Справа № 820/181/13-а
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року м. Київ К/800/716/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Сіроша М.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013

у справі 2-а/820/181/13-а

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до Вовчанської міжрайонної державної податкової інспекції у Харківській

області Державної податкової служби України,

Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та

обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної

податкової служби України у Харківській області

третя особа Приватна фірма "Роксолана"

про скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Вовчанської міжрайонної державної податкової інспекції у Харківській області Державної податкової служби України, Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Харківській області про скасування рішень.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2013, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, позивач оскаржив їх в касаційному порядку. В скарзі просить скасувати оскаржувані рішення, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при вирішення спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Регіональним управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України в Харківській області проведено перевірку позивача з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в магазині, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт № 50/322/НОМЕР_1 від 06.02.2012.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 1,2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; не ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та за місцем їх реалізації, а саме: реалізація товарів на суму за цінами реалізації 177340,60 грн., які не відображені в обліку запасів, що є порушенням пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі вищезазначеного акта відповідачем винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 200033/20/08/32-255 від 29.02.2012, № 200034/20/08/32-255 від 29.02.2012, № 200035/20/08/32-255 від 29.02.2012, № 200036/20/08/32-255 від 29.02.2012, № 200037/20/08/32-255 від 29.02.2012.

Відповідно до ч.10 ст. 15 Закону України № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Судами попередніх інстанцій встановлено та вбачається з матеріалів справи, що факт реалізації алкогольних напоїв є доведеним відповідними доказами, а саме, актом перевірки 50/322/НОМЕР_1 від 06.02.2012.

Актом перевірки підтверджується також факт реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими від мінімально встановлених .

Відповідно до постанови КМУ «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва»№ 957 від 30.10.2008, мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) алкогольних напоїв визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) та місткості тари (у літрах), розділений на 100 відсотків.

Відповідно до абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» фінансові санкції застосовуються до суб'єктів господарювання у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої.

Тобто, дана норма Закону не ставить у залежність настання відповідальності за порушення дисципліни мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на алкогольні напої від того, чи одержав суб'єкт господарювання ліцензію на право оптової або роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тим більше не виключає таку відповідальність, якщо суб'єкт господарювання ліцензію не отримав.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Про реалізацію вищевказаних алкогольних напоїв та тютюнових виробів позивачем видано касові чеки № , каса 1А та № , каса 2А. Проте, розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій проведено не було, та касовий фіскальний чек на суму покупки не надано, що є порушенням вищезазначених вимог Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР.

Також, перевіркою встановлено, що алкогольна та тютюнова продукція зберігалася у місці зберігання, яке не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання, чим порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», згідно з якою зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Отже, якщо суб'єкт господарювання одержав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, він не вносить додатково місце торгівлі, у якому він відповідно до ліцензії здійснює торгівлю такими товарами, до Єдиного реєстру.

Відповідно, якщо суб'єкт господарювання не одержав ліцензію, він має право здійснювати зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів у приміщенні (місці зберігання) незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Тобто, магазин позивача, розташований за адресою: АДРЕСА_1, на торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами у якому позивач ліцензію не отримав, не може вважатися "місцем здійснення торгівлі" у розумінні ст. 15 Закону № 481, оскільки ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами на дане місце торгівлі позивачем не отримана.

Згідно із статтею 20 Закону №265 до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами статті 21 Закону №265 встановлено, до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів бере до уваги, що згідно постанови Вовчанського районного суду Харківської області від 04.05.2012 яка залишена без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 23.05.2012 по справі № 3/2008/121/2012 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 164 КУпАП, з конфіскацією у власність держави вилученого товару, згідно з описом вилучених 06 лютого 2012 року товарно-матеріальних цінностей - алкогольних та тютюнових виробів, на загальну суму 176596 грн. 55 коп.

Судовими рішеннями встановлено факт реалізації ФОП ОСОБА_3 06.02.2012 алкогольних і тютюнових виробів без отримання дозвільних документів та спростовано матеріалами справи її посилання на те, що зазначені товари їй не належали.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, стосовно того, що податковий орган вірно встановив порушення позивачем приписів постанови КМУ «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва», вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», правомірно прийняв рішення рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 200033/20/08/32-255 від 29.02.2012, № 200034/20/08/32-255 від 29.02.2012, № 200035/20/08/32-255 від 29.02.2012, № 200036/20/08/32-255 від 29.02.2012, № 200037/20/08/32-255 від 29.02.2012

Рішення судів попередніх інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013

у справі 2-а/820/181/13-а слід відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 відхилити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 у справі 2-а/820/181/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді С.Е. Острович
М.В. Сірош