Справа № 817/4075/14
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Борискін С.А.
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" серпня 2015 р. Справа № 817/4075/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бондарчука І.Ф.

суддів: Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області, Державної інспекції сільського господарства України на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "30" червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної інспекції сільського господарства України, Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області про визнання незаконними наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року позивач звернувся з позовом до Державної інспекції сільського господарства України (далі - Держсільгоспінспекція України) та Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області (далі - Держсільгоспінспекція в Рівненській області), в якому просив визнати незаконними накази про звільнення, скасувати запис про звільнення в трудовій книжці, поновити на посаді та стягнути кошти за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржені накази є протиправними, оскільки 22.10.2014 року, тобто на дату підписання наказу №205-кт, він перебував на лікарняному та вийшов на роботу лише 21.11.2014 р. Крім того, на цю дату Голова Держсільгоспінспекції України був звільнений з посади розпорядженням Кабінету Міністрів України №958-р від 16.10.2014 р. за власним бажанням згідно із його заявою, а тому посадових повноважень не мав. Стосовно зазначених у поданні про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 24.07.2014 року № 01/1380 порушень позивач пояснив, що перевірка ДП «Радивилівський КХП» 25 березня 2014 року взагалі не проводилася, а тому вказані у поданні відомості є неправдивими. Що стосується перевірки ДП «Радивилівський КХП», яка мала місце 27 червня 2014 року, то позивач брав у ній активну участь, акт перевірки підписав особисто. Несвоєчасні надання звітів про проведену роботу вважає формальним порушенням, яке не може слугувати підставою для звільнення з посади. Запізнення на 20 хвилин на роботу, яке мало місце 22 липня 2014 року, пояснюється перебуванням в лікарні, що підтверджується відповідними записами у медичній книжці.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано наказ голови Державної інспекції сільського господарства України від 22.10.2014 року № 205-кт та наказ начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області від 21.11.2014 року № 233-к.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді першого заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області.

Стягнуто з Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22.11.2014 року по 30.06.2015 року у розмірі 30217 (тридцять тисяч двісті сімнадцять) грн.16 коп.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 4389 (чотири тисячі триста вісімдесят дев'ять) грн. 66 коп. допущено до негайного виконання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що позивач довів обґрунтованість позовних вимог, у той час як відповідачі не довели правомірності прийняття наказів про звільнення ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 перебував на державній службі з 16 листопада 2009 року. Присяга державного службовця прийнята позивачем 16.11.2009 року. Наказом голови Держсільгоспінспекції України від 03.05.2012 р. № 4-кт призначений на посаду першого заступника начальника Держсільгоспінспекції в Рівненській області.

08.07.2014 року наказом голови Держсільгоспінспекції України №108-кт "Про накладення дисциплінарного стягнення на першого заступника начальника державної інспекції сільського господарства в Рівненській області ОСОБА_3." за неналежне виконання своїх службових обов'язків та за порушення виконавської дисципліни ОСОБА_3 оголошено догану.

Крім того, наказом голови Держсільгоспінспекції України №124-кт від 17.07.2014 року "Про накладення дисциплінарного стягнення на першого заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області ОСОБА_3." за неналежне виконання своїх службових обов'язків та за порушення виконавської дисципліни ОСОБА_3 оголошено догану.

24.07.2014 року начальником Держсільгоспінспекції в Рівненській області за вих.№01/1980 на адресу Голови Держсільгоспінспекції України було надіслане подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності та рішення щодо доцільності перебування на посаді ОСОБА_3 Підставами для внесення подання стали порушенням позивачем своїх службових обов'язків під час проведення перевірки ДП «Радивилівський КХП», невиконання протокольних доручень начальника Держсільгоспінспекції в Рівненській області та запізнення на роботу на 20 хвилин 22.07.2014 року.

На підставі цього подання, з урахуванням попередніх стягнень, головою Держсільгоспінспекції України видано наказ №205-кт від 22.10.2014 р. «Про звільнення ОСОБА_3.». Відповідно до п.1 цього наказу позивача звільнено з посади першого заступника начальника Держсільгоспінспекції в Рівненській області за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором згідно з п.3 ст.40 КЗпП України. Днем звільнення ОСОБА_3 згідно з п.2 наказу вважається перший день його виходу на роботу після тимчасової непрацездатності.

Питання звільнення позивача було погоджено з Міністром аграрної політики та продовольства, що підтверджується відповідним листом від 22.10.2014 року № 37-25-4-7/16117.

21.11.2014 року , у перший день після виходу ОСОБА_3 на роботу, начальником Держсільгоспінспекції в Рівненській області видано наказ від 22.10.2014 року №233-к «Про звільнення ОСОБА_3.». Згідно з п.1 наказу оголошено наказ Держсільгоспінспекції України №205-кт від 22.10.2014 р. «Про звільнення ОСОБА_3.». Відповідно до п.2 наказу ОСОБА_3 звільнено з посади першого заступника начальника Держсільгоспінспекції в Рівненській області за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором згідно з п.3 ст.40 КЗпП України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст.10 Закон України "Про державну службу" №3723-XII від 16 грудня 1993 року (далі - Закон №3723), основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

В силу вимог ст.11 даного Закону конкретні обов'язки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції.

