Справа № 2-а-1350/11
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

iменем України

Справа № 2-а-1350/11

"03" березня 2011 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.

при секретарі Подгурському О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС м. Мелітополь ОСОБА_2 про оскарження постанови,

в с т а н о в и в:

21.02.2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора взводу ДПС м. Мелітополь ОСОБА_2 про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення мотивуючи це тим, що відповідачем посадовою особою інспектором ДПС для обслуговування м. Мелітополь та Мелітопольського району прапорщиком міліції ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АР 1 № 122136 відносно порушення останнім правил дорожнього руху України, а саме, що позивач 11.02.2011 року о 15-30 керуючи автомобілем ЗАЗ по вул. Ломоносова в м. Мелітополь повертаючи ліворуч на бульвар 30-річчя Перемоги проїхав перехрестя при вимкненій додатковій секції світлофора, що дозволяє руху ліворуч. Проводилась відео зйомка правопорушення в/к SONY SR -4Y, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (з) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.2 ст. 122 КУпАП. Також посадовою особою ОСОБА_2 було винесено відповідну постанову в справі про адміністративне праівопорушення від 11.02.2011 року серії АР 1 № 098804 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Позивач не згоден з вказаним правопорушенням, вважає, що вказані протокол та постанова не відповідають вимогам закону та підлягають скасуванню з наступних підстав: позивач заявляє, що порушень ПДР України не скоював проїхав перехрестя не перешкоджаючи іншим учасникам дорожнього руху на зелений сигнал додаткової стрілки світлофору, а протокол та постанова складені та винесені помилково лише за припущенням посадової особи ОСОБА_2, не прийнявши до уваги пояснення позивача. Фактичні докази порушення позивачем ПДР України, як в протоколі так і в постанові відсутні; позивач здійснив поворот ліворуч на дозволений зелений сигнал світлофора. Докази того, що позивач порушив вимоги ПДР України ( показання свідків, фото відеофіксація проїзду перехрестя) в протоколі відсутні. Відеозйомку на відеокамеру SONY ( як то зазначено в протоклі) не можна використовувати в якості доказу по справі, оскільки по перше при винесенні постанови, інспектор ДПС не дослідив та не оцінив її як доказ, відповідної відмітки в постанові немає. А по друге відповідно до ст. 14-1 КУпАП у разі фіксації правопорушення працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото і кінозйомки, відеозапису притягаються власники ( співвласники) транспортних засобів. Згідно зі ст. 8 Закону України " Про захист інформації в інформаційно телекомунікаційних системах" інформація, яка є власністю держави, або інформація з обмеженим доступом ( до якої відноситься і інформація, отримана за допомогою відеокамери " SONY", повинна оброблятися в автоматизованій системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації ( КСЗІ) з підтвердженою відповідальністю. Тобто перед застосуванням відеокамера " SONY" повинна була пройти державну експертизу в Держслужбі спеців"язку і захисту інформації України. При розгляді адміністративної справи не було надано доказів того, що МВС України або Департаментом ДАЇ чи іншими підпорядкованими підрозділами відеокамера " SONY" надавалася для проведення державної експертизи або сертифікації у сфері захисту інформації до Держзв"язку. Процедур державної експертизи або сертифікації у сфері захисту інформації відеокамера " SONY" не проходила і експертного висновку або сертифікату відповідності у сфері захисту інформації не має. Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Будь яких доказів, які б свідчили, що відеокамера " SONY" є автоматичним засобом фіксації в матеріалах справи відсутні. Вказаний пристрій знаходиться у співробітника ДАЇ та управляється ним безпосередньо. При розгляді адміністративної справи не надано експертного висновку або сертифікату відповідності відеокамери " SONY", тому будь яка інформація з цього пристрою враховуватися при розгляді справи не може. Таким чином в порушення вимог ст.ст. 33, 34,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. При накладенні адміністративного стягнення не враховано особу порушника, зокрема: що правопорушення було вчинено вперше, не враховано майновий стан правопорушника, не зазначено обставин, що помякшують та/або обтяжують адміністративну відповідальність, чи є склад правопорушення передбачений ст. 9 КУпАП, чи винна особа в його вчиненні. Розгляд справи було проведено неповно та не всебічно за відсутності фактичних доказів порушення позивачем ПДР України. Окрім наведеного, слід зазначити, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, - не тільки порушує права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КпАП. Протокол у справі про адміністративне правопорушення та постанова не відповідають вимогам ст.ст. 251,256,280 КУпАП України. Під час складання протоколу та розгляду адміністративного правопорушення, посадова особа ОСОБА_2, незважаючи на незгоду позивача з порушенням ПДР України, в порушення вимог ст. ст. 256,272 КУпАП відмовився вислухати та занести до протоколу пояснення свідків, які в той час знаходилися в автомобілі позивача, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Якщо допустити, що позивач закінчив маневр повороту ліворуч вже без додаткового зеленого сигналу, то відповідно до вимог ПДР України, вчинив це чітко відповідно до вимог Закону Виходячи з наступних пунктів ПДР України: 8.10 У разі подання світлофором ( крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 ( топ лінія), дорожним знаком 5.52 " Місце зупинки" , якщо їх немає не ближче 10м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. 8.11 Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. 16.8 Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. В порушення ч.2 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не підписаний посадовою особою, оскільки відбиток через копіювальний папір підписом вважати не можна. В постанові відсутні про дату набрання чинності постановою, не вказано строк предявлення постанови до виконання, відсутній підпис посадової особи, яка винесла постанову, оскільки відбиток через копіювальний папір підписом вважати не можна. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ обовязок доказування покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП особа, оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Таким чином позивач просить визнати дії відповідача посадової особи інспектора ДПС для обслуговування м. Мелітополь та Мелітопольського району прапорщиком міліції ОСОБА_2 по винесенню постанови по справі про адміністративне правопорушення від 11.02.2011 року, серії АР1 № 122136 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. незаконними. Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення АР 1 № 098804 від 11.02.2011 року, яка винесена інспектором взводу ДПС м. Мелітополь ОСОБА_2, про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності події правопорушення.

