Справа № 350/386/10-а
Суддя: Витвицький В.В. В. В.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
Справа № 2-а-386
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2010 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Витвицького В.В.

секретаря судового засідання Коваль В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу ДАІ УМВС України в Івано-Франківській області в особі Коломийського ВДАІ УМВС України в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора ДПС Коломийського взводу ДПС ОСОБА_2 про скасування, винесеної останнім, постанови серії АТ №202617 про адміністративне правопорушення від 25 червня 2010 року, поновлення строку для звернення до суду та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України з накладенням на нього штрафу в сумі 500 грн., а провадження в даній адміністративній справі просить закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В своєму позові позивач вказує на те, що 25 червня 2010 року щодо нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення вимог ст.122 ч.2 КпАП України в якій зазначено, що 25 червня 2010 року, приблизно о 13 год. 42 хв. він керував власним транспортним засобом марки «ВАЗ-21074», реєстраційний номер НОМЕР_1 і в с.Пядики Коломийського району, на дорозі яка має дві смуги в одному напрямку та рухався по крайній смузі, коли права була вільною та порушив п.11.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст. 122 КпАП України. Зазначеною постановою на нього накладено адміністративне стягнення за ст.122 ч. 2 КпАП України у виді штрафу в розмірі 500 грн. Із даною постановою він не згідний, оскільки у відповідності до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Іншого закону, що визначав би поняття адміністративного правопорушення в Україні, немає. Таким чином, вина являється основною та обовязковою ознакою субєктивної сторони будь-якого адміністративного правопорушення. Інкримінованою йому в вину ч.2 ст.122 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині, однак він ні умисно, ні з необережності не порушував ПДР України та вимоги ч.2 ст. 122 КпАП України. З постановою інспектора він не згідний, оскільки рухався по крайній лівій смузі, так як п. 11.5 ПДР України не забороняє рухатися в крайній лівій смузі, а лише визначає порядок розташування транспортних засобів на дорозі. Більше того, він перемістився в крайню ліву смугу, оскільки готувався робити лівий поворот. Про що, зазначив у своєму поясненні у протоколі. Крім того, постанова винесена щодо нього була розглянута в його відсутності. Всупереч вимогам ст.245 КпАП України, якою передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, інспектор ДПС знехтував вказаними вимогами закону і не зважаючи на його пояснення, наклав на нього адміністративне стягнення, що змушує його звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, однак до суду подав заяву в якій позов підтримав та в звязку з сімейними обставинами просить справу розглянути в його відсутності в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак представник управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 подав суду заяву в якій зазначив, що посадова особа, яка склала постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача в судове засідання не прибуде, в звязку з чим просить справу розглянути при наявних у справі доказах, інших доказів надати суду не може. Справу просить розглянути у його відсутності в порядку письмового провадження.

Сторони в судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши представлені сторонами письмові докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З копії протоколу Серія ВС1 №052073 складеного інспектором ДПС Коломийського взводу ДПС ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення видно, що 25 червня 2010 року, приблизно о 13 год. 42 хв. в с.Пядики Коломийського району, ОСОБА_4, керував власним транспортним засобом марки «ВАЗ-21074», реєстраційний номер НОМЕР_1, в с.Пядики Коломийського району на дорозі, яка має дві смуги в одному напрямку, рухався по крайній лівій смузі, коли права була вільною та порушив п.11.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст.122 КпАП України.

Постановою вищезгаданого інспектора ДПС Серія АТ №202617 від 25 червня 2010 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст.122 ч.2 КпАП України у виді штрафу в розмірі 500 грн.

За наявності у протоколі про адміністративне правопорушення пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо незгоди із скоєнням правопорушення, субєкт владних повноважень повинен був, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б підтвердили викладені обставини у протоколі про адміністративне правопорушення та спростували свідчення позивача, однак, таких доказів ні протокол, ні постанова не містять.

Складений по справі протокол про адміністративне правопорушення не містить схем, замірів тощо. Не фіксувалося правопорушення і за допомогою технічних засобів. Тобто рішення було прийнято без посилання на будь-які докази, не зважаючи на заперечення водія. Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача не були зясовані всі обставини справи, а саме - чи винен даний позивач у вчиненні правопорушення, не зясовані обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, згідно п.4.2 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року № 77 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення в даному протоколі зазначено одного свідка даного порушення однак, до протоколу про адміністративне правопорушення пояснення даного свідка не долучено.

При винесенні постанови порушено вимоги ст.268 КпАП України, тобто справа розглянута у відсутності особи, відсутні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, а також не враховано правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачені ч.2 ст. 33 КпАП України, зокрема характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність. Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача.

Згідно частини 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте відповідачем в ході попереднього та судового розгляду не надано заперечень проти позову і не доведено правомірність про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КпАП України ОСОБА_1

Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Тому суд вважає адміністративний позов підставним та обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Зазначене являється підставою для скасування постанови від 25 червня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України та закриття провадження в справі відповідно до ст. 247 п. 1 КпАП України.

Позивачем пропущений десятиденний строк, встановлений ст.289 КпАП України, на оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Зважаючи на те, що всупереч вимогам ст.258 КпАП України постанова про адміністративне правопорушення не була вручена позивачу, а направлена на виконання в ДВС, і про існування якої він дізнався в даній установі, то суд вважає причини пропуску строку поважними.

На підставі ст. 247 п.1 КпАП України та керуючись ст.ст. 100, 102, 122 п.4, 158,161-163, 186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Поновити строк звернення ОСОБА_1 з адміністративним позовом до суду.

Скасувати постанову серії АТ №202617 від 25 червня 2010 року інспектора ДПС Коломийського взводу ДПС ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.122 ч.2 КпАП України.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.122 ч.2 КпАП України закрити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: