Справа № 2а-76/08
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2012-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2012 р. Справа № 28290/10/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Довгополова О.М., Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 19 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Сокальського району Львівської області про визнання державного акту недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

20 травня 2008 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 19 вересня 2008 року позов задоволено. Постановлено визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_4 на підставі рішення 14 сесії 21 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 18 лютого 1994 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги ті обставини, що 02 лютого 2004 року у віці 77 років помер його дід - ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про смерть ОСОБА_3 сільської Ради вчинено актовий запис № 5 від 30 січня 2005 року і видано Свідоцтво про смерть ОСОБА_5 1-СГ№ 323883. До дня своєї смерті дід проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. На все спадкове майно дід склав на його користь заповіт, який посвідчено ОСОБА_3 сільською радою 25 грудня 2003 року та зареєстровано в реєстрі за №120. На день смерті діда заповіт не змінювався і не скасовувався.

За життя дід побудував житловий будинок по вул. Українській в с. Зубків Сокальського району, який розташований на земельній ділянці, виділеній дідові 22 березня 1979 року рішенням № 10 виконкому ОСОБА_3 сільської ради на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу ім. Радянської Армії від 13 лютого 1979 року № 1 ,,Про виділення земельної ділянки розміром 0,10 га для будівництва житлового будинку. Будівництво будинку проводилося дідом та бабою і будинок було завершено будівництвом в 1985 році.

21 липня 1989 року право власності на вказаний будинок по вул. Українській, 3 ( Гагаріна ) було зареєстроване на ОСОБА_2 на підставі рішення Сокальського райвиконкому № 191 від 20.07.1989 року та записане в реєстрову книгу під № 108 КП ,,Червоноградське МБТІ, про що йому стало відомо після смерті діда.

Рішенням 14 сесії 21 скликання ОСОБА_3 сільської ради від 18 лютого 1994 року моєму дідові як забудовнику земельної ділянки видано держаний акт про право приватної власності на неї, а оскаржуваною постановою вказаний акт визнано недійсним.

Справа розглядалася за правилами адміністративного судочинства, хоча має місце спір про право, оскільки йдеться про право власності на житловий будинок та земельну ділянку. Апелянт вважає, що справа мала розглядатися за правилами цивільного судочинства, а тому просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Позивач вимоги апеляційної скарги заперечив, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

З матеріалів справи суд вбачає, що 20 липня 1995 року на підставі рішення 14 сесії 21 скликання ОСОБА_3 сільської ради Сокальського району Львівської області від 18 лютого 1994 року ОСОБА_4 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,4432 га, яка розташована в с. Зубків Сокальського району.

Приймаючи рішення про визнання недійсним вказаного державного акту суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті рішення та видачі державного акту сільська рада допустилась помилки, оскільки на спірній земельні ділянці розташований житловий будинок, який належить позивачу ОСОБА_2.

Апеляційний суд не може погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на такі обставини.

Частинами 1 та 2 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено статтею 17 КАС України, згідно п. 1 ч. 1 цієї статті компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень суб'єкта владних повноважень (нормативно правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності у випадках, встановлених законом.

Державний акт на право приватної власності на землю не є рішення суб'єкта владних повноважень, а тому спір щодо визнання державного акту недійсним не має ознак публічно-правового спору та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивачем фактично заявлялись вимоги щодо права власності на спірну земельну ділянку.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 187 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В силу п.1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження в справі закрити

Керуючись ст. 195, 197, п.4 ч.1 ст. 199, ст. 203, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Сокальського районного суду Львівської області від 19 вересня 2009 року у справі № 2а-76/2008 р. скасувати, провадження в справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

ОСОБА_6

Ухвала в повному обсязі складена 30 січня 2012 року.