В судове засідання позивач надав заяву з клопотанням про розгляд справи без його присутності, при цьому зазначив, що викладені в позовній заяві вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач на судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений, про причину неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ст. 122 ч.4 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо вони заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні, суд дослідивши позовну заяву, письмові докази по справі, а саме:

- копію паспорту позивача; копію протоколу про адміністративне правопорушення; копію постанови по справі про адміністративне правопорушення. Так судом встановлено, що 11.02.2011 року інспектором взводу ДПС для обслуговування м. Мелітополь та Мелітопольського району прапорщиком міліції ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № АР 098804, щодо притягнення позивача ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1, 11.02.2011 року о 15-30 керуючи автомобілем ЗАЗ по вул. Ломоносова в м. Мелітополь повертаючи ліворуч на бульвар 30-річчя Перемоги проїхав перехрестя при вимкненій додатковій секції світлофора, що дозволяє руху ліворуч. Проводилась відео зйомка правопорушення в/к SONY SR -4Y. З протоколу про адміністративне правопорушення в графі свідки чи потерпілі відсутні будь які пояснення та підписи. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено, що позивач ОСОБА_1 діями автоінспектора не згоден та вимагає судового перегляду. Згідно до ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості. Однак досліджені в судовому засіданні докази не є без заперечливими та переконливими, щодо вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення. Отже, зазначена постанова є необґрунтованою, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності винесення постанови АР 1 № 098804 від 11.02.2011 року по справі про адміністративне правопорушення, а тому вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст.ст. 122, 247, 284 КпАП України, ст. ст. 9-12, ст. 71 ст.ст. 159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС м. Мелітопольі прапорщика міліції ОСОБА_2 про оскарження постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АР1 № 098804 від 11.02.2011 року, винесену інспектором взводу ДПС м. Мелітополя прапорщиком міліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КпАП України.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: