Справа № 1718/2-а-463/11
Суддя: Поліщук М.Г.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"30" червня 2011 р. Справа № 1718/2-а-463/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Поліщука М.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від "18" березня 2011 р. у справі № 1718/2-а-463/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 11.02.2011 р. звернулась до суду з адміністративним позовом до УПФУ в Сарненському районі Рівненської області про визнання відмови відповідача здійснити перерахунок та виплату коштів передбачених ст. 39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірною та стягнення спірних коштів, починаючи з лютого 2010 р.

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 18.03.2011 р. позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 у повному розмірі доплати до пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачених статтями 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.02.2010 р.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області провести нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення в розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, передбачених статтями 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 01.02.2010 р. з урахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах, визначених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про те, що остання підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач має статус особи, потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, отримує пенсію в управлінні Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке за переліком населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991р., відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

За змістом статті 51 зазначеного закону передбачено, що особам, віднесеним до 3-ї категорії, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягають саме статті 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи відповідача щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Посилання відповідача на те, що при розрахунку вказаного виду додаткової пенсії не застосовуються положення ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", є також безпідставними.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування виплат, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм, є безпідставними.

Проте, суд першої інстанції в своїй постанові неправильно зазначив дату, з якої належить проводити такі нарахування, а також, задовольняючи позов про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання останнього провести перерахунок і виплату позивачу коштів, передбачених статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зовсім не зазначив дату, до якої потрібно проводити такий перерахунок, чим задовольнив позовні вимоги позивача на майбутнє.

Задовольняючи позов з 01.02.2010 р. суд першої інстанції виходив із вимог ст. 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» відповідно до ч.2 якої нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, оскільки доплати, передбачені ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є соціальними виплатами, а тому до них не може бути застосована вищезазначена норма Закону.

Зважаючи на ту обставину, що позов було подано до суду 11.02.2011 р., жодних уточнень, доповнень або змін до нього від позивача не надходило, суд першої інстанції повинен був, керуючись ч.2 ст.99 КАС України, прийти до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо перерахунку та виплати коштів передбачених ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підлягають задоволенню по ст. 39 зазначеного Закону з 11.08.2010 р. по 18.03.2011 р. (дата прийняття рішення судом), тобто за шість місяців, що передували зверненню позивача до суду, та по ст. 51 Закону - починаючи з 11.08.2011 р. А позовні вимоги ОСОБА_2 за період з 01.02.2010 р. по 10.08.2010 р. включно слід залишити без розгляду у відповідності до вимог ст. 100 КАС України.

Тому постанова суду підлягає скасуванню з одночасною зміною періоду за який підлягають задоволенню позовні вимоги позивача, залишенням без розгляду частини позовних вимог та відмовою в задоволенні позову на майбутнє.

В іншій частині, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 18.03.2011 р. в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області провести нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення в розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, передбачених статтями 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.02.2010 р. по 10.08.2010 р. - скасувати, та позовні вимоги позивача за цей період залишити без розгляду.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 18.03.2011 р. змінити в частині визначення періоду порушених прав ОСОБА_2 на отримання коштів, передбачених ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 11.08.2010 р. по 18.03.2011 р.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_2 визначене статтею 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 11.08.2010 р. по 18.03.2011 р.

Постанову суду в частині визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов'язання останнього нарахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 25% від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 11.08.2010 р. з урахуванням проведених виплат - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.Г. Поліщук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 вул.Шевченка 2,с.Тинне,Сарненський район, Рівненська область,34544

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області вул. Суворова, 8,м.Сарни,Сарненський район, Рівненська область,34500