Справа № 2а-219/11/1208
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2012-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Котлярова І.Ю.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2012 року справа №2а-219/11/1208

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Нікуліна О.А.

суддів Радіонової О.О., Жаботинської С.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Камянобрідському районі м. Луганська, ОСОБА_2 на постанову Камянобрідського районного суду м. Луганська від 16 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Камянобрідському районі м. Луганська про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2011 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Камянобрідському районі м. Луганська про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Камянобрідського районного суду м. Луганська від 16 лютого 2011 року позов задоволено частково.

Суд першої інстанції визнав неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Кам'янобрідському районі м. Луганська, пов'язані з відмовою у проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 у відповідності до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.11.2010 року, зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Кам'янобрідському районі м. Луганська зробити перерахунок та виплату пенсії інваліду II групи ОСОБА_2 з 01.11.2010 року у відповідності до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року, - у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, згідно відповідних Законів України «Про Державний бюджет України», з урахуванням ч. 3 ст.6" Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та відповідних Законів України «Про державний бюджет України», та з урахуванням фактично здійснених виплат.

З постановою суду першої інстанції не погодилися позивач та відповідач, звернулися з апеляційними скаргами на неї, в яких зазначено, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права внаслідок чого неправильно вирішив справу, вважають, що постанова підлягає скасуванню. Позивач наполягає на повному задоволенні позовних вимог, відповідач на відмові у позові.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступного.

Позивач належить до першої категорії як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 435227 від 23.09.2004 року (а.с.8).

Позивачеві виплачується пенсія як особі, якій встановлена 2 група інвалідності за захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до довідки Обласного центру МСЕК за № 0016989 позивачеві встановлена друга група інвалідності з 19.10.2005 року безстроково (а.с.20).

Згідно постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.10.2008 року, дії відповідача по не нарахуванню пенсії у належному розмірі визнано протиправними та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії з 22.05.2008 року у відповідності до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 року, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, згідно відповідних Законів України «Пре державний бюджет України» (а.с.10-15).

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, позивачем при зверненні до суду не заявлялись вимога щодо здійснення перерахунку пенсії відповідно до вимог ст. 50, ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням постанови КМУ від 27.12.2005 року № 1293 "Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв'язку із чим, посилання позивача на те, що відповідачем постанова суду не виконується належним чином є безпідставними.

Крім того, повторне звернення до суду із аналогічними вимогами за період з 01.01.2006 року, щодо яких постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03.10.2008 року винесено рішення є неприпустимим.

Постановою КМУ № 1293 "Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачене підвищення Чорнобильських пенсій, як обчислених із заробітку за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС так і без заробітку, в мінімальному розмірі.

Пунктом 1 Постанови передбачено збільшення розміру пенсії, обчисленої із заробітку у 3,5 та 2,5 рази.

Згідно п.п. 1, п. 2 зазначеної Постанови встановлений мінімальний розмір пенсії, передбачений ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не може бути нижчим для інвалідів з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, І групи - 540 грн., II групи - 500 грн., III групи - 467 грн.

Згідно п.п. 2, п.2 Постанови КМУ № 1293 розмір пенсії громадянам, які подають заяву щодо призначення пенсії відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визначається з урахуванням цієї ж Постанови.

Як вбачається з відповіді УПФУ (а.с.16-18), позивачу було проведено перерахунок пенсії відповідно до вказаної вище Постанови КМУ.

Вказаною постановою, а саме пунктом 1, передбачено збільшити (з 01.01.2006 року - пункт 2 Постанови), а не збільшувати розмір пенсії, тому відповідач здійснивши перерахунок пенсії з 01.01.2006 року відповідно до вимог Постанови КМУ № 1293 діяв згідно чинного законодавства.

Вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача виплатити суму недоотриманої пенсії за період з 01.01.2006 року по 01.12.2010 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, збільшеної у 3,5 рази у відповідності до Постанови Постанови КМУ від 27.12.2005 року № 1293, а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, та щодо зобов'язання з 01.12.2010 року призначити та нараховувати позивачу пенсію, збільшену у 3,5 рази у відповідності до Постанови Постанови КМУ від 27.12.2005 року № 1293 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплат) пенсії з 01.12.2010 року у відповідності до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року, - у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, то суд зазначав наступне.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по П групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 50 вищевказаного Закону України, передбачена щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до 1 категорії інвалідом II групи у розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п.4 Постанови КМУ від 30.05.1997 року №523 «Про затвердження нового Порядку обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами та доповненнями також передбачено, що в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчою для інвалідів II групи - 8 мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема статтями 50, 54 вказаного Закону передбачається, що з 01.01.2008 року особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах інвалідам 3 групи - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. щодо внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Крім того, згідно із рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, який неодноразово розглядає проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Тому, виходячи із засад пріоритетності Конституції України та Законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягає застосуванню ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХП від 28.02.1991 року.

Таким чином, є неправомірним застосування зі сторони відповідача при вирішенні питання перерахунку розміру пенсії позивача того нормативного акту, який погіршує його становище в порівнянні з другими громадянами, що відповідно суттєво порушує і його пенсійні права.

Проте, колегія суддів в не може погодитися з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін; змінити постанову суду; скасувати її та прийняти нову постанову суду; скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі; визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі; скасувати постанову суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: Підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Суд першої інстанції допустився порушень норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Позивач ОСОБА_2 у позові вимагає перерахунку пенсії на підставі ПКМУ №1293 від 27 грудня 2005 року, тобто збільшити отримувану ним пенсію у 3.5 рази та здійснити такий перерахунок за минулий період. Вимога щодо перерахунку пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсії за віком та щомісячної додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком позивачем взагалі не ставилася. З матеріалів справи випливає, що позивач на час звернення до суду отримував пенсію у вказаному розмірі. Спору між ним та органом пенсійного фонду з даного приводу не існувало. Суд першої інстанції правильно встановив, що відповідачем постанова № 1293 виконана та стосувалася розміру пенсії, яку позивач отримував у 2006 році, тобто підстав для задоволення позову ОСОБА_2 немає. Позивач оскаржив постанову суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог. Проте, суд дійшов помилкового висновку про необхідність вирішення питання про нарахування та сплату на користь позивача основної пенсії, розрахованої у кратному відношенні до мінімальної пенсії за віком та відповідно додаткової пенсії. Орган пенсійного фонду оскаржив постанову суду саме в цій частині.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, але не врахував, що позивач отримує пенсію у розмірі, в якому визначив її суд апеляційної інстанції. За вказаним спором постановлене судове рішення Донецьким апеляційним адміністративним судом від 03 жовтня 2008 року.

З вказаного випливає, що судом першої інстанції розглянуто спір між тими самими сторонами з того самого предмету спору, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в цій частини із залишенням позовної вимоги без розгляду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався норм матеріального та процесуального права під час вирішення справи, тобто наявні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 155, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Камянобрідському районі м. Луганська, ОСОБА_2 на постанову Камянобрідського районного суду м. Луганська від 16 лютого 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Камянобрідському районі м. Луганська про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Постанову Камянобрідського районного суду м. Луганська від 16 лютого 2011 року в частині задоволенні позовних вимог скасувати та позов в цій частині залишити без розгляду.

В інший частині постанову Камянобрідського районного суду м. Луганська від 16 лютого 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий О.А.Нікулін

Судді О.О.Радіонова

ОСОБА_3