Справа № 2-а-1956/11
Суддя: Теренчук Ж. В.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд
Справа № 2-а-1956/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересн суддя Роздільнянського районного суду Одеської областірозглянувши в порядку скороченого провадження ст.183-2 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області про визнання протиправною бездіяльності Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області та зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу Дітям війни,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на її користь недоплачену їй як Дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з 05.03.2011 року по день винесення рішення по справі, вказуючи, що вона належить до соціальної групи Дітей війни та відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни має право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У порушення закону відповідач перерахунок пенсії не здійснив, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів, просить задовольнити її позовні вимоги та зобовязати відповідача, а саме Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі нарахувати та виплатити їй, як Дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу .

Відповідач позов не визнав, надав на адресу суду заперечення, в яких зазначив, що дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року був звужений обсяг виплат соціальної допомоги дітям війни. Також відповідач вказував на те, що фінансування виплат по Закону України „Про соціальний захист дітей війни проводиться з Державного бюджету України, а не з Пенсійного Фонду, а бюджетне законодавство не передбачило видатків на виплату допомоги дітям війни. Враховуючи вищенаведене просили відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи в порядку ст.183-2 КАС України, суд визнає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до статті Закону України № 2195-ІУ від 18 листопада 2004 року Про соціальний захист дітей війнивідноситься до категорії дитина війни.

Оскільки позивач має правовий статус дитини війни, то на нього розповсюджуються всі пільги та гарантії, передбачені Законом України Про соціальний захист дітей війни, зокрема й право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року N 2195-IV.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" N2195-IV від 18.11.2004 року (набрав чинності з 01.01.2006 року) зі змінами на 09.07.2007 рік, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 41 розділу 11 Закону України Про державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українич.1 ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнибула викладена в новій редакції, згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українирозділ ІІ цього Закону, яким, зокрема, внесено зміни до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, мала набирала чинності з 01.01.2008 року.

Рішенням Конституційного суду України по справі N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 41 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актівЗакону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українибули визнані неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення.

При цьому у п.6 Конституційний Суд України зазначив, що рішення у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції.

Виходячи з того, що редакція ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 01 січня 2008 року втратила свою чинність з дня прийняття рішення Конституційним судом України по справі N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, то з 22 травня 2008 року відновилася попередня редакція цієї статті, а також право позивача на нарахування підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" заастосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України, а до набрання чинності нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України, прийнятого на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" застосуванню підлягають положення статті 6 Закону України "Просоціальний захист дітей війни".

Так на теперішній час, на виконання Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 745 від 6 липня 2011 року, що набрала законної сили 23.07.2011 року, в якій пункт 6 визначає, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні.

Таким чином з урахуванням вищенаведених доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, а саме суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобовязати його здійснити нарахування та виплату позивачу надбавки, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, за період з 05.03.2011 року по 22.07.2011 року.

Керуючись ст.ст. 8,19,22 Конституції України, ст.ст.1, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 2, 6-14, 71, 89, 158-163, 167, 183-2,186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області про зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу „дітям війни задовольнити частково.

Визнати противоправними дії Управління пенсійного фонду України у Роздільнянському районі Одеської області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни в розмірі меншому, ніж встановлено ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за період з 05.03.2011 року по 22.07.2011 року відповідно до чинного закону України Про соціальний захист дітей війни.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення. Строк для подання апеляційної скарги стороною обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2