Справа № 758/11169/13-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

27 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Літвіної Н.М., Хрімлі О.Г.,

при секретарі Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та ОСОБА_2 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 26.05.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щорічної одноразової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щорічної одноразової грошової допомоги.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 26.05.2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2014 рік відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з 10 (десяти) мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведеної виплати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов»язання Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2012 рік відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з 10 (десяти) мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведеної виплати залишено без розгляду.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Відповідачем також подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Представник апелянта ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача не з'явився, будучи належним чином повідомленим, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є інвалідом 1 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Згідно листа Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат № 09/956-011 від 21.05.2015 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва та отримує підвищення до пенсії як інвалід армії, прирівняний до інваліда війни 1 групи.

Разова грошова допомога до 5 травня надана ОСОБА_2 відповідно до виділених бюджетом коштів та прийнятих постанов Кабінету Міністрів України у наступних розмірах: за 2011 рік- в розмірі 730 грн., виплата здійснена 08.08.2011 року, шляхом перерахування коштів на його картковий рахунок в ПАТ «Кредитпромбанк», за 2012 рік- в розмірі 220 грн., виплата здійснена 26.04.2012 року, за 2013 рік- в розмірі 2415 грн., виплата здійснена 11.04.2013 року, за 2014 рік- в розмірі 2575 грн., виплата здійснена 24.04.2014 року, за 2015 рік- в розмірі 2 835 грн., виплата здійснюється в період з 22.04.2015 року по 03.06.2015 року.

Частиною 1 статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст. ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення. В даних спірних правовідносинах нарахування і виплату позивачу проводив Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Відповідно до частини п'ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи десять мінімальних пенсій за віком; II групи вісім мінімальних пенсій за віком; III групи сім мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 4 «Прикінцевих положень» Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» установлено, що у 2013 році норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Частиною 1 пункту 1 Постанови КМ України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» № 149 від 13.03.2013 установлено, що виплата разової грошової допомоги здійснюватиметься у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилось 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: інвалідам I групи - 2415 гривень.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" передбачено, що у 2015 році норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015р. №147 "Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань"" установлено, що у 2015 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, за місцем їх проживання), у таких розмірах: інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: інвалідам I групи - 2835 гривень.

У п. 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012р. у справі №3-рп/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України зазначено, що під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно зі статтею 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, здійснивши нарахування і виплату ОСОБА_2 разової грошової допомоги до 5-го травня за 2013рік у розмірі 2415,00грн. та за 2015 рік у розмірі 2 835 грн., діяв у відповідності до норм законодавства України, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується виплат ОСОБА_2 разової грошової допомоги до 5-го травня за 2014 рік, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.6-7 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" визначено: "Установити, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами), статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94 із наступними змінами), Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 15, ст. 111 із наступними змінами), статей 14, 22, 37 та 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399 із наступними змінами), пункту "ж" частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 4, ст. 19 із наступними змінами), статей 12, 13, 14, 15 та 16 від 16 квітня 2014 року №102 "Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425 із наступними змінами), статті 43 Гірничого закону України (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., № 50, ст. 433 із наступними змінами), статей 6-1, 6-2, 6-3 та 6-4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" (Відомості Верховної Ради України, 2000 р., № 24, ст. 182 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік."

Однак, п.6-7 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" набув чинності з 03.08.2014р. і тому з цього часу слід застосовувати відповідні виплати у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивачу спірна одноразова грошова допомога до 5 травня за 2014 рік виплачена 24 квітня 2014 р. у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року №102 "Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань".

Однак, у період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року Кабінету Міністрів України не надане право змінювати розміри вказаних виплат за Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Виходячи з наведеного дії відповідача по виплаті у квітні 2014 року щорічної грошової допомоги до 5 травня позивачу у розмірах менших ніж встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не відповідають діючому на час спірних правовідносин законодавству, а тому є неправомірними.

Що стосується позовних вимог позивача про здійснення призначення, нарахування та виплату йому одноразової щорічної допомоги до 5 травня за період з 2011 року, то позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з постанови Подільського районного суду м.Києва від 21.11.2011 року позов ОСОБА_2 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобов»язання здійснити одноразову виплату до 5 травня було задоволено. Зобов»язано відповідача вчинити дії спрямовані на перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги за 2011 рік, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виходячи з 10 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням проведених виплат. Таким чином, спір в цій частині позовних вимог було вирішено.

Позивач також просить здійснити призначення, нарахування та виплату йому одноразової щорічної допомоги до 5 травня за період 2012 року.

Відповідно до вимог статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з даним позовом звернувся до суду 28.08.2013 року.

Одноразова грошова допомога до 5 травня за 2012 рік була виплачена позивачу 26.04.2012 року. Отже, позивачем було пропущено шестимісячний строк для звернення з адміністративним позовом і підстав для його поновлення суд не вбачає. В цій частині позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

Не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов'язання відповідача призначити довічно щорічну грошову допомогу до 5 травня в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оскільки вона не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Так, чинним законодавством не передбачено зобов'язання вчинення будь - яких дій на майбутнє, оскільки права позивача ще не порушені, а судовому захисту підлягають лише порушені права особи.

Крім того. однією із позовних вимог позивача є стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 50 000 гривень з передачею коштів в АТО на підтримку воїнів-героїв.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана позовна вимога є необґрунтованою, позивачем не зазначено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується, а тому в цій частині, суд першої інстанції правомірно відмовив.

За таких обставин, апеляційні скарги є необґрунтованими, їх доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 26.05.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: О.Г. Хрімлі

Н.М. Літвіна

Повний текст ухвали виготовлено 28.08.2015 року.

.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Літвіна Н. М.

Хрімлі О.Г.