Справа № 322/310/15-а (2-а/322/5/15)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2015 рокусправа № 322/310/15-а (2-а/322/5/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

представників сторін:

позивача : - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року

у справі № 322/310/15-а

за позовом ОСОБА_1

до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м. Запоріжжя ОСОБА_2

про визнання незаконними та скасування протоколу та постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 805755 від 12 березня 2015 року та постанову серії ПС2 № 276708 від 12 березня 2015 року про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., складені інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування м.Запоріжжя ОСОБА_2.

Позов обґрунтовано тим, що під час складання протоколу відповідач ознайомив ОСОБА_1 з відеозаписом низької якості з екраном приблизно з сірникову коробку та знятим невідомим приладом, і, зловживаючи своїм службовим становищем, після підписання позивачем протоколу відповідач почав до нього вносити додаткові відомості, у тому числі і додаток диска з відеозаписом. Крім того, в порушення ч.2 ст.254 КУпАП вказаний протокол складений в одному екземплярі замість двох і позивачу надана копія, яку практично не можливо прочитати і без мокрого підпису інспектора ОСОБА_2 Також після розгляду адміністративної справи відповідач надав ОСОБА_1 копії вказаних протоколу і постанови, проте в наданні другого екземпляру оригіналу протоколу і копії відеозапису відмовив.

Постановою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року у справі № 322/310/15-а у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано правомірністю застосування фінансових санкцій з огляду на доведеність вини позивача у допущенні адміністративного правопорушення, підтвердженої протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом, який був зроблений відповідачем при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, та який був досліджений судом першої інстанції.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Позивач зазначає, що при дослідженні в судовому засіданні суд першої інстанції не врахував відеоматеріалу, не придав значення очевидним доказам невинуватості позивача. Так, на відео очевидно, що автомашина ДПС знаходиться приблизно в 50-ти метрах від даного перехрестя. Червоні світлофори не працювали і стоять знаки 2.4 «Кінець головної дороги» і ближче до перехрестя 2.1 «Дати дорогу». Автомашина ДПС, рухаючись у бік позивача через пусте перехрестя, не зафіксувала жодного доказу, що світлофори у напрямку позивача працювали і останній переїхав перехрестя на червоне світло. Таким чином, рухаючись по головній дорозі і при непрацюючих світлофорах, позивач перетнув пусте від автомобілів нерегульоване світлофорами перехрестя, не порушуючи п.п.8.7.3 Правил дорожнього руху України і не вчиняючи ніякого правопорушення.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 12.03.2015 інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування м.Запоріжжя ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 805755 (а. с.14), в якому зафіксовано, що 12.03.2015 о 15.10 ОСОБА_1, керуючи автомобілем «DAEWOO Lanos», державний номер НОМЕР_1, в порушення вимог п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України проїхав перехрестя вул.Портова та вул.Леонова у м.Запоріжжя на заборонений (червоний) сигнал світлофора, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі даного протоколу інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування м.Запоріжжя ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 276708 від 12.03.2015, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. в дохід держави (а. с.2, 15).

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про дорожній рух» забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні покладається на відповідний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 1 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 14.04. N 341, Державна автомобільна інспекція (Державтоінспекція) є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України.

До складу Державтоінспекції входять департамент Державтоінспекції МВС, управління (відділи) Державтоінспекції головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Центр безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем, спеціальний підрозділ дорожньо-патрульної служби особливого призначення при департаменті Державтоінспекції МВС, відділи (відділення) Державтоінспекції з обслуговування адміністративних територій міст, районів, районів у містах, підрозділи дорожньо-патрульної служби та центри надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів.

Відповідно до п.5 вказаного Положення № 341 підрозділи Державтоінспекції мають права, передбачені Законами України «Про міліцію», «Про дорожній рух» та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють їх діяльність. Зокрема, працівники Державтоінспекції під час виконання службових обов'язків мають право, в тому числі,

перевіряти виконання власниками (володільцями) транспортних засобів вимог законодавства, в тому числі правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху і охорони довкілля, а також вимагати і отримувати від них безплатно необхідні відомості та документацію (пп.1 п.5 Положення);

забезпечувати відповідно до законодавства оформлення адміністративних правопорушень та брати пояснення в громадян, представників юридичних осіб з питань забезпечення безпеки дорожнього руху, вживати відповідних заходів з метою притягнення винних до відповідальності, а також перевіряти у водіїв наявність медичної довідки щодо придатності до керування транспортним засобом відповідної категорії під час отримання або обміну посвідчення водія та проведення державного технічного огляду транспортних засобів (пп.21 п.5 Положення).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, четвертою і п'ятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 122, частинами першою і другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою і другою статті 127, частинами третьою, восьмою і дев'ятою статті 133-1 цього Кодексу, - працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

Згідно пп.8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, сигнали світлофора мають такі значення: є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що норма ч.2 ст.254 КУпАП не зобов'язує надавати особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме оригінал протоколу про адміністративне правопорушення.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З вищевикладених норм вбачається, що належним доказом порушення водієм Правил дорожнього руху є, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис, які і були надані відповідачем до суду і якими зафіксовано порушення позивачем п.п.8.7.3 Правил дорожнього руху.

Наведене також підтверджує помилковість доводів позивача, що суд першої інстанції при прийнятті рішення керувався тільки протоколом про адміністративне правопорушення від 12.03.2015 та відеозаписом, оскільки саме ці докази є належними у розумінні ст.251 КУпАП, ст.70 КАС України.

Крім того, наведеним вище спростовуються доводи позивача, що суд першої інстанції по суті звільнив відповідача від доказування правомірності свого рішення, провівши судове засідання за клопотанням відповідача за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, всі належні докази у розумінні ст.ст.251, 254 КУпАП, ст.70 КАС України відповідачем надані суду, а проведення судового засідання за відсутності сторони у справі Кодексом адміністративного судочинства України не забороняється.

Колегія суддів також зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС України).

Позивач, заперечуючи проїзд перехрестя вул.Портова та вул.Леонова у м.Запоріжжя на червоний сигнал світлофора, посилається на те, що у момент проїзду ним вказаного перехрестя світлофори у напрямку позивача не працювали.

Проте, всупереч ч.1 ст.71 КАС України позивачем не надано суду доказів того, що 12.03.2015 о 15.10 світлофори на вищевказаному перехресті у напрямку руху ОСОБА_1 не працювали. Зазначаючи в протоколі про адміністративне правопорушення від 12.03.2015 про свою незгоду з протоколом, позивач, разом з тим не вказав певних підтверджуючих обставин, зокрема, щодо роботи світлофора.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог щодо скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 805755 від 12.03.2015 та постанови серії ПС2 № 276708 від 12.03.2015 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення від 12.03.2015 та приймаючи постанову у справі про адміністративне правопорушення від 12.03.2015, відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені законами України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи позивача, що за його клопотанням від 14.04.2015 (а. с.20) суд першої інстанції не надав можливості позивачу ознайомитися із технічним записом та журналом судового засідання, чим порушено право позивача і вплинуло на якість підготовки апеляційної скарги, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки, по-перше, позивачем не доведено факт відмови суду першої інстанції в задоволенні означеного клопотання, крім того, суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції, перевіряє правильність та повноту дослідження судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, додержання норм матеріального та процесуального права

При цьому за правилами ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи, чого у даному випадку не мало місця.

Суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції може встановити нові обставини, якщо вони не встановлювалися судом першої інстанції у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване рішення, що свідчить про відсутність підстав для скасування для постанови Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10.04.2015 у даній справі.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2015 року у справі № 322/310/15-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко