Справа № 2-а-291/10
Суддя: Літвин О. О.
Дата ухвалення: 2010-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-291/10

провадження у справі № -------

06 квітня 2010 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………..ОСОБА_1

при секретарі…………….........ОСОБА_2

з участю: ОСОБА_3

представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_5

до Управління пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинський Житомирської області

про стягнення щомісячної соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати відмову відповідача у виплаті йому щомісячної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком протиправною, зобовязати його здійснити нарахування вказаної допомоги та забезпечити її виплату за 2007-2009 роки в сумі 3 984 грн. 39 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що є дитиною війни і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак, відповідачем вказана допомога у повному розмірі не виплачувалась.

Законами України про державний бюджет на 2006-2008 роки розмір державної соціальної допомоги дітям війни був обмежений. Зазначає, що рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 та 22.05.2008 років ці обмеження скасовані, зазначені положення вказаних законів були визнані неконституційними. У звязку з цим 19.02.2009 року звернувся з письмовою заявою до Управління пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинський Житомирської області з вимогою про відповідний перерахунок за 2007-2009 роки та виплати йому вищезазначеної допомоги у встановленому Законом розмірі, проте йому було відмовлено. Враховуючи те, що про порушення своїх прав дізнався лише після відповіді відповідача, просить поновити строк звернення до суду.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, надав письмові заперечення (а.с.12-14), крім того, наполягав на тому, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду про визнання неправомірними його дій щодо відмови йому у виплаті вищезазначеної допомоги за 2007-2008 роки.

Згідно статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є дитиною війни, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с.8).

Відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, який набрав чинності з 01.01.2006 року (далі Закон), до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України та яким на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років. Статтею 6 Закону передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розміри прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, встановлено ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», а саме: з 1 січня 380 гривень, з 1 квітня 406 гривень, з 1 жовтня 411 гривень.

Розміри прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, встановлено ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», а саме: з 1 січня 470 гривень, з 1 квітня 481 гривень, з 1 липня 482 гривні, з 1 жовтня 498 гривень.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 року було призупинено на 2007, 2008 роки дію статті 6 Закону, в звязку з чим допомога позивачу в 2007 році не виплачувалась, а в 2008 році виплачувалась з врахуванням обмежень, встановлених Законами України «Про державний бюджет України на 2008 рік», тобто менше, ніж встановлено Законом (а.с.16).

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішеннями Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року по справі №1-29/2007, № 10-рп від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України, зокрема зміни до ст. 6 Закону, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним судом України.

Відповідно вказаних рішень Конституційного Суду України, вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними. Відповідне рішення Конституційного суду є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», якщо акти (закони та інші правові акти Верховної Ради України, акти Президента України, акти Кабінету Міністрів України, правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим) або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а тому до певної події або факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відтак, орган державної влади, до компетенції якого віднесено здійснення виплат громадянам в порядку, передбаченому Законом України «Про соціальний захист дітей війни», не зобовязаний проводити зазначені виплати у будь-який інший спосіб та в розмірах, окрім тих, що передбачені Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» до моменту прийняття рішень Конституційним Судом України.

Таким чином, відповідач з 01.01.2008 року по 22.05.2008 рік, здійснивши нарахування та виплативши надбавки до пенсії, як дитині війни, до ухвалення Конституційним Судом України рішення від 22.05.2008 року у розмірі, передбаченому Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», положення якого були чинними на момент здійснення такої виплати, виконав взяті державою зобовязання та не порушив прав позивачки, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення належних виплат з 01.01.2008 року по 22.05.2008 рік є безпідставними.

Разом з тим судом встановлено, що надбавка до пенсії позивачу в 2007 році, всупереч рішенню Конституційного Суду України, була невиплачена незаконно. Крім того, безпідставними є посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії в 2007 році, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. 6 Закону.

Згідно ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся до суду з позовом 26.02.2010 року, рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року були висвітлені у пресі, отже, він пропустив строк звернення за захистом порушеного права до суду. Представник відповідача в судовому засіданні наполягав на застосуванні строків позовної давності.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З огляду на наведене, позовні вимоги позивача, які стосуються виплат доплати до пенсії, як дитині війни, за 2007 та 2008 роки, не підлягають задоволенню в звязку з пропуском строку звернення його до адміністративного суду.

Що стосується виплат щомісячної соціальної допомоги позивачу за 2009 рік, то суд вважає, що в цій частині його позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону.

Принагідно слід зазначити, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2009 пункти 8 та 15 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» визнано незаконними.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішеннями Конституційного суду України від 09.07.2007 року по справі №1-29/2007, від 22.05.2008 року у справі №10-рік/2008, ст.ст. 99, 100, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинський Житомирської області по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо невиплати ОСОБА_5 щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, за 2009 рік, тобто у розмірі меншому, ніж це визначено статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинський Житомирської області здійснити відповідний перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_5 надбавку до пенсії у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, за 2009 рік: з 1 січня по 31 грудня 2009 року, у відповідності зі статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В решті позовних вимог відмовити за пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Постанова Новоград-Волинського міськрайонного суду набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається через Новоград-Волинський міськрайонний суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча суддя: О.О.Літвин