Справа № 2а-0770/2785/11
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2а-0770/2785/11
Ряд стат. звіту № 12.2
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2012 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судового засідання Гирич М.В.

за участю сторін:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Державного підприємства «Закарпатський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»до Територіальної державної інспекції праці у Закарпатській області про визнання частково нечинним припису від 18.07.2011 року №07-01-011/0875-0974,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Закарпатський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіальної державної інспекції праці у Закарпатській області яким просить визнати нечинним припис від 18.07.2011 р. №07-01-011/0875-0974 винесений державним інспектором праці Територіальної державної інспекції праці у Закарпатській області в частині зобовязання нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середній заробіток по день фактичного розрахунку.

Позов мотивовано тим, що пунктом 3 оскаржуваного припису за порушення строків розрахунку при звільненні з посади заступника директора ОСОБА_4 згідно вимог ст.. 117 КЗпП України підприємство зобов'язано нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середній заробіток по день фактичного розрахунку однак в день звільнення, 19.05.2011р. бухгалтерією підприємства здійснено повний розрахунок належних до виплати сум, які ОСОБА_4 перераховані платіжним дорученням від -19.05.2011р. № 467 на його банківську картку. Проте здійснити виплату суми лікарняних за листком непрацездатності № 087226 від 04.05.2011р., закритого 18.05.2011 р. в сумі 3637,35 грн., пред'явленого в день звільнення виявилося неможливим зважаючи на спеціально встановлену процедуру відшкодування сум лікарняних Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Згідно постанови правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010р. № 26 "Про затвердження Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.01.2011р. № 111/18849 відшкодування сум лікарняних здійснюється після надання відділенню Фонду реєстру - розрахунку, який розглядається протягом 10 днів. Кошти на відшкодування за даним листком непрацездатності надійшли на спеціальний рахунок 10.06.2011 р., оскільки 11-13 червня були вихідними днями, зазначені кошти було перераховано ОСОБА_4 14.06.2011р.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві, просив визнати нечинним припис від 18.07.2011 р. №07-01-011/0875-0974 винесений державним інспектором праці Територіальної державної інспекції праці у Закарпатській області в частині зобовязання нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середній заробіток по день фактичного розрахунку.

Представник відповідача Територіальної державної інспекції праці у Закарпатській області проти позову заперечив з мотивів наведених у письмових запереченнях (а.с.41).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов є підставним та підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18 липня 2011 року Територіальною держаною інспекцією праці у Закарпатській області проведено позапланову перевірку дотримання трудового законодавства на Державному підприємстві «Закарпатський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»та складено акт перевірки №07-01-011/0875 від 18.07.2011 року (а.с.65-66) на підставі акту перевірки винесено припис від 18.07.2011 р. №07-01-011/0875-0974 (а.с.5-7) пунктом 3 припису за порушення строків розрахунку при звільненні з посади заступника директора ОСОБА_4 згідно вимог ст. 117 КЗпП України підприємство зобов'язано нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середній заробіток по день фактичного розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні гр. ОСОБА_4 було попереджено про наступне вивільнення, після чого останній тривалий час перебував на лікарняному. 19.05.2011 року після припинення тимчасової непрацездатності ОСОБА_4 пред'явив за місцем роботи листок непрацездатності №087226 (а.с.16). Як вбачається з акту від 19.05.2011 року (а.с. 76) ОСОБА_4 було запропоновано переведення на інші посади, однак від даної пропозиції він відмовився, після чого бухгалтерією підприємства здійснено повний розрахунок належних до виплати сум та лікарняні за рахунок підприємства за перші пять днів непрацездатності (а.с.8), які ОСОБА_4 перераховані платіжним дорученням від - 19.05.2011р. №467 (а.с.14) на його банківську картку.

