Справа № 511/138/15-а
Суддя: Теренчук Ж. В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/138/15-а
Номер провадження: 2-а/511/11/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж . В .,

при секретарі - Ніколас С.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов"язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до УПФ України в Роздільнянському районі Одеської області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №72 УПФ в Роздільнянському районі Одеської області від 26.12.2014 року за результатами розгляду її заяви про призначення пенсії на пільгових умовах та зобовязати відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку, передбаченого ст. 26 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

В судовому засіданні представник позивача підтримав адміністративний позов ОСОБА_3 повністю та просив його задовольнити, суду пояснив, що позивач у період з 26.04.1986 року по 12.07.1990 року постійно проживала в зоні безумовного (обовязкового) відселення в смт. Народичі Народицького району Житомирської області і потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач звернулась по місцю теперішнього проживання до УПФ України в Роздільнянському районі Одеської області з заявою про призначення пенсії у відповідності до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням їй загального пенсійного віку та надала відповідні документи. Однак рішенням відділення фонду їй було відмовлено в призначенні пенсії на даних умовах , так як згідно наданих документів ОСОБА_3 на день аварії на Чорнобильській АЕС (з 26.04.1986 року) по 12.07.1990 рік не проживала у зоні безумовного відселення з моменту аварії по 31.07.1986 рік, а знаходилась з вересня 1983 року по грудень 1987 року на навчанні Житомирському сільськогосподарському інституті за денною формою навчання. Вважає дану відмову незаконною, так як вона зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 Української РСР, та у звязку з аварією на Чорнобильській АЕС відповідно до ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 14.12.1989 року №315 та статусу потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС підлягала переселенню в чисті зони і отримала право на користування пільгами. Іншого постійного місця проживання ОСОБА_3 не мала, що підтверджується наданими по справі доказами. Тому просить визнати дії посадових осіб управління пенсійного фонду неправомірними, та зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_3 пенсію на пільгових умовах у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку.

Представник відповідача УПФ України в Роздільнянському районі Одеської області ОСОБА_2 просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суду пояснив, що дійсно 14.10.2014 року ОСОБА_3 звернулась до них з заявою про призначення їй пенсії за віком як особі, яка постійно проживала у зоні безумовного відселення із зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до положень ст. 55 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи". Для призначення пенсії ОСОБА_3 були надані всі необхідні документи і з яких було встановлено, що на день аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_3 проживала в смт. Народичі в зазначений у довідці №187 від 05.03.1993 року період, однак в той же час згідно наданого диплому ОСОБА_3 з вересня 1983 року по грудень 1987 року навчалась в Житомирському сільськогосподарському інституті за денною формою навчання. Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначений Постановою КМ УСРС від 23.07.1991 року №106, м. Житомир не відноситься до зон радіоактивного забруднення. Тобто було встановлено, що ОСОБА_3 не проживала у зоні безумовного (обовязкового) відселення з моменту аварії по час закінчення навчання в інституті. На підставі чого у відповідності до ст.. 55 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" ОСОБА_3 і було відмовлено в призначенні пенсії за віком, як особі, яка постійно проживала у зоні безумовного (обовязкового) відселення, оскільки місце її знаходження в період з 26.04.1986 року по грудень 1987 року було не в зоні радіоактивного забруднення.

Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Відповідно до ст.. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які постійно проживали або постійно проживають у зоні безумовного (обовязкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року проживали або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 4 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років.

При призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» згідно п.п. «Г» п.7 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загально обовязкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

Згідно до посвідчення серії Б №306137 від 17.12.2014 року, виданого Одеською обласною державною адміністрацією (дублікат) ОСОБА_3 є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 2.(а.с.10)

28.03.2014 року ОСОБА_3 виповнилося 48 років та 14.10.2014 року вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку.

Для призначення пенсії ОСОБА_3 були надані наступні документи:

- трудова книга колгоспника:

- диплом серії ПВ№740854 про навчання у Житомирському сільськогосподарському інституті:

- посвідчення евакуйованої у 1986 році із зони відчуження категорії 2, видане 02.04.1993 року Одеською облдержадміністрацією:

- довідка від 05.03.1993 року №187, видана виконавчим комітетом Народницької селищної ради народних депутатів Народницького району Житомирської області про проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 26.04.1986 року по 12.07.1990 рік.

