Справа № 819/2116/15
Суддя: Баранюк А.З.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2116/15

26 серпня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

судді Баранюка А.З.

при секретарі судового засідання Шпіцері О.М.

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Тернопільського обласного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про визнання незаконними та скасування вимог, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся Тернопільський обласний центр зайнятості-робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття (надалі позивач) із адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області (надалі відповідач) про скасування вимог від 06 травня 2015 року № 19-04-13-14/2374 в частині стягнення з ПП "Будсервіс" збитків в сумі 26159,55 грн. та стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 збитків в сумі 405,17 грн.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві та додаткових обґрунтуваннях позовної заяви, просили суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши в судовому пояснення представників сторін, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства суд вважає, що позов не підлягає до задоволення враховуючи наступне.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2.16 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на І квартал 2015 року Інспекцією проведено ревізію фінансово-господарської діяльності використання коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у Тернопільському обласному центрі зайнятості за період з 01.10.2011 по 31.01.2015, про що було складено акт від 15.04.2015 № 04-22/72. В ході ревізії дотримання законодавства при здійсненні видатків на капітальне будівництво, реконструкцію та ремонт встановлено, що ПП «Будсервіс» виконувалися роботи з будівництва Шумського районного центру зайнятості на підставі договору від 22.07.2011 № 11/113, укладеного між Тернопільським ОЦЗ та ПП «Будсервіс» з зазначенням кошторисної вартості робіт на загальну суму 3 827 701,0 гривень. До кладеного Договору №11/113 додана договірна ціна, яка є його невід'ємною складовою.

В процесі перевірки виявлено виконання ряду робіт, які не були передбачені та не враховувалися твердою договірною ціною до Договору №11/113 та локальним кошторисом, зокрема:

- копання ям для стояків і стовпів вручну без кріплень, без укосів глибиною до 0,7 м в кількості 3,7м3 (шифр розцінки Е1-165-2);

- улаштування огорожі глухої з установленням стовпів в кількості 150,0 м2 (шифр розцінки Е10-44-1);

- улаштування тимчасового складу в кількості 64,0 м2 (шифр розцінки Е10-44-1);

- улаштування хвірток глухих з установленням стовпів в кількості 2,0 м2 (шифр розцінки Е10-45-1).

Таким чином, відповідачем зроблено висновок, що при виконанні робіт з будівництва Шумського РЦЗ за період з 01.10.2011 по 31.01.2015 ПП «Будсервіс» зайво включено в акт форми Б-2в б/н за серпень - жовтень 2012 року роботи, які не були передбачені та не враховувалися локальним кошторисом і твердою договірною ціною до Договору № 11/113, а саме: з улаштування огорожі глухої, тимчасового складу та хвірток глухих, які згідно п. 3.1.14.6 та Додатку 19 до ДБН Д. 1.1-1 -2000 визначені як нетитульні тимчасові будівлі і споруди, витрати зі спорудження, складання, розбирання, амортизації, поточного ремонту і переміщення яких уже враховано усередненими показниками за видами будівництва у загальновиробничих витратах.

В результаті перерахунку акту форми № КБ-2в б/н за серпень жовтень 2012 року встановлено завищення ПП «Будсервіс» вартості виконаних робіт з будівництва Шумського РЦЗ на загальну суму 26159,54 грн. (з ПДВ) за рахунок включення до даного акту робіт, витрати на виконання яких уже враховано усередненими показниками Додатку 3 в III блоці загальновиробничих витрат, чим, на думку відповідача, порушено п. 3.1.14.6 ДБН -1-2000.

За наслідками перевірки Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області направлено директору Тернопільського обласного центру зайнятості обовязкові вимоги листом від 06 травня 2015 року № 19-04-13-14/2374, якими позивача було зобовязано стягнути з ПП "Будсервіс" збитки в сумі 26159,55 грн. та стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 збитків в сумі 405,17 грн.

Позивач не погоджується з такими висновками ДФІ, оскільки відповідно до п. 1.6 ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва» виконання підготовчих робіт на будівельному майданчику, будівельних робіт на об'єкті, а також підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд дозволяється лише після оформлення відповідних документів дозвільного характеру інспекцією державного архітектурного-будівельного контролю. У п. 2.2.3 зазначено, що до внутрішньомайданчикових підготовчих робіт відносяться відведення в натурі майданчика для будівництва, влаштування необхідних огорож будівельного майданчика (охоронних, захисних, сигнальних ).

Згідно із п. 1 Порядку виконання підготовчих робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466, підготовчі роботи це роботи з підготовки земельної ділянки, влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і споруд, порушення елементів благоустрою в межах відведеної земельної ділянки, вишукувальні роботи, роботи із спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд, необхідних для організації і обслуговування будівництва, улаштування під'їзних шляхів, складування будівельних матеріалів, підведення тимчасових інженерних мереж, а також з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень.

Таким чином позивач вважає, що будівельний майданчик та об'єкт будівництва є двома різними та відокремленими поняттями: будівельний майданчик це територія, на якій розташований будівельний об'єкт, а будівельний об'єкт це будинок, споруда або комплекс споруд у процесі зведення.

З пояснень представників позивача слідує, що підрядником ПП «Будсервіс» проводились підготовчі будівельні роботи на будівельному майданчику до початку будівництва об'єкту, а саме проводились роботи по копанню ям для стояків, улаштуванню огорожі глухої з установленням стовпців, улаштуванням хвіркот глухих з метою охорони будівельного майданчика в цілому, а не з метою огородження проведення окремих будівельних робіт. Тимчасовий склад влаштовувався підрядником на будівельному майданчику, а не на окремому об'єкті будівництва. Дані підготовчі роботи проводились відповідно до вимог н.6.1.1 ДБН А.3.2-2-2009 року «Охорона праці і промислова безпека у будівництві».

Відповідно до п.п. 8, 21 Додатку М «Перелік робіт і витрат, що належать до титульних тимчасових будівель і споруд і враховуються усередненими показниками» до ДБН Д. 1.1-1- 2000 зазначено, що до титульних споруд належать тимчасові матеріально-технічні склади на будівельному майданчику закриті (опалювальні та неопалювальні) і відкриті для матеріалів, виробів, конструкцій і устаткування, крім комор виконробів і майстрів,складських приміщень та навісів при об'єктах будівництва, а також до титульних споруд належать тимчасові споруди, зв'язані з протипожежними заходами й охороною на території будівництва (будівельного майданчика ) та у житловому селищі.

Отже, на думку представників позивача, обовязкові вимоги від 06 травня 2015 року № 19-04-13-14/2374 є неправомірними.

Розв'язуючи спір, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939), а також Положення про Державну фінансову інспекцію України, затверджене Указом Президента України від 23.04.11 №499/2011.

За приписами пп.4 п. 4 Положення Держфінінспекція України, відповідно до покладених на неї завдань, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Згідно з п.6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Крім того, Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Наведені норми узгоджуються з приписами п.7 ст.10 Закону №2939, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд зазначає про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки (завдану матеріальну шкоду).

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, що розглядається, фінансова інспекція пред'явила оскаржувані вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена Верховним Судом України в постановах від 18.11.14 у справі № 21-461а14.

Враховуючи наведені обставини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Тернопільського обласного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття до Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про скасування вимог від 06 травня 2015 року № 19-04-13-14/2374 в частині стягнення з ПП "Будсервіс" збитків в сумі 26159,55 грн. та стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 збитків в сумі 405,17 грн. - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови підписано 31 серпня 2015 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.