Відтак здійснити виплату суми лікарняних за листком непрацездатності № 087226 від 04.05.2011р. (а.с.16), закритого 18.05.2011 р. в сумі 3637,35 грн., пред'явленого в день звільнення виявилося неможливим зважаючи на спеціально встановлену процедуру відшкодування сум лікарняних Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. У звязку з цим, позивач звернувся за розясненнями щодо правомірності невиплати допомоги по тимчасовій непрацездатності в день звільнення працівника. З листа-відповіді Міністерства соціальної політики України від 27.10.2011 року № 400/18/99-11 (а.с.49-50) вбачається, що застрахована особа при звільненні повинна отримати всі суми, що належать їй від підприємства. Матеріальне забезпечення, починаючи з шостого дня непрацездатності, застрахована особа отримує від Фонду та за рахунок його коштів.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно постанови правління ФСС від 22.12.2010р. № 26 "Про затвердження Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності" відшкодування сум лікарняних здійснюється після надання відділенню Фонду реєстру-розрахунку, який розглядається протягом 10 днів. Позивачем на адресу обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності надіслано заяву-розрахунок для здійснення фінансування та надання матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок коштів Фонду (а.с.27). Кошти на відшкодування за даним листком непрацездатності надійшли на спец рахунок 10.06.2011 р., оскільки 11-13 червня були вихідними днями, зазначені кошти було перераховано ОСОБА_4 14.06.2011р. (а.с.11).

Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разi невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi в статтi 116 цього Кодексу, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство, установа, органiзацiя повиннi виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявностi спору про розмiри належних звiльненому працiвниковi сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цiй статтi вiдшкодування в тому разi, коли спiр вирiшено на користь працiвника. Якщо спiр вирiшено на користь працiвника частково, то розмiр вiдшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рiшення по сутi спору.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону № 2240 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»(Далі Закон № 2240) встановлено, що допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не повязаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності. Оплата перших пяти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не повязаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця.

Відповідно до ч. 2 ст.52 Закону України № 2240 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»строки розгляду документів, призначення та виплати матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується: застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати; застрахованим особам, зазначеним у частинах другій та третій статті 6 цього Закону,- протягом десяти днів після призначення допомоги.

Відповідно до постанови правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 26 від 22.12.2010 "Про затвердження Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності" для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 01.01.2011) (далі - місце обліку), із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства. Заява-розрахунок готується у двох примірниках, один з яких разом із наданими застрахованими особами документами, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення, зберігається у страхувальника, а другий подається до робочого органу Фонду. При опрацюванні заяви-розрахунку робочі органи Фонду перевіряють правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку. Після надходження суми коштів, зазначених у заяві-розрахунку, на рахунок страхувальника, останній зобов'язаний здійснити виплату відповідного матеріального забезпечення у строки, визначені у статті 52 Закону.

Таким чином суд приходить до переконання, що позивачем здійснено всі залежні від нього заходи для проведення повного розрахунку з працівником у день звільнення.

Враховуючи обставини встановлені судом та приймаючи до уваги наявність спеціального Закону, який регулює порядок отримання, у даному випадку позивачем, коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для винесення відповідачем оскаржуваного припису від 18.07.2011 р. №07-01-011/0875-0974 в частині зобовязання нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середній заробіток по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що права та інтереси позивача порушені та потребують судового захисту, а відтак оскаржений припис від 18.07.2011 р. №07-01-011/0875-0974 в частині зобовязання позивача нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середній заробіток по день фактичного розрахунку підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 9, 11, 70, 71, 86, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державного підприємства «Закарпатський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації»до Територіальної державної інспекції праці у Закарпатській області про визнання частково нечинним припису від 18.07.2011 року №07-01-011/0875-0974 задовольнити.

Визнати нечинним припис державного інспектора праці Територіальної державної інспекції праці у Закарпатській області в частині зобовязання нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середній заробіток по день фактичного звільнення від від 18.07.2011 року №07-01-011/0875-0974.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 КАС України десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий-суддя Луцович М.М.