Справа № 2а-81/10
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2011 р. Справа № 9103/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Васильків А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської обл. на ухвалу Сокальського районного суду Львівської обл. від 23.11.2010р. про відмову в розясненні судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської обл. про зобовязання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської обл. від 23.11.2010р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської обл. про розяснення постанови Сокальського районного суду Львівської обл. від 19.11.2009р. в справі № 2а-81/2009р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської обл. про зобовязання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії (а.с.58-59).

Не погодившись із винесеною ухвалою, її оскаржив заявник ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської обл., який покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильної відмови в розясненні судового рішення, просить ухвалу суду скасувати та розяснити постанову суду першої інстанції (а.с.60-61).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення суду є незрозумілим, оскільки в ньому не зазначено, яку розрахункову величину мінімальної пенсії за віком слід використовувати для нарахування 30 відсотків підвищення до пенсії за визначені судом періоди, не вказано нормативно-правовий акт, яким передбачено механізм обрахування даного підвищення, а також з яких коштів і в якому розмірі здійснювати виплату спірного підвищення до пенсії.

Окрім цього, чинним законодавством не визначено поняття мінімальної пенсії за віком як розрахункової величини для підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; у резолютивній частині рішення суду не відображено факти отримання позивачем за спірні періоди підвищення до пенсії.

Виконання рішення суду також ускладнюють обставини, які наведені в ухвалі Конституційного Суду України № 27-у/2009 від 19.05.2009р. в справі № 2-25/2009.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга задоволенню не підлягає, з наступних мотивів.

Статтею 170 КАС України встановлено, що у випадку, коли судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст.170 КАС України).

Як слідує з розяснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верхового Суду України № 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», розяснення судового рішення можливе у випадку, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію; при цьому суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі розяснення мотивів ухваленого рішення, суд своєю ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Як вбачається із змісту заявленого ОСОБА_2 позову, виниклий з пенсійним органом спір стосувався зобовязання відповідача провести виплату недоплаченої державної соціальної допомоги як дитині війни за період 01.01.2006р.-28.02.2009р. (а.с.2-3).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належить до категорії громадян, на яких поширюються державні соціальні гарантії дітям війни, а тому він має право на встановлене ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком (а.с.20-24).

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської обл. від 15.06.2010р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської обл. відхилено, постанову суду першої інстанції залишено без змін (а.с.43-46).

Звертаючись із заявою про розяснення судового рішення, пенсійний орган зазначив про неможливість виконання постанови суду через відсутність в ньому вказівки на те, яку розрахункову величину мінімальної пенсії за віком слід використовувати для нарахування 30 відсотків підвищення до пенсії за визначені судом періоди, не вказано нормативно-правовий акт, яким передбачено механізм обрахування даного підвищення, а також з яких коштів і в якому розмірі здійснювати виплату спірного підвищення до пенсії.

Окрім цього, чинним законодавством не визначено поняття мінімальної пенсії за віком як розрахункової величини для підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; у резолютивній частині рішення суду не відображено факти отримання позивачем за спірні періоди підвищення до пенсії.

Виконання рішення суду також ускладнюють обставини, які наведені в ухвалі Конституційного Суду України № 27-у/2009 від 19.05.2009р. в справі № 2-25/2009 (а.с.54-56).

Відмовляючи в розясненні прийнятого рішення, суд першої інстанції виходив з того, що постанова суду є зрозумілою, ясною та чіткою; у резолютивній частині судового рішення не має умов, які викликали б спір при виконанні рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розяснення рішення, оскільки постанова Сокальського районного суду Львівської обл. від 19.11.2009р. є зрозумілою, у ній в ясній формі викладено вирішення заявлених позовних вимог; також в резолютивній частині постанови відсутні умови, які б викликали спір при виконанні рішення суду.

Невизначення у постанові суду показника мінімальної пенсії за віком, який повинен використовуватися для обрахування підвищення до пенсії позивача, не створює перешкод для виконання судового рішення, оскільки чинним законодавством, в тому числі й Законом України «Про соціальний захист дітей війни», визначено порядок нарахування та виплати підвищення до пенсії дітям війни.

Окрім цього, розяснюючи постанову в частині порядку обчислення спірного підвищення до пенсії, суд фактично постановить додаткове рішення, що є прямим порушенням ст.170 КАС України, яка забороняє змінювати (в тому числі доповнювати) зміст постанови.

Також необґрунтованим є покликання заявника на зміст ухвали Конституційного Суду України № 27-у/2009 від 19.05.2009р. в справі № 2-25/2009, оскільки остання до розглядуваної справи відношення не має.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої ухвали не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в розясненні постанови Сокальського районного суду Львівської обл. від 19.11.2009р.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської обл. на ухвалу Сокальського районного суду Львівської обл. від 23.11.2010р. про відмову в розясненні судового рішення в адміністративній справі № 2а-81/09/1321 залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_3