Справа № 2а-2628/11/0970
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2012-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 р. < Текст > Справа № 94547/11/9104

Суд в складі колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Пліша М.А.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Румянцевої О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м.Івано-Франківську на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.08.2011р. про відмову у відкритті провадження в частині заявлених позовних вимог адміністративній справі за позовом Державної податкової інспекції в м.Івано-Франківську до ОСОБА_1, ТОВ «Модульмонтажгрупп» про визнання недійсним господарського зобовязання від 01.02.2009р. та стягнення коштів в сумі 687840,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою судді окружного суду від 15.08.2011р. відмовлено в порядку п.1 ч.1 ст.109 КАС України у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом Державної податкової інспекції (ДПІ) в м.Івано-Франківську до ОСОБА_1, ТОВ «Модульмонтажгрупп» про визнання недійсним господарського зобовязання від 01.02.2009р., оскільки таку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (а.с.1).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач ДПІ в м.Івано-Франківську, який у апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати, покликаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильної відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що господарське зобовязання, що виникло на підставі договору підряду б/н від 01.02.2009р. між субєктами господарювання слід розглядати як господарський договір, оскільки договірні відносини підряду, врегульовано Цивільним кодексом України (надалі ЦК України), а тому, правові наслідки, що виникають за такими договірними зобовязаннями регулюються чинним ЦК України.

Окрім цього, при розгляді наведеної справи необхідно враховувати положення постанови Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011р. за № 742/11/13-11.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали слідує, що відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя окружного суду виходив з того, що застосовані санкції є конфіскаційними і стягуються за рішенням суду в дохід держави за порушення правил здійснення господарської діяльності, відповідно належать не до цивільно-правових, а до адміністративно-господарських санкцій як такі, що відповідають визначенню, наведеному в ч.1 ст.238 ГК України. При цьому, відповідно до ст.12 ГПК України, справи, у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, підвідомчі господарським судам та посилається на п. 7,8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визначення правочинів недійсними», в якій зазначено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Між тим, з наведеними висновками оскаржуваної ухвали погодитися не можна, з наступних підстав.

Із змісту заявленого позову вбачається, що позивач просить визнати недійсним господарське зобовязання, що виникло на підставі договору підряду б/н від 01.02.2009р., укладеного між ПП ОСОБА_2 та ТОВ «Модульмонтажгрупп»; стягнути з відповідачів ПП ОСОБА_2 та ТОВ «Модульмонтажгрупп» кошти, отримані за договором підряду, в сумі - 687840,0 грн.; судові витрати покласти на відповідачів (а.с.2-38).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що субєктом договірних відносин ОСОБА_1З, здійснювались операції без мети реального настання правових наслідків, передбачених умовами договору підряду від 01.02.2009р., з метою безпідставного заниження обєкту оподаткування шляхом штучного формування податкового кредиту для несплати податку на додану вартість. Такі дії, на думку позивача, призвели до вагомих втрат дохідної частини Державного бюджету України. У результаті порушення контрагентом - ТОВ «Модульмонтажгрупп» своїх податкових зобовязань, приписів господарського та цивільного законодавства моральних засад, зазначений договір, укладений із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 має протиправний характер, оскільки, має умисел неналежного виконання умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку із частиною 1 тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Із змісту ч.3 ст.228 ЦК України, які набрали чинності з 02.12.2010р. вбачається, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін в разі виконання правочину обома сторонами в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а вразі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Право на звернення податкових органів з позовами про визнання недійсним правочину встановлено пунктом 11 статті 10 Закону України від 4 грудня 1990 року № 509-ХІІ Про державну податкову службу в Україні. Податкові органи мають право звернутися до адміністративного суду з вимогою про визнання недійними правочину, укладеного між платниками податків, з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства та стягнення в дохід держави коштів, одержаних сторонами оспорюваного правочину за такими угодами, як це встановлено ч.3 ст.228 ЦК України.

При визначенні строку звернення до суду з відповідними позовами слід керуватися загальними правилами, передбаченими статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно строк звернення податкового органу до адміністративного суду з вимогою про визнання недійсним правочину як такого, що вчинений з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, та стягнення відповідних санкцій становить шість місяців. Зазначений строк обчислюється з дня, коли податковий орган дізнався або повинен був дізнатися про порушення інтересів держави внаслідок вчинення відповідного правочину з протиправною метою. Таким днем може бути або день проведення відповідної перевірки, або день надходження до органів державної податкової служби інших документів, які свідчать про вчинення відповідного правочину з протиправною метою, наприклад даних зустрічних перевірок контрагентів платника тощо.

За наведених обставин суддя окружного суду прийшов до передчасного висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у розглядуваній справі через господарський характер заявленого позову.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильної відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, а відтак вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м.Івано-Франківську задоволити.

Ухвалу судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.08.2011р. про відмову у відкритті провадження в частині заявлених позовних вимог адміністративній справі № 2а-2628/11/0970 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді М.А.Пліш

ОСОБА_3