Справа № 2а-2740/09/0308
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2011-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 р. Справа № 54955/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Дяковича В.П., Обрізка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області та ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому місяці 2009 року позивач звернувся до суду з питань вказаних вище. З адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом війни другої групи і отримує пенсію по інвалідності, але, вважає, що в значно меншому розмірі, ніж передбачено Законами, прийнятими раніше. Позивач звертався до відповідачів, але його вимоги не були враховані. Позивач просив суд постановити рішення, яким визнати його право на перерахунок та виплату щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни 2-ї групи, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом; зобовязати УМВС України у Волинській області надати довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зроблений перерахунок підвищення пенсії ОСОБА_1: зобовязати ГУ ПФ України у Волинській області провести перерахунок та виплату щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни другої групи, виходячи із мінімальної пенсії за віком, встановленої законом; здійснити перерахунок та виплату щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни 2-ї групи, виходячи із мінімальної пенсії за віком, встановленої законом; проводити перерахунок з 01.01.2004 року по 31.12.2008 року щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни 2-ї групи, виходячи із мінімальної пенсії за віком, встановленої законом і виплатити недораховану суму пенсії за минулий час з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 61 153 гривні 04 копійки в користь ОСОБА_1; зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області в подальшому виплачувати підвищення до пенсії, як інваліду війни другої групи, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої законом, починаючи з 01 січня 2009 року.

У запереченні на позов Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зазначає, що позивачу ОСОБА_1 управлінням МВС у Волинській області по 31 грудня 2005 року проводилось нарахування підвищення до пенсії як інваліду війни 2-ї групи з розрахунку 19,91 гривень х 350% відповідно до чинного законодавства.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2009 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному розмірі підвищення до пенсії; зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2004 року по 11 січня 2005 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком 20% середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2003 рік, що визначена спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі статистики, тобто з 462,27 гривень, а з 12 січня 2005 року по 31 грудня 2005 року в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, яка застосовується відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2005 рік». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. В задоволенні позову до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області відмовлено.

Суд першої інстанції, зокрема, вказав, що підлягають перерахунку та стягненню на користь позивача підвищення до пенсії в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з 01 січня 2004 року по 11 січня 2005 року, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, що становить 20% середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2003 рік, тобто з 462,27 гривень та з урахуванням фактично виплачуваного щомісячно такого підвищення 69,69 гривень.

Постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку Головним управління пенсійного фонду України у Волинській області та ОСОБА_1 Апелянт ОСОБА_1, зокрема, вказує, що суд не взяв до уваги звуження змісту та обсягу його прав і надбавки до пенсії, які передбачені прийнятим Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 2939-ІV від 05.10.2005 року.

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області в апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, не дослідив, що розмір пенсії, яку позивач одержував у спірний період, не був нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до пп. 1,2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262 особам офіцерського складу і які є інвалідами війни, пенсії за вислугу років підвищуються в порядку і на умовах, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551. Частиною четвертою статті 13 зазначеного Закону в редакції Закону від 23.11.1995 року № 458 інвалідам війни ІІ групи з 01 січня 1996 року пенсії підвищуються на 350% мінімальної пенсії за віком.

Базовою величиною для розрахунку підвищення до пенсії за вислугу років, як інваліду війни, була встановлена сума у 19,91 гривень, як це зазначено в пункті другому постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

Правомірність таких дій підтвердив Пленум Верховного Суду України від 15 квітня 2005 року №4 постановою «Про окремі питання застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», де в п.13 зазначено, що підвищення пенсії відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262 повинно проводитися, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком 19,91 гривень, встановленого вказаною постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03 січня 2002 року. Положення вказаної постанови на час виникнення спірних правовідносин не визнані не конституційними, а Постанова втратила чинність з 01 вересня 2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654.

05 жовтня 2005 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 2939, який набув чинності з 01 січня 2006 року та змінив розмір підвищення інвалідам війни ІІ групи і встановив його в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів погоджується з тим, що підстав для проведення перерахунку та виплати щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни ІІ групи з мінімальної пенсії за віком з 01.01.2004 року по 31.12.2008 року не мали, ні управління МВС України у Волинській області, ні Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Суд першої інстанції правильно вказав, що позовні вимоги про встановлення позивачу доплати до пенсії в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2006 року не підлягають до задоволення, так як з 01 січня 2006 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», де ч.4 ст.13 викладена в новій редакції, чинній на даний час, яка передбачає, що інвалідам війни другої групи пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. В такому розмірі позивачеві і виплачується підвищення до пенсії з 01 січня 2006 року.

Тому колегія суддів прийшла до висновку, що в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити, оскільки вважає апеляційні вимоги неаргументованими.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області та апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2009 року в справі №2а-2740/09/0308 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.О. Яворський

Судді В.П. Дякович

ОСОБА_2