Справа № П/811/1500/15
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2015 рокусправа № П/811/1500/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1
на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року справі № П/811/1500/15
за позовом Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області
до про Фізичної особи ОСОБА_1 стягнення податкового боргу, -
ВСТАНОВИВ:

Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі по тексту - Позивач) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи ОСОБА_1 (далі по тексту - Відповідач), в якому просила стягнути, з останнього, податковий борг у сумі 87970,59 грн. ( а.с. 4)

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №П/811/1500/15. (а.с.1)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 87970,59 грн., який виник внаслідок несвоєчасної сплати зобов'язання. Крім того, позивачу надсилалась податкова вимога, проте податковий борг залишається не сплаченим.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі №П/811/1500/15 адміністративний позов задоволено повністю. (суддя - Нагібіна Г.П.) (а.с.30-31)

Постанова суду обґрунтована тим, що відповідачем сформовано податкову вимогу форми «Ф» до ОСОБА_1 за №202-23 від 22.01.2015 року на суму 87970,59, яка відповідачу направлялась для узгодження, та отримана особисто 27.02.2015 року, відповідачем доказів повної або часткової сплати боргу, заперечень проти позову не надано.

Відповідач - фізична особа ОСОБА_1, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції у даній адміністративній справі, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі №П/811/1500/15 та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог Позивача у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Відповідач зазначає, що питання припинення зобов'язань, виникаючих із кредитних договорів, у тому числі шляхом прощення боргу, повинні бути врегульовані між сторонами зобов'язання в межах договірних правовідносин. Таке врегулювання прощення боргу знайшло своє відображення в Додатковій угоді до Кредитного договору №800003899 від 20.05.2008 року про припинення зобов'язання переданням відступного, яка підписана Сторонами 16.07.2013 року.

Суд розглядає справу у межах доводів апеляційного оскарження.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Позивач та Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін по справі.

У судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Актом №220/1704/НОМЕР_1 від 25.09.2014 року встановлено порушення відповідачем пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп.164.2.17 п.167.2 ст.167 ПК України в результаті чого донараховано грошове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 70376,47 грн. До такого висновку контролюючий орган прийшов керуючись інформацією, наданою ТОВ "Кредитні ініціативи" від 11.03.2014 року №2014/06/Б-2-11 про анульований (прощений) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства борг платника податку (а.с.26).

На підставі Акту перевірки №220/1704/НОМЕР_1 від 25.09.2014 року, контролюючий орган виніс податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 08.10.2014 року, яким відповідачу визначено суму податкового зобов'язання зі сплати податку з доходів фізичних осіб у розмірі 70376,47 грн., та нараховано суму зобов'язання зі сплати штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 17594,12 грн., що направлялось відповідачу для узгодження, та отримано 16.10.2014 року згідно підпису (а.с.5,5зв.).

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач добровільно не погасив зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб, на підтвердження чого надано витяг з облікових даних відповідача. (а.с.4,10-11).

Отже, непогашене зобов'язання відповідача з податку на доходи фізичних осіб складає 87970,59 грн.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доказів погашення податкового боргу не надано, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 року.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом;

Підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що позивач мав усі законні підстави для нарахування відповідачу зобов'язання зі сплати податку з доходів фізичних осіб та штрафної (фінансової) санкції.

Відповідно до п.п.59.1, 59.3 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення гранічного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Як передбачено положенням п. 59.5. ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що відповідачем вжиті усі заходи для забезпечення сплати відповідачем податкових зобов'язань, однак добровільного погашення останнім податкового боргу не відбулося.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи містять належний доказ направлення податкової вимоги на адресу Відповідача (а.с.9), а отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог колегія суддів зважує на те, що позовні вимоги Позивача обґрунтовані та підтверджені належними доказами, які містяться в матеріалах даної адміністративної справи, проте Відповідачем не надано доказів про сплату податкового боргу.

За даних обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 09 червня 2015 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача, спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі №П/811/1500/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.. 212 та ч.5 ст.254 КАС України.

Повний текст виготовлено - 27 серпня 2015 року

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак