Справа № 2-а-3776/09
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 р. Справа № 1878/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Дяковича В.П., Обрізка І.М.

в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання дій неправомірними та стягнення суми недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації, як інваліду ІІ групи Чорнобильської катастрофи,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ОСОБА_1 в листопаді 2009 року звернувся з позовом в суд до управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області та просив визнати незаконними дії управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області та стягнути на його позивача суму недоплати, а саме:суми недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2008 рік, суми недоплаченої одноразової компенсації при встановленні ІІ групи інвалідності, повязаної з Чорнобильською катастрофою.

В обґрунтування своїх вимог вказує те, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на оздоровлення в розмірі чотири мінімальних заробітних плати, являється інвалідом ІІІ групи. Позивач вказує, що постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанова Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є підзаконними нормативно-правовими актами, а тому застосуванню підлягають норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який має вищу юридичну силу. Крім того позивач, зазначає, що в жовтні 2008 року йому була встановлена ІІ група інвалідності, однак одноразова компенсація при встановленні групи інвалідності відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачена в меншому розмірі.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2009 року в справі №2а-3776/09 адміністративний позов було задоволено частково. Визнано дії управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області щодо невиплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації, як інваліду ІІ групи Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними. Постановлено стягнути з управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області на користь позивача суму недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення, як інваліду ІІІ групи Чорнобильської катастрофи» відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.05.2008 року по 03.10.2008 року та стягнути одноразову компенсацію при встановленні ІІ групи інвалідності повязаної з Чорнобильською катастрофою передбаченою ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 03 жовтня 2008 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням управлінням праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2009 року в справі №2а-3776/09 та в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області покликається на постанову Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанову Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додає, що фінансові можливості Державного бюджету України у 2007-2009 роках не дозволяли здійснити виплати на оздоровлення у розмірі передбаченому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області слід задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та сторонами не заперечувалось, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, I категорії. До 03 жовтня 2008 року був інвалідом ІІІ групи. З 03 жовтня 2008 року йому встановлена ІІ група інвалідності, що підтверджується копією посвідчення Серії А 062022 від 12.02.1997 року та довідкою Сер. МСЕ №154194 від 03.10.2008 року.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата щорічної допомоги на оздоровлення передбачена у розмірі: інвалідам І та ІІ групи - пять мінімальних заробітних плат, інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні заробітні плати.

Відповідно до Закону України від 14.12.2006 року №466-16 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення мінімальної заробітної плати на рівні прожиткового мінімуму для працездатних осіб» мінімальна заробітна плата встановлюється у розмірі не нижчому від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України не рідше одного разу на рік у законі про Державний бюджет України. Розмір мінімальної заробітної плати не може бути зменшено в разі зменшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту вимог Закону який встановлює розміри мінімальної заробітної плати на відповідні роки не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Порядок обчислення компенсаційних виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України.

Закони та підзаконні нормативно-правові акти повинні відповідати Конституції України, як основному Закону держави, в свою чергу підзаконні нормативно правові акти повинні не суперечити законам України та Конституції України.

Постанова Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою керувався відповідач при нарахуванні щорічної допомоги на оздоровлення є підзаконним нормативно-правовим актом та істотно звужує права позивача відповідно до статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тому згідно положення ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачу застосуванню підлягають не постанова Кабінету Міністрів України, оскільки остання істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивачки згідно ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VІ набрав чинності 01.01.2008 року, внесено зміни в ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яку викладено в такій редакції: одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 вказані вище зміни визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином після 22.05.2008 року діє редакція ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до внесення змін, а саме: щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам I і II групи - п'ять мінімальних заробітних плат, інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні заробітні плати.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача одноразову компенсацію при встановленні ІІ групи інвалідності, яка згідно довідки Сер. МСЕ №154194 від 03.10.2008 року встановлена 03.10.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат.

У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях.

Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-VІ набрав чинності 01.01.2008 року, внесено зміни в ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яку викладено в такій редакції: одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 вказані вище зміни визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Тому колегія суддів вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги, оскільки не вбачає перешкод для такого та стягнути з відповідача одноразову допомогу на оздоровлення за 2008 рік в розмірі чотири мінімальних заробітних плати, як інваліду ІІІ групи, оскільки ІІ група інвалідності була встановлена 03 жовтня 2008 року і зрештою позивачу була виплачена одноразова допомога на оздоровлення за 2008 рік, як інваліду ІІІ групи, однак така була виплачена в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та стягнути одноразову компенсацію при встановленні ІІ групи інвалідності в розмірі 45 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області слід задовольнити частково.

Керуючись ст.195, ст. 197, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області задовольнити частково, постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2009 року в справі №2а-3776/09 скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області щодо невиплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації, як інваліду ІІ групи Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення, як інваліду ІІІ групи Чорнобильської катастрофи» відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2008 рік та стягнути одноразову компенсацію при встановленні ІІ групи інвалідності повязаної з Чорнобильською катастрофою передбаченою ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.О. Яворський

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_2