Справа № 2а-19127/09/0370
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 р. Справа № 94103/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Обрізка І.М., Дяковича В.П.,

при секретарі судового засідання Куземському В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2009 року у справі за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Волинської області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення форми В1 №/3 від 05.11.2008 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, приватний підприємець ОСОБА_1 в жовтні 2009 року звернувся з позовом в суд до Луцької обєднаної державної податкової інспекції Волинської області та просив визнати нечинним податкове повідомлення-рішення форми В1 №/3 від 05.11.2008 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість товарів, що імпортуються в Україну, а не митна вартість товарів, як вказує податковий орган, оскільки в митну вартість товарів входять суми митних платежів, акцизного збору а також накладні витрати, що їх включають до митної вартості. Вказує також, що база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни. Та в цьому випадку позивач додає, що митна вартість товарів не містить у собі звичайною ціни на товари.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2009 року в справі №2а-19127/09/0370 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням приватним підприємцем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2009 року в справі №2а-19127/09/0370 та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість товарів, що імпортуються в Україну, а не митна вартість товарів, як вказує податковий орган, оскільки в митну вартість товарів входять суми митних платежів, акцизного збору а також накладні витрати, що їх включають до митної вартості. Вказує також, що база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни. Та в цьому випадку додає, що митна вартість товарів не містить у собі звичайною ціни на товари. Апелянт в обґрунтування своєї позиції зазначає, що базою оподаткування товарів реалізованих на території України є база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначена відповідно до п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про наступне.

Судом встановлено, що Луцькою обєднаною державною податковою інспекцією Волинської області з 15.05.2008 року по 19.05.2008 року було проведено позапланову виїзну перевірку субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. Перевіркою було встановлено, що позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за лютий 2008 року на суму 92663,00 грн.

На підставі акта перевірки №139/17-235/НОМЕР_1 від 19 травня 2008 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми В1 №/3 від 05.11.2008 року.

Як стверджує позивач протягом січня 2008 року ним було імпортовано на митну територію України товари з метою їх подальшої реалізації на території України. База оподаткування ним розрахована в залежності від договірної (контрактної) вартості товарів реалізованих на території України.

В п.4.1 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено загальну норму, відповідно до якої база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг). У разі якщо звичайна ціна на товари (послуги) перевищує договірну ціну на такі товари (послуги) більше ніж на 20 відсотків, база оподаткування операції з поставки таких товарів (послуг) визначається за звичайними цінами.

Відповідно до п.7.4.1 п.7.4 ст.7 зазначеного Закону податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду.

Згідно п. 1.18 звичайні ціни розуміються та застосовуються за правилами, визначеними пунктом 1.20 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Пунктом 1.20.1 п.1.20 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін. Справедлива ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).

Пунктом 1.20.8 встановлено, що обов'язок доведення того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни у випадках, визначених цим Законом, покладається на податковий орган у порядку, встановленому законом. При проведенні перевірки платника податку податковий орган має право надати запит, а платник податку зобов'язаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися на норми абзацу першого підпункту 1.20.1 цього пункту.

Згідно з положеннями Наказу Державної митної служби від 09.07.1997 року №307 «Про затвердження Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації» митна вартість використовується виключно в цілях митного оподаткування товарів і ведення митної статистики.

Виходячи з системного аналізу чинного законодавства можна дійти висновку про те, що митна вартість товару та звичайна ціна при визначенні бази оподаткування операцій з реалізації на території України імпортованого товару не є тотожними. Тому в цьому випадку база обкладення податком на додану вартість визначається виходячи з продажної вартості товару.

З огляду на наведене в задоволенні апеляційні вимоги приватного підприємця ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 задовольнити, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2009 року в справі №2а-19127/09/0370 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення форми В1 №/3 від 05.11.2008 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя І.О. Яворський

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_2

Повний текст

виготовлено та підписано

01.02.2011 р.