Справа № 2а-828/09/0970
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2011 р. Справа № 65623/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :
головуючого судді: Дяковича В.П.,
суддів: Обрізко І.М., Яворського І.О.,
при секретарі судового засідання Поворознику Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил України, військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання внести зміни в наказ,

В С Т А Н О В И Л А:

16.03.2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, В/ч НОМЕР_1 про зобов`язання Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України внести зміни в наказ Головнокомандуючого Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України № 128 від 09.06.2004 року такого змісту «звільняється в зв`язку з реформуванням Збройних Сил України».
В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що при його звільненні з військової служби у запас за пунктом 67, підпункту «Б» не були взяті до уваги норми Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 25 листопада 2003 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення скорочення загальної чисельності Збройних Сил України та про створення Об`єднаних сил швидкого реагування» та директиви Міністра оборони України Д-1 від 24 січня 2004 року, де вказано, що військовослужбовці, які звільнялися на той час з військової служби за станом здоров`я вважалися такими, що звільняються з армійських лав в зв`язку з їхнім реформуванням.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2009 року в задоволенні позову було відмовлено.
Представник ОСОБА_1 дану постанову оскаржив, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену постанову скасувати.
В апеляційній скарзі покликається на те, що суд помилково в своїй постано ві прийшов до висновку про те, що підстав для внесення змін в наказ про звільнення ОСОБА_2 не має. В матеріалах справи є документи, які засвідчують ту обставину, що по таких же тотожних підставах (за станом здоров`я) офіцера було звільнено з армійських лав в зв`язку з їхнім реформуванням, а його довірителя звільнено без зазначення такого формулювання.

У ході апеляційного розгляду представник В/ч НОМЕР_1 - ОСОБА_3 надав пояснення та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.
Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити із наступних підстав.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що згідно висновків Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 28 липня 2003 року, затверджених постановою 14 Військово-лікарської комісії Західного округу 11 серпня 2003 року, капітан ОСОБА_1 був визнаний обмежено придатним до військової служби на підставі пункту «в» статті 54 та пункту «б» статті 42 «Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України». З даним висновком позивач погодився та не оскаржував.
Пунктом 7.9 наказу Міністра оборони України № 237 встановлено, що з особами офіцерського складу, які визнані обмежено придатними до військової служби, рішення щодо подальшого проходження служби приймає посадова особа, до чиєї номенклатури належить посада, яку обіймає військовослужбовець.
У відповідності до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
09 червня 2004 року наказом Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України № 128 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби в запас за станом здоров`я.
Вищезазначений наказ, а також дотримання самої процедури звільнення позивача з військової служби були предметом судового розгляду.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2008 року встановлено, що рішення командування військової частини НОМЕР_1 і Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України щодо звільнення капітана ОСОБА_1 з військової служби в запас за станом здоров`я було прийнято у відповідності до «Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України» та «Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України».
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2008 року постановлено ухвалу, якою постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.03.2008 року залишено без змін. 12 березня 2009 року Вищим адміністративним судом України постановлено ухвалу, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2008 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2008 року залишено без змін.
З вищенаведеного встановлено, що при звільненні ОСОБА_1 з військової служби було дотримано процедури передбаченої «Положенням про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України» та «Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України». Дана обставина не потребує додаткового з`ясування в судовому засіданні.
Згідно частини 7 статті 26 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» офіцери, які проходять кадрову військову службу, звільняються з військової служби: а) за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі; б) за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби; в) у зв`язку із скороченням штатів у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України; д) за власним бажанням офіцери у разі наявності в них вислуги не менш як 5 років у календарному обчисленні; є) за службовою невідповідністю;є) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Згідно пункту 2 Директиви Міністра оборони України № Д-І від 24.01.2004 року військовослужбовці скорочуються з чисельності особового складу Збройних Сил України у зв`язку з проведенням організаційних заходів, у разі неможливості забезпечення проходження ними подальшої військової служби відповідно до пункту «Г» частини 6 та пункту «в» частини 7 статті 26 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу»(за відсутності права звільнення з інших підстав).
В судовому засіданні встановлено, що посада начальника служби пального і мастильних матеріалів тилу військової частини НОМЕР_1 , на якій працював позивач, не скорочувалася.
Таким чином норми Указу Президента «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 25 листопада 2003 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення скорочення загальної чисельності Збройних Сил України та про створення Об`єднаних сил швидкого реагування» та директиви Міністра оборони України Д-1 від 24 січня 2004 року не можуть бути застосовані судом до даних правовідносин, оскільки позивача було звільнено на підставі поданого ним рапорту від 24.05.2004 року за станом здоров`я.
З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції. Порушення норм матеріального та процесуального права судом не допущенні.
Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 липня 2009 року у справі № 2а-828/08 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст ухвали виготовлено 07.03.2011 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ: В.П. ДЯКОВИЧ

СУДДІ І.М. ОБРІЗКО

І.О. ЯВОРСЬКИЙ