Справа № 2а/1770/2199/2011
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2011-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/2199/2011

08 липня 2011 року 15год. 15хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М. за участю секретаря судового засідання Патрикей Ю.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4 акціонерне товариство "Івано-Долинський спецкар'єр"
до Костопільська міжрайонна державна податкова інспекція
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Позивач відкрите акціонерне товариство «Івано-Долинський спецкарєр» звернулося до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Костопільської МДПІ від 6 травня 2011 року № 000342341, № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що підставою для винесення податкових повідомлень-рішень стало твердження органу податкової служби про фактичне нездійснення господарських операцій позивача з ТОВ ПБК «Вертикаль», ТОВ «Західтехноальянс» та ТОВ «Технобудінвест», які оформлялися документально, для виду, без мети настання реальних правових наслідків. Однак, як пояснив представник позивача в судовому засіданні, як фактичне придбання дробилки СМД-111А в ТОВ ПБК «Вертикаль», так і придбання запчастин і металопродукції в ТОВ «Технобудінвест» і у ТОВ «Західтехноальянс» підтверджується належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку. Тому, на думку представника позивача, підстав у Костопільської МДПІ для визначення грошового зобовязання по ПДВ та податку на прибуток, зменшення бюджетного відшкодування по ПДВ та зменшення відємного значення суми ПДВ не було.

Костопільська МДПІ проти позову заперечила, вважає прийняті податкові повідомлення-рішення обґрунтованими. Представники відповідача пояснили в судовому засіданні, що поставку товарно-матеріальних цінностей від ТОВ ПБК «Вертикаль», ТОВ «Західтехноальянс» та ТОВ «Технобудінвест» неможливо підтвердити належними доказами, а тому позивач неправомірно включив суму податку на додану вартість по даних господарських операціