Справа № 2-а-926/11
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2011-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-926/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2011 року м. Київ

Суддя Соломянського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва про визнання дій протиправними, зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2011 року позивач звернулась з позовом до відповідача та просила зобовязати управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва провести перерахунок державної і додаткової пенсії відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи мінімальний розмір пенсії за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.08.2010 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва здійснити виплату ОСОБА_1 заборгованості по пенсії відповідно до проведеного перерахунку з 01.08.2010 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва проводити нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до проведеного перерахунку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона отримує мінімальну державну пенсію, як особа віднесена до І категорії по ІІ групі інвалідності, що настала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою Київської МСЕК.

Вказує, що встановлений розмір державної пенсії управлінням Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва її не влаштовує, оскільки вона необґрунтовано занижена і не відповідає вимогам Законів України і нормативним актам, що знижує і дискримінує його конституційні і громадські права, як учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Крім того, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС» державна пенсія не може бути нижчою восьми мінімальних пенсій за віком.

Управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва відмовляє у проведенні перерахунку та повідомляє, що нарахування проводяться правильно, відповідно до чинного законодавства.

На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Соломянського районного суду м. Києва від 03.02.2011 року було відкрито скорочене провадження у справі за період з 01.08.2010 року.

10.05.2011 року представник управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва отримав копію ухвали про відкриття скороченого провадження у справі від 03.02.2011 року, що підтверджується розпискою, однак у встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України строк заперечень до канцелярії суду не подав.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження протягом таких строків: не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого ч. 3 цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, прихожу до наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Встановлено, що ОСОБА_1 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, що підтверджується ксерокопією посвідчення серії А №014959 та інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК №035707.

Також встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи передбачену ст. ст. 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу було призначено пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну її здоров'ю, розмір яких повинен визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена законами, але відповідач визначав розмір зазначених пенсій позивачу, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002 року, виходячи з базової величини для обчислення конкретних державних пенсій та додаткових пенсій за шкоду, заподіяну особам, віднесеним до І категорії, тобто в розмірі 19,91 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втратити годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до норм діючого законодавства України.

Однак, управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовляє позивачу у здійсненні перерахунку вказаної пенсії.

Проте, з даною відмовою управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі не можливо погодитись виходячи з наступного.

Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002 року, є необґрунтованим оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не свідчить про те, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тобто Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Згідно до чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Не приймаються до уваги також положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений абзацом 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який набрав чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах :

-інвалідам І групи 100% мінімальної пенсії за віком;

-інвалідам ІІ групи 75% мінімальної пенсії за віком;

-інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50% мінімальної пенсії за віком.

Згідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими :

-по І групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком;

-по ІІ групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком;

-по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком;

-дітям-інвалідам 3 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Між тим, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107 від 28.12.2007 року було внесено зміни до тексту статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка була викладена в такій редакції : «Особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах : інвалідам І групи 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам ІІ групи 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам ІІІ груп, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили непрацездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно правовими актами».

А частину третю і четверту статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було змінено чотирма частинами такого змісту :

«У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими :

Для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році :

по І групі інвалідності 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по ІІ групі інвалідності 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по ІІІ групі інвалідності 180% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження :

по І групі інвалідності 160% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по ІІ групі інвалідності 150% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по ІІІ групі інвалідності 140% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою :

по І групі інвалідності 130% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по ІІ групі інвалідів 120% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по ІІІ групі інвалідності 110% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

дітям-інвалідам 70% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), у розмірі :

на одного непрацездатного члена сім'ї 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника;

на двох та більше непрацездатних членів сім'ї 100% пенсії по інвалідності померлого годувальника, визначеної згідно із зазначеною статтею, що розподіляться ними рівними частками.

До непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно правовими актами».

У звязку з цим частину пяту вважати частиною сьомою;

Між тим, рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №10-рп/2008 від 22.05.2008 року вищезазначені положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №107 від 28.12.2007 року було визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно зі ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» у 2009 році установлено прожитковий мінімум на одну особу та для тих хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Встановлено, що у 2008-2010 рр. після відновлення з 22.05.2008 року дії ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розрахунок пенсії та додаткової пенсії позивачу здійснюється в розмірах, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №530.

Таким чином, у період, коли діють два одно предметні нормативно правових акти, що по різному регулюють встановлення розміру одноразової щорічної допомоги громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідачем необґрунтовано застосовано той акт, що має нижчу юридичну силу Постанову Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2005 року, а Закон України, який має вищу юридичну силу, відповідачем не застосовано, що є протиправним та таким, що порушує права позивача.

Ухвалою судді Соломянського районного суду м. Києва від 03.02.2011 року було відкрито скорочене провадження у справі за період з 01.08.2010 року.

Отже, вимога щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу, яку призначено відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2010 рік підлягає задоволенню за період з 01.08.2010 року.

Відтак, з урахуванням того, що Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 01 січня по 31 грудня відповідного року, вважаю, що позивач має право на перерахунок та виплату державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду заподіну здоров'ю, а тому приходить до висновку про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва провести перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_1, як інваліду ІІ групи, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою у розмірі не менше 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, які передбачені ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 12.09.2010 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 46, 55 Конституції України, ст. ст. 50, 54, 67, 70, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 100, 102, 128, 158-163, 167, 183-2, 256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі міста Києва про визнання дій протиправними, зобовязання нарахувати та виплатити підвищення до пенсії задовольнити.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Соломянському районі м. Києва провести перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_1, як інваліду ІІ групи, щодо якої встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою у розмірі не менше 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, які передбачені ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.08.2010 року та проводити перерахунок та виплату і в подальшому, за виключенням виплат здійснених у 2010-2011 роках.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Соломянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя