Справа № К/9991/60916/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року м. Київ К/9991/60916/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Головчук С.В., Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 28 липня 2011 року у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за місяці роботи на ЧАЕС відповідно до ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28 лютого 1991 року (далі - Закон № 796-XII).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2008 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 28 липня 2011 року, в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 відповідачем призначено пенсію за частиною 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1, проживав та працював у м. Кузнецовськ понад 12 місяців.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що ОСОБА_1 має пільгу по обчисленню середньомісячного заробітку, а саме підпадає під дію частини 2 статті 57 Закону № 796-XII, а не під дію частини 3 даної норми Закону.

Крім того, суди виходили з того, що при нарахуванні пенсії позивачу відповідно до частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» максимальний розмір пенсії становить 200 грн., що веде до зменшення розміру пенсії, і це є не вигідним для позивача.

Поряд з тим, в порушення вимог статті 159 КАС України щодо законності та обґрунтованості судового рішення судами належним чином не з'ясовано склад його позовних вимог щодо перерахунку пенсії на підставі статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та обставини, якими він їх обґрунтовує.

В свою чергу викладені у судових рішеннях висновки ґрунтуються виключно на запереченнях відповідача.

Крім того, судами належним чином не з'ясовано, яку саме пенсію і за яким законом призначено позивачу і чи є підстави для її перерахунку саме на підставі норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зокрема, судами встановлено, що пенсію позивачу призначено відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак з матеріалів справи та наявних у ній розпоряджень вбачається, що позивачу пенсія призначена на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (шифр пенсії 150).

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

В свою чергу підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд відповідно до частини 2 статті 227 КАС України є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 28 липня 2011 року у даній справі скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: С.В. Головчук

С.С. Пасічник