Справа № 2а-0770/4076/11
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2a-0770/4076/11
Ряд стат. звіту № 12.3
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 р. 14.25 год. м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі складі головуючого судді Дору Ю.Ю. за участю секретаря судового засідання Рекунової К.А., та сторін, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ;

відповідача: Державна інспекція з контролю за цінами в Закарпатській області - представник не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 24 січня 2012 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 25 січня 2012 року.

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу від 04.11.2011 р. № 15-к, поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наказом № 15-к від 04.11.2011 р Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області звільнено ОСОБА_1 із посади головного державного інспектора відділу контролю цін на ринках послуг та продовольства з 04.11.2011 року згідно п.1 ст. 40 КЗпП України. Проте, відповідачем безпідставно не було враховано того, що ОСОБА_1 перебувала на момент звільнення на лікарняному у звязку із вагітністю та пологами та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач проти позову заперечив, надавши суду письмові заперечення та заяву про неможливість явки представника в судове засідання у звязку із звільненням працівників через ліквідацію Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області (а.с.49-53). В запереченні зазначив, що порядок вивільнення працівників був дотриманий, а позивачку ОСОБА_1 було звільнено у звязку із ліквідацією установи.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. перебувала у трудових відносинах з відповідачем до 04.11.2011 року. (а.с.7-15).

Відповідно до наказу Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області від 04.11.2011р. №15-к "Про звільнення ОСОБА_1В." з 04.11.2011 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади головного державного інспектора відділу контролю цін на ринках послуг та продовольства на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у звязку із ліквідацією Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області (а.с.15). Даний факт підтверджується також копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.7-15).

15.06.2011 року Державною інспекцією з контролю за цінами в Закарпатській області було прийнято наказ №26 к , згідно якого всіх працівників попереджено про подальше вивільнення у звязку із ліквідацією Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області (а.с.55). 15.06.2011 року ОСОБА_1 було попереджено про подальше вивільнення (а.с.54). 02.11.2011 року було повідомлено відповідачем ОСОБА_2 міський центр зайнятості про вивільнення із 04.11.2011 року ОСОБА_1 (а.с.56-57). На момент звільнення 04.11.2011 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному у звязку із вагітністю та пологами до 12.01.2012 року, що підтверджується копією листка непрацездатності (а.с.42).

Згідно ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю - трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відтак, така підстава для звільнення як ліквідація підприємства, установи, організації є передбачена у законодавстві, а тому працедавець мав право вивільняти працівників, згідно ч.1 ст. 40 КЗпП України. Проте, відповідні до ч. 3 ст.. 184 КЗпП України, передбачено, що звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Тобто дана норма містить чітку привязку права працедавця у розірванні трудового договору з його ініціативи до обовязкового працевлаштування даної категорії працівників. Проте, при звільненні ОСОБА_1 за п.1 ст. 40 КЗпП України, відповідачем - Державною інспекцією з контролю за цінами в Закарпатській області не було дотримано даної норми, незважаючи на те, що позивач на час звільнення перебувала на лікарняному у звязку із вагітністю та пологами та має на своєму утриманні трьох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16-18).

Такої ж позиції про необхідність обовязкового працевлаштування даної категорії осіб дотримується і ВАС України, зокрема у ухвалі від 26.04.2011 року (колегія у складі ОСОБА_3І (головуючого), ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.77-78).

Станом на день винесення рішення, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач - Державна інспекція з контролю за цінами в Закарпатській області не припинена, а знаходиться у стані припинення. Запису про ліквідацію не внесено (а.с.73-76).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення.

Згідно вимог статті 235 Кодексу законів України про працю у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

У відповідності до п. п 1, 3 ч.1 ст. 256 КАС України слід допустити негайне виконання постанови суду у частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми виплати за один місяць.

Згідно ч.1 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно статті 94 КАСУ , якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Оскільки судових витрат, понесених позивачем, судом не встановлено, то судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 104-107, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області від 04.11.2011 р. № 15-к.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу контролю цін на ринку послуг та продовольства з 04.11.2011 р.

4. Зобовязати Державну інспекцію з контролю за цінами в Закарпатській області виплатити середньомісячну заробітну плату ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу.

5. Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення на роботі та виплаті ОСОБА_1 заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць.

6. Зобовязати Державну інспекцію з контролю за цінами в Закарпатській області у строк до 01 березня 2012 року подати звіт про виконання судового рішення.

7. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Дору Ю.Ю.