із заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати, на які були нараховані та з яких утримані страхові внески, при цьому надала довідки про складові заробітної плати, проте в задоволенні такої вимоги УПФ відмовлено з тих підстав, що вказані види виплат не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що при обчисленні пенсії позивачки повинні бути урахуванні всі доплати і підвищення, з яких нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Висновок судів відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Умови та порядок пенсійного забезпечення державних службовців визначено статтею 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-XII).

За змістом частини другої цієї статті (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно частини першої статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок (частина друга статті 33 Закону № 3723-ХІІ).

Аналіз зазначених положень законів дає підстави до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої цієї норми до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно до частини першої статті 41 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів) до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З урахування наведеного, суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку, що суми матеріальної допомоги, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, є правильним.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок судів не спростовують.

Крім того, суди правильно не взяли до уваги посилання відповідача щодо пропущення позивачкою встановленого статтею 99 КАС України строку звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав вона дізналася 13.08.2012 року з листа УПФ, а з позовними вимогами звернулася до суду 18.09.2012 року, тобто в межах встановленого строку.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області відхилити, а постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

О.П. Стародуб

І.В. Штульман