Справа № 165/187/14-ц
Суддя: Свередюк А. В.
Дата ухвалення: 2014-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 165/187/14-ц
Провадження 2/165/106/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суду Волинської області в складі головуючого судді Свередюка А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нововолинського міськвиконкому про визнання незаконними дій управління праці та соціального захисту населення Нововолинського міськвиконкому в частині виплати недоплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення, суд,

встановив:

12 липня 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Нововолинського міськвиконкому про визнання незаконними дій управління праці та соціального захисту населення Нововолинського міськвиконкому в частині виплати недоплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові та в запереченні проти цього позову докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задоволити.

Позивач ОСОБА_1 вимоги обґрунтовував тим, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, її визнано інвалідом 3 групи. Крім того, статтею 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підставі цього Закону їй призначено та виплачено відповідачем допомогу на оздоровлення за 2011 рік в розмірі 90 грн., як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом 3 групи.

Вважає, що ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено виплату щорічної допомоги на оздоровлення, яка обраховується з розміру мінімальної заробітної плати, стверджує, що для інвалідів 2 групи вона становить 5 мінімальних заробітних плати.

Відповідач усупереч зазначеним нормам не провів відповідне нарахування цих виплат. Вважаючи дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку вищезазначених виплат протиправними, просить суд визнати дії відповідача щодо виплати йому як інваліду війни 3 групи щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік в розмірі 90 грн. неправомірними. Зобовязати відповідача нарахувати та виплатити в користь позивача недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік в розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Позивач отримав відповідь від Управління ПСЗН у м. Нововолинську, якою його повідомили, що виплати призначені вірно, відповідно до чинного законодавства. Відмову відповідача в перерахунку спірних виплат вважає безпідставною.

У запереченні проти позову та у відповіді на письмове звернення позивача до Управління праці та соціального захисту населення в м. Нововолинську начальник управління ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що позивач звертався до відповідача про нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії і вона визнана інвалідом 3 групи внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС ( а.с. 7-9).

Рішенням Конституційного суду України № 10рп від 22.05.2008р. визнано неконституційними положення статей ЗУ "Про державний бюджет України на 2008р та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI , які суперечать Законам та Конституції, та не відповідають конституційним положенням про гарантування права на соціальний захист, складовою частиною якої є пенсійне забезпечення за рахунок бюджетних коштів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 27 листопада 2008 року № 26-рп/2008 р по справі № 1-37/2008 (про збалансованість бюджету) Конституційний Суд виходить з правових позицій, висловлених ним, зокрема у Рішенні від 09 липня 2007 р. № 6-рп/2007 та Рішенні від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008. Ці позиції полягають у тому, що закон про Державний бюджет України як правовий акт, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів, цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

Згідно зі статтями 2,6,17 ЗУ " Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" № 2017 від 05.10.2000р. мінімальний розмір пенсії за віком і мінімальний розмір заробітної плати віднесені до основних соціальних гарантій і не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму доходів громадян.

Прожитковий мінімум, згідно ст. 2 ЗУ "Про прожитковий мінімум" встановлюється для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Ст. 22 ЗУ " Про Державний бюджет України на 2011 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" на 2011 рік передбачено, що мінімальна заробітна плата, встановлена з:

01.01.2011р.- 941,00 грн.;

01.04.2010р.- 960,00 грн.;

01.10.2010р.- 9985, 00 грн;

01.12.2010р.-1004,00 грн.

Враховуючи наведене, розмір нарахованої виплати ОСОБА_1 слід вважати таким, що проведений з порушенням норм спеціального закону, а тому нарахування та обчислення розмірів належних позивачу виплат слід провести наступним чином.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах:

інвалідам 3 групи, дітям-інвалідам чотири мінімальних заробітних плат.

Виплати, зазначені в цій статті, провадяться потягом одного місяця з дня встановлення інвалідності чи смерті потерпілого.

Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати - 941,00 грн. розмір щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік повинна становити 3767 грн.

Мінімальна заробітна плата 941,00 грн. х 4 (мінімальних заробітних плати) = 3767,00 грн.

За 2011 рік Управлінням ПСЗН Нововолинської міської ради позивачу нараховано та виплачено щорічну допомогу на оздоровлення учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 90 грн. Таким чином, відповідачем не доплачено ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 3674 грн. враховуючи положення ст. 48 ЗУ" Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що по адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірності дій щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС за 2011 рік.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС застосуванню підлягає стаття 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" а не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Оскільки відповідачем слід визначати належні позивачу виплати виходячи з мінімальної заробітної плати, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок належних позивачеві виплат повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком, тому суд вважає протиправною відмову відповідача у перерахунку належних позивачеві виплат в разі встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Тому суд приходить до висновку, що дії управління праці та соціального захисту населення Нововолинської міської ради з приводу відмови у перерахунку призначеного ОСОБА_1 розміру щорічної допомоги на оздоровлення учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначеному ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»слід визнати неправомірними та зобовязати управління праці та соціального захисту населення Нововолинської міської ради нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановленому ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Керуючись ст. 95 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік», Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523, ст.ст. 8, 10, 11, 86, 87, 98, 99, 100, 159, 160, 161, 162, 163, 167, ч. 5 ст. 1832 КАС України,

постановив:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Нововолинської міської ради Волинської області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 90 грн. протиправною.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Нововолинської міської ради Волинської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2011 рік в порядку встановленому ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова суду набирає законної сили через десять днів з дня її прийняття і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Свередюк