Справа № 2а-3907/09/1370
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 р. Справа № 28988/10/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Довгополова О.М., Коваля Р.Й.,

з участю секретаря судового засідання Саган Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Львівській області, Державної податкової адміністрації України про визнання неправомірними дій, стягнення додаткових видів грошового забезпечення,-

В С Т А Н О В И В :

05 червня 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому з врахуванням заяв про уточнення позовних вимог просив визнати неправомірними дії Державної податкової адміністрації у Львівській області, Державної податкової адміністрації України в частині невиплати пенсійних доплат, надбавок за безперервну службу, надбавок в розмірі 100% посадового окладу, окладу за спеціальне звання і надбавок за вислугу років; зобовязати відповідачів нарахувати та виплатити пенсійну надбавку згідно Постанови КМ України ,,Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби №1592 від 31 грудня 1996 року за період з 01.01.2004 року по 02.06.2008 року; суму набавки за безперервну службу в розмірі 97253,89 грн. згідно Указу Президента України №595 від 12.07.2003 року ,,Про поширення чинності Указу Президента України від 24.04.03 №370 на осіб начальницького складу податкової міліції; суми надбавки відповідно до Указу Президента України від 23.02.2002 року ,,Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб начальницького складу органів внутрішніх справ в розмірі 45796,67 грн.. Також просив зробити перерахунок вихідної допомоги з врахуванням всіх видів вищезгаданого грошового забезпечення та сплатити недоплачену вихідну допомогу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2010 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає постанову необґрунтованою і такою, що підлягає до скасування.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив в задоволенні позову з підстав пропущення строку звернення до суду, оскільки позивач не повинен слідкувати за правильністю нарахування та виплати надбавок стосовно додаткових видів грошового забезпечення.

Суд першої інстанції не взяв до уваги також ті обставини, що внаслідок неправомірних дій відповідачів йому за період з січня 2003 року по грудень 2007 року було недораховано та не виплачено надбавку за безперервну службу в розмірі 97253,89 грн., суму пенсійних доплат в розмірі 6060,02 грн., щомісячну надбавку у розмірі 45796,67 грн..

З огляду на викладене позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник Державної податкової служби України та Державної податкової служби у Львівській області, які є правонаступниками відповідно ДПА України та ДПА у Львівській області, вимоги апеляційної скарги заперечив, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи суд вбачає, що ОСОБА_1 в органах податкової міліції працював на посаді начальника чергової частини міжрегіонального управління із оперативного документування Управління податкової міліції ДПА у Львівській області. Спеціальне звання підполковник податкової міліції. Згідно наказу ДПА України №0042-о/д від 23.05.2008 року ОСОБА_1 звільнений з податкової міліції у відставку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.1998 року №1716 та п.65 пп. б (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Під час проходження служби наказом ДПА України № 010-о/д від 01.03.2002 року майору податкової міліції ОСОБА_1-оперуповноваженому диспетчерської групи Міжрегіонального управління податкової міліції по оперативному документуванню в Львівській області відповідно до підпункту г пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.1996 року № 1592 ,,Про умови оплати праці працівників Державної податкової служби встановлено щомісячну доплату у розмірі 25 відсотків від суми пенсії, яка б могла бути нарахована, з 01 лютого 2002 року.

Набавка за безперервну службу згідно Указів Президента України від 24.04.03 №370 та №595 від 12.07.2003 року ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась.

Наказом ДПА України № 005-о/д від 06.02.2004 року ОСОБА_1 з 01.01.2004 року встановлено надбавку за особливі умови праці у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання та надбавки за особливі умови праці, за високі досягнення у праці в умовах режимних обмежень та щомісячну доплату від належної суми пенсії, які були встановлені наказами ДПА України і діяли до 1 січня 2004 року.

Підпунктом г п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.1996 року № 1592 ,,Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби встановлено надати право керівникам органів державної податкової служби у межах установлених фондів оплати праці та граничної чисельності працюючих особам рядового і начальницького складу податкової міліції, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на службі, щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50 відсотків суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована.

Згідно з ст.1 Указу Президента від 24.04.2003 року № 370/2003 ,,Про надбавки військовослужбовцям Служби безпеки України та працівникам органів внутрішніх справ України за безперервну службу, чинність якого поширено на осіб начальницького складу податкової міліції згідно з Указом Президента України від 12 липня 2003 року № 595/2003, постановлено надати Голові Служби безпеки України, Міністрові внутрішніх справ України, Голові ДПА України право встановлювати відповідно військовослужбовцям Служби безпеки України і працівникам органів внутрішніх справ України, особам начальницького складу податкової міліції щомісячні надбавки за безперервну службу в органах безпеки, органах внутрішніх справ, органах податкової міліції у відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності, залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 5 років - до 10; понад 10 років - до 30; понад 15 років - до 50; понад 20 років - до 70; понад 25 років - до 90 відсотків.

Таким чином, виплата передбачених зазначеними нормативно-правовими актами доплат була правом, а не обовязком відповідачів, а тому їх не виплата не є порушенням приписів цих актів.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента від 23.02.2002 року № 173/2002 ,,Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ постановлено установити військовослужбовцям (крім військовослужбовців Служби безпеки України, Управління державної охорони, суддів військових місцевих та військових апеляційних судів України та військовослужбовців строкової військової служби) щомісячні надбавки у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років).

Однак, дія зазначеного Указу не була поширена на осіб начальницького складу податкової міліції, а тому приписи цього Указу до спірних правовідносин застосуванню не підлягають. Указом Президента України від 22.03.2002 року № 288/2002 ,,Про посилення соціального захисту осіб начальницького складу податкової міліції органів державної податкової служби визначено установити з 01.01.2003 року особам начальницького складу податкової міліції органів державної податкової служби надбавку за особливі умови служби, професійний ризик, кваліфікацію та виконання особливо важливих завдань у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років).

Вказаний Указ втратив чинність згідно Указу Президента України від 30 березня 2006 року № 272/2006.

Представник відповідачів довів, що на виконання Указу Президента України від 20.06.2002 року № 575/2002 та згідно наказів ДПА України від 27.12.2002 року № 188-ф, від 29.10.2004 року № 0054-о/д, від 25.10.2005 року № 063-о/д ОСОБА_1 з 01.01.2003 року до 01.04.2006 року нараховувалась та виплачувалась надбавка за особливі умови служби, професійний ризик, кваліфікацію та виконання особливо важливих завдань у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення.

За таких обставин апеляційний суд визнає вірними та обгрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не містять жодного доказу на спростування висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст. 196, ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2010 року у справі № 2а-3907/09/1370 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

ОСОБА_2

Ухвала в повному обсязі складена 22 березня 2012 року.