Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2013-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

09 жовтня 2013 року м. Київ В/800/4141/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії: Розваляєвої Т. С. (суддя-доповідач), Васильченко Н. В., Горбатюка С. А., Чалого С. Я., Черпіцької Л. Т., перевіривши заяву Дніпропетровської митниці Міндоходів про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 вересня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до Дніпропетровської митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання нечинним рішення, скасування картки відмови та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Дніпропетровська митниця Міндоходів звернулася до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України з заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 вересня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до Дніпропетровської митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання нечинним рішення, скасування картки відмови та стягнення коштів.

Згідно із статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

У заяві про перегляд ухвали суду касаційної інстанції з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС України, Дніпропетровська митниця Міндоходів, посилаючись на неоднакове застосування положень статей 264-272 Митного кодексу України (в попередній редакції), постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766 «Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження», постанови Кабінету Міністрів України від 09 квітня 2008 року № 339 «Про затвердження Порядку здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів», просить ухвалу Вищого адміністративного суду України від 04 вересня 2013 року скасувати, постановити нове судове рішення про відмову в позові.

На підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних й тих же самих норм права відповідач надав ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 жовтня 2011 року у справі № К/9991/23944/11, від 30 серпня 2012 року № К/9991/37397/12 у справах за тим же предметом спору.

Перевіривши за наданими матеріалами наведені у заяві доводи, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 237 КАС України заява про перегляд може бути подана за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права; ухвалення різних за змістом судових рішень; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Разом із тим колегією суддів встановлено, що подана заява не містить зазначених складових.

Посилаючись на неоднакове вирішення спору у подібних відносинах, відповідач зазначає, що у справі, за якою прийнято спірну ухвалу Вищого адміністративного суду України від 04 вересня 2013 року, суд касаційної інстанції, погодившись з рішеннями судів про задоволення позову, зазначив про неправомірність дій митного органу щодо застосування одразу шостого (резервного) методу визначення митної вартості товару без послідовного застосування попередніх п'яти, як це встановлено частиною п'ятою статті 266 МК України, за відсутності будь-якого обґрунтування неможливості їх застосування в рішеннях про визначення митної вартості.

У справах, за якими прийняті ухвали Вищого адміністративного суду України від 04 жовтня 2011 року у справі № К/9991/23944/11, від 30 серпня 2012 року № К/9991/37397/12 і на які посилається відповідач як на підставу для допуску справи до провадження Верховного Суду України, касаційний суд погодився з рішеннями судів про відмову в задоволенні позовів до митного органу про визнання дій неправомірними, скасування рішень, повернення надмірно сплачених платежів, посилаючись на те, що митниця обґрунтувала та довела неможливість послідовного застосування 1-5 методів визначення митної вартості.

Таким чином дані процесуальні документи не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї й тієї ж самої норми права, оскільки встановлення різних обставин у справах належить до питань процесуального права і не свідчить про різне застосування матеріальних норм в подібних правовідносинах.

Враховуючи викладене, підстави для допуску даної справи до провадження Верховним Судом України відсутні.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

у х в а л и в :

Відмовити Дніпропетровської митниці Міндоходів в допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до Дніпропетровської митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання нечинним рішення, скасування картки відмови та стягнення коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: