Справа № 2а/1770/87/2012
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2012-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/87/2012

31 січня 2012 року 15год. 32хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В. В. за участю секретаря судового засідання Маньковського Д.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1;

відповідача: представник ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі
ддо Сільськогосподарський виробничий кооператив "Мрія"
про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ :

Позивач - управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 6940 грн. 22 коп. з відповідача - сільськогосподарського виробничого кооперативу "Мрія".

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Позовні вимоги обґрунтовує Законом України від 26.06.1997 №400/97-ВР Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV, Законом України Про пенсійне забезпечення№1788 від 05.11.1991, Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зазначив, що відповідачем не відшкодовуються фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, у зв'язку із чим у відповідача утворилася заборгованість у сумі 6940 грн. 22 коп.

Відповідач позов не визнав. У судовому засіданні представник відповідача підтримав подані письмові заперечення, суду пояснив, що сільськогосподарський виробничий кооператив "Мрія" є роботодавцем, платником збору, який не має та не використовує працю найманих працівників по договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру та не веде господарської діяльності з 2009 року, а відтак, вважає, що кооператив не підпадає під вимоги п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. № 21-1, ст. 1 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а значить не зобов'язаний відшкодовувати управлінню Пенсійного фонду України в Костопільському районі суму фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах своїм колишнім працівникам.

Крім того, вказали, що сільськогосподарський виробничий кооператив "Мрія" не має обов'язку відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати по виплаті та доставці пільгової пенсії, оскільки абз. 5 п.п. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 01 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 01 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Відтак, вважають, що з 01 січня 2005 року пільгові пенсії чотирьом трактористам-машиністам, які працювали на підприємстві, мають виплачуватися за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення ними пенсійного віку.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Суд виходив з такого.

В силу вимог пп.1 п.8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 року, страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997 року для відповідних платників збору.

Відповідно до п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, вказаним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Закон України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року, набрав чинності з 01.01.2004 року. До цього, діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, передбачений нормами Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997 року.

Так, згідно з абз.4 п.1 ст.2 даного Закону, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року, визначені в якості об'єкта оподаткування для усіх суб'єктів, які використовують працю найманих працівників. А згідно з абз.3 п.1 ст.4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997 року, ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Передбачений п. 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року порядок відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно, конкретизований в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року (далі по тексту судової постанови Інструкція).

Так, згідно з п. 6.1 Інструкції, з роботодавців (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), у яких працювали або працюють пенсіонери на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відшкодуванню підлягають 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз.1 п.2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року.

Враховуючи те, що відповідач не є платником фіксованого сільськогосподарського податку, то він, у відповідності до Інструкції, зобовязаний відшкодувати фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених для працівників кооперативу відповідно до абз. 1 п. 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року.

Заперечення представника відповідача стосовно того, що сільськогосподарський виробничий кооператив "Мрія" не має та не використовує працю найманих працівників по договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру та не веде господарської діяльності з 2009 року, як доводи того, що підприємство не зобовязане відшкодовувати суму фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах своїм колишнім працівникам, судом до уваги не беруться, оскільки, як вже зазначалося вище по тексту судової постанови, відповідно до п. 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених для працівників, зокрема, які працювали на підприємстві.

Відповідно до п. 6.2 Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Розмір сум до відшкодування, відповідно до п. 6.4 Інструкції, визначається на поточний рік відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. А згідно з п.6.8. даної Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом встановлено, що у відповідача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року, працювали фізичні особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що вийшли на пенсію на пільгових умовах.

Дотримуючись вимог п.6.4 Інструкції, позивачем на адресу відповідача надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період січень-грудень місяці 2011 року.

В строки, визначені п. 6.8 Інструкції, відповідач витрати позивачу не відшкодовував. Згідно даних обліку позивача за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій таким особам на загальну суму 6940,22 грн.

Відповідачем сума заборгованості не сплачена.

Відповідно до пункту 6.9 Інструкції не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зазначених в абзаці другому пункту 6.1 цієї Інструкції, стягуються з нарахуванням пені та штрафних санкцій відповідно до норм Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Твердження представників відповідачів стосовно того, що з 01 січня 2005 року пільгові пенсії чотирьом трактористам-машиністам, які працювали на підприємстві, мають виплачуватися за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення ними пенсійного віку є правильними, однак, відшкодування фактичних витрати на виплату та доставку вищевказаних пенсій несе роботодавець у якого працювали або працюють працівники на роботах із шкідливими і важкими умовами праці (п. 6. 1 Інструкції).

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами та належать до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до статті 94 КАС України, на користь сторони субєкта владних повноважень не присуджувалися, оскільки доказів їх понесення стороною суду не надано. Позивач від сплати судових витрат звільнений у встановленому ДКМУ «Про державне мито»порядку (стаття 4).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Мрія" на користь управління ПФУ в Костопільському районі витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за листопад-грудень 2011 року в сумі 6940 (шість тисяч дев'ятсот сорок) грн. 22 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Щербаков В. В.