Відповідно до ст.14 Закону №3723 дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу:

- попередження про неповну службову відповідність;

- затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Статтею 147 Кодексу Законів про працю України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Згідно з ст.148 Кодексу Законів про працю України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

При цьому, як визначено у ст.149 Кодексу Законів про працю України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до п. 10.8 Тимчасового Положення про Державну інспекцію сільського господарства в Рівненській області, затвердженого наказом Державної інспекції сільського господарства України від 06.01.2012 року №20, начальник Держсільгоспінспекції вносить Голові Держсільгоспінспекції України подання щодо заохочення, притягнення до дисциплінарної відповідальності своїх заступників.

Як вбачається з посадових інструкцій першого заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області, затверджених начальником Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області 04.05.2012 року, 13.11.2012 року, 03.07.2013 року, 21.10.2013 року, 03.12.2013 року перший заступник начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області забезпечує виконання Інспекцією в межах своїх повноважень Конституції України, законів України, наказів Міністерства аграрної політики та продовольства, доручень Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступника, наказів Держсільгоспінспекції України, доручень Голови Держсільгоспінспекції України .… та здійснює інші повноваження відповідно до законодавства та тимчасового Положення про Державну інспекцію сільського господарства в Рівненській області.

В силу вимог п.5.1 розділу 5 цих інструкцій перший заступник начальника Держсільгоспінспекції несе відповідальність за неякісне та несвоєчасне виконання своїх посадових обов'язків, що передбачені цими посадовими інструкціями, неналежне виконання доручень начальника Держсільгоспінспекції в Рівненській області.

Встановлено, що спірний наказ №205-кт від 22.10.2014 р. був виданий головою Держсільгоспінспекції України на підставі подання 24.07.2014 року начальника Держсільгоспінспекції в Рівненській області за вих.№01/1980, відповідно до якого ОСОБА_3 неналежно виконував свої службові обов'язки під час проведення перевірки ДП «Радивилівський КХП», яка була проведена 25.03.2014 року, невчасно виконав протокольні доручення начальника Держсільгоспінспекції в Рівненській області та запізнився на роботу на 20 хвилин 22.07.2014 року.

Так, згідно з матеріалами справи перевірка ДП «Радивилівський КХП» проводилась не 25 березня 2014 року, як зазначено у поданні начальника Держсільгоспінспекції в Рівненській області, а 27 червня 2014 року, що визнали представники відповідачів у судовому засіданні. Відповідно до листа ДП «Радивилівський КХП» від 18.06.2015 року № 223/01-15 позивач брав активну участь у перевірці, весь час особисто контролював хід перевірки, був присутній при складанні акту. До матеріалів справи позивачем також долучено акт перевірки ДП «Радивилівський КХП» від 27.06.2014 року, у якому міститься підпис ОСОБА_3

Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що порушення службових обов'язків позивачем під час здійснення цієї перевірки підтвердження у судовому засіданні не знайшли.

На підтвердження поважності причин запізнення на роботу 22.07.2014 року ОСОБА_3 надав медичну книжку, з якої вбачається факт його перебування у медичному закладі та проходження обстежень. Наступного дня - 23.07.2014 року позивача було прийнято на стаціонарне лікування, де він перебував до 05.08.2014 р.

Щодо несвоєчасності подання звітів про проведену роботу, колегія суддів зазначає наступне.

Встановлено, що протокольними дорученнями начальника Держсільгоспінспекції в Рівненській області від 01.07.2014 р. та 08.07.2014 р., які є обов'язковими для виконання відповідально до п.5.1 розділу 5 посадової інструкції ОСОБА_3 як першого заступника начальника Держсільгоспінспекції в Рівненській області, було зобов'язано надавати письмові звіти про проведену роботу. ОСОБА_4 звіти про роботу за період з 1 по 4 липня 2014 року та з 8 по 11 липня 2014 року надав 21 та 22 липня 2014 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на переконання суду невчасним подання звітів про виконану роботу ОСОБА_3 шкоди інтересам Держсільгоспінспекції в Рівненській області не завдав, на виконання функцій установи це не вплинуло, а тому представниками відповідача не було надано достатніх доказів, які свідчили про допущення ОСОБА_3 таких порушень службових обов'язків, які стали б підставою для накладення крайнього виду дисциплінарного стягнення - звільнення з посади.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необґрунтованість покликання представників відповідача на факти попередніх порушень службової дисципліни ОСОБА_3, оскільки позивач за їх вчинення був притягнутий до відповідальності у вигляді доган, питання про звільнення його з посади уповноваженими особами не приймалося.