Рішенням Управління ПФУ в Роздільнянському районі Одеської області №72 від 26.12.2014 року ОСОБА_3 було відмовлено в призначені пенсії на пільгових умовах, так як в період з 26.04.1986 року по грудень 1987 року вона перебувала на навчанні на денному відділенні Житомирського сільськогосподарського інституту, а тому не проживала в зоні радіоактивного забруднення. Так відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначений Постановою КМ УСРС від 23.07.1991 року №106, м. Житомир не відноситься до зон радіоактивного забруднення. (а.с.5,11)

Дане рішення не відповідає вимогам законодавства України виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, і якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

В свою чергу, ст.ст. 379, 380 ЦК України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Крім того, у відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» під поняттям «місце проживання» розуміється адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а під поняттям «реєстрація» розуміється внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

Відповідно до абз. 7 п.п. г п. 7 Порядку передбачено, зокрема, подання довідки про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Спеціального порядку та підстав видачі довідок про період проживання на територіях радіоактивного забруднення підзаконними нормативно-правовими актами чи актами органу місцевого самоврядування не встановлено.

Виходячи з цього, визначення періоду проживання на території радіоактивного забруднення повинно здійснюватися на загальних підставах, тобто на підставі реєстрації (прописки) місця проживання, проведеної у встановленому порядку відповідно до положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та довідки про реєстрацію місця проживання, яка є документом, що видається органом реєстрації та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Так відповідно до довідки №806 від 22.08.1991 року ОСОБА_3І, ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 Української РСР, та у звязку з аварією на Чорнобильській АЕС відповідно до ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 14.12.1989 року №315 та статусу потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС, прийнятого Верховною радою УРСР 28.02.1991 року населення Народичів підлягала переселенню в чисті зони і отримала право на користування пільгами.

Також цей факт підтверджується довідкою №187 від 05.03.1993 року, виданою виконкомом Народицької селищної ради народних депутатів Народицького району Житомирської області, згідно якої ОСОБА_3 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 України з 26.04.1986 року по 12.07.1990 року. В звязку з аварією на Чорнобильській АЕС відповідно до ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 14.12.1989 року №315 та статусу потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС, прийнятого Верховною радою УРСР 19.12.1991 року населення смт. Народичі підлягало переселенню в чисті зони і користування пільгами (а.с.6,7).

Відповідно до довідки №78 від 15.08.1991 року, виданої виконкомом Народицької селищної ради народних депутатів Житомирської області встановлено, що будинок в смт. Народичі по вул. Леніна №145 належав на праві особистої власності ОСОБА_3, яка при переселені із смт. Народичі в 1990 році даний будинок здала на баланс селищної ОСОБА_4, також згідно зазначеної довідки відповідно до Закону УРСР від 28.02.1991 року «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» вони мають право на одержання жилої площі в чистих зонах республіки, як переселенці із зони безумовного відселення . Також цей факт підтверджується довідкою від 27.07.1995 року, виданою інспекцією державного страхування НАСК «Оранта», згідно якої будинок в смт Народичі вул. Леніна,145 Нородицького району Житомирської області Української РСР, в якому я мешкала ОСОБА_3 був зданий 26.06.1990 року у звязку з виселенням.(а.с.8,9)

Суд вважає, що навчання в м. Житомир на відстані 100 км від місця проживання не спростовує того факту, що ОСОБА_3 постійно проживала по місцю реєстрації більше 6 місяців на рік.

Законом не встановлено обмежень у разі перебування особи на роботі чи навчанні поза місцем проживання, а тому перебування ОСОБА_3 по місцю навчання не суперечить її постійному проживанню в іншому населеному пункті.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що іншого постійного місця проживання ОСОБА_3 не мала.

Таким чином, виходячи з вищенаведених норм права та оцінюючи усі дослідженні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність факту на право ОСОБА_3 на призначення пільгової пенсії у відповідності до п.2 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку.

Керуючись п.2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 158, 159, 160,161, 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов"язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області №72 від 26.12.2014 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_3, як особі , яка постійно проживала в зоні безумовного (обов"язкового) відселення на підставі п.2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" як особі, яка постійно проживала в зоні безумовного(обов"язкового) відселення із зменшенням пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

ОСОБА_4 може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення постанови, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання її копії постанови.

Суддя ОСОБА_5