Справа № 2-а-286/2010
Суддя: Поліщук М.Г.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"10" березня 2011 р. Справа № 2-а-286/2010

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщука М.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі на постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від "27" грудня 2010 р. у справі № 2-а-286/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі про визнання неправомірними дій щодо відмови в нарахуванні пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ємільчинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до УПФУ в Ємільчинському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання провести перерахунок та виплату пенсії у розмірах визначених ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою суду першої інстанції від 27 грудня 2010 року позов задоволено. Дії відповідача щодо відмови в задоволенні вимог позивачки визнані неправомірними. Зобов"язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу державної пенсії в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, передбачених ст.50,54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 16 червня по 16 грудня 2010 року як інваліду 1-ої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи. Крім того зобов"язано відповідача і в подальшому, починаючи з 01.01.2011 року, виплачувати позивачу державну пенсію в зазначених розмірах.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач віднесений до І категорії осіб, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 1-ої групи, перебуває на обліку в УПФУ Ємільчинського району Житомирської області та отримує пенсію згідно з ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у розмірах, встановлених ст. 50, ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але листом від 24.11.2010 року йому було відмовлено з посиланням на те, що розмір нарахованої пенсії відповідає вимогам законодавства.

За змістом ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 1-ої групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах - 100 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 1-ої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком.

Враховуючи вищевикладене позивача має право на одержання щомісячної додаткової пенсії 10 % мінімальної пенсії за віком, а розмір пенсії не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком.

Всупереч ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу пенсія виплачувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 відповідач не правомірно виплачував пенсію в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 50, 54 зазначеного Закону.

Таким чином, колегія суддів приходить до однозначного висновку про правомірність доводів суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок та виплату пенсії у розмірах, визначених ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 16 червня 2010 року по 16 грудня 2010 року, тобто в межах строку, визначеного ч.2 ст.99 КАС України

Проте, постанова суду першої інстанції в частині зобов"язання відповідача щодо нарахування і виплати позивачу такої пенсії в майбутньому є помилковим виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі і на виконання делегованих повноважень.

Захист прав, свобод і інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушень, тобто необхідною умовою для прийняття рішення по суті є наявність порушення прав, свобод чи інтересів. Захист порушених прав, свобод та інтересів на майбутнє чинним законодавством не передбачено, а тому задоволення позовних вимог судом першої інстанції в частині зобов»язання відповідача здійснювати нарахування та виплату позивачу пенсій на майбутнє не ґрунтується на чинному законодавстві.

А на момент звернення позивача до суду факт порушення його оспорюваного права в майбутньому відсутній.

Тому постанову суду в цій частині підлягає скасуванню з одночасною відмовою в задоволенні даних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205 та 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 пенсійого фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2010 року в частині зобов"язання ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області в подальшому, починаючи з 01.01.2011 року, здійснювати перерахунок та виплату ОСОБА_3 державної пенсії в розмірах, передбачених ст.ст.50 та 54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - скасувати, та постановити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні даних вимог - відмовити.

В решті постановити - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.Г. Поліщук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.М.Мариніної, 11,смт.Ємільчине,Ємільчинський район, Житомирська область,11200

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі вул. Леніна, 45,смт. Ємільчине,Ємільчинський район, Житомирська область,11200