Щодо порушення процедури прийняття спірних наказів про звільнення позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 п. 9 Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №770 від 23.12.2011 р. та зареєстрованого в Мінюсті 12.01.2012 №34/20347 (далі - Положення №770), перший заступник начальника Держсільгоспінспекції в області призначається на посаду і звільняється з посади Головою Держсільгоспінспекції України за погодженням з Міністром аграрної політики та продовольства. Відповідно до п.1 ст.45 Закону №3723 припинення державної служби оформляється відповідним актом суб'єкта призначення про звільнення державного службовця з посади державної служби, у якому зазначаються підстави припинення державної служби та дата звільнення. Начальник Держсільгоспінспекції в області призначає на посади та звільняє з посад керівників структурних підрозділів, інших державних службовців та працівників, присвоює їм ранги державних службовців, приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності (п.10.7 Положення №770).

У п.2 наказу голови Держсільгоспінспекції України №205-кт від 22.10.2014 вказано, що днем звільнення ОСОБА_3 згідно з п.2 наказу вважається перший день його виходу на роботу після тимчасової непрацездатності.

Протиправність спірного наказу доводиться тим, що згідно з вимогами ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Встановлено, що позивач з 29.09.2014 року (тобто на час прийняття наказу №205-кт від 22.10.2014 р. ) та до 21.11.2014 року був тимчасово не працездатний, що підтверджується листками непрацездатності АГИ №131668 та АГИ №131737.

Стосовно наказу начальника Держсільгоспінспекції в Рівненській області від 21.11.2014 року № 233-к, то останній при його прийнятті перевищив свої повноваження, зазначивши п.2 наказу: «звільнити ОСОБА_3 з посади першого заступника начальника Держсільгоспінспекції в Рівненській області…», хоча згідно з ч.2 п.9 Положення №770 перший заступник начальника Держсільгоспінспекції в області призначається на посаду і звільняється з посади Головою Держсільгоспінспекції України за погодженням з Міністром аграрної політики та продовольства.

При прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_3 відповідачем також не було дотримано вимог ст.149 Кодексу Законів про працю України щодо обов'язку отримання від позивача письмових пояснень по суті допущених порушень, що також вказує на протиправність спірного наказу.

Додані відповідачами до матеріалів справи акти про відмову від надання письмових пояснень від 04.09.2014 року №2 та від 12.11.2014 року №4 не є належними доказами, оскільки складені під час тимчасової непрацездатності ОСОБА_3, що зазначено у самих актах.

Крім того, слід зазначити, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №958-р було звільнено ОСОБА_5 з посади голови Держсільгоспінспекції України. Вказане розпорядження надійшло до Держсільгоспінспекції України 21.10.2014 року та було зареєстроване за вх.№299/0/3-14. 22.10.2014 року головою Держсільгоспінспекції України ОСОБА_5 було видано наказ №547-к, відповідно до якого він припинив виконання голови. В останній день виконання повноважень ОСОБА_5 як головою Держсільгоспінспекції України був підписаний і спірний наказ №205-кт від 22.10.2014 р. «Про звільнення ОСОБА_3.»

Відповідно до п.15 Порядку розгляду питань, пов'язаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною Радою України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого Постановою КМ України від 11.04.2012 року № 298, на підставі акта Президента України або Кабінету Міністрів України щодо призначення на посаду чи звільнення з посади особи в установленому порядку відповідним органом або підприємством у триденний строк видається наказ (розпорядження) за місцем її роботи, в якому зазначається дата початку роботи на відповідній посаді або припинення роботи.

Беручи до уваги, що розпорядження КМ України №958-р про звільнення ОСОБА_5 з посади голови Держсільгоспінспекції України було прийняте 16.10.2014 року, тому триденний строк для видання у Держсільгоспінспекції України наказу про припинення роботи ОСОБА_5 минув 20 жовтня 2014 року. Таким чином, суд першої інстанції вірно покликався на те, що наказ від №205-кт від 22.10.2014 р. про звільнення ОСОБА_3 фактично був винесений не уповноваженою особою, а тому також є протиправним.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прийняті головою Держсільгоспінспекції України наказ №205-кт від 22.10.2014 р. та начальником Держсільгоспінспекції в Рівненській області наказ №233-к від 21.11.2014 р. є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ч. 2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач довів обґрунтованість позовних вимог, у той час як відповідачі не довели правомірності прийняття наказів про звільнення ОСОБА_3, а тому суд задовольняє позовні вимоги частково.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що прийшовши до вірного висновку про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції помилково покликався на ч. 1 ст. 45 Закону України "Про державну службу" № 3723 від 16.12.1993 року, оскільки в наведеному законі відсутня зазначена норма.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів прийняття рішення, а саме виключення з мотивувальної частини рішення покликання на ч. 1 ст. 45 Закону України "Про державну службу".

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області, Державної інспекції сільського господарства України задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "30" червня 2015 р. змінити в частині мотивів прийнятого рішення.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Ф.Бондарчук

судді: Б.С. Моніч

С.М.Хаюк

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" серпня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Державна інспекція сільського господарства України вул.Баумана,9/12,м.Київ,03190

4 - Державна інспекція сільського господарства в Рівненській області вул.Малорівненська,91-Б,м.Рівне,33025

5 - представник позивача - ОСОБА_6 АДРЕСА_2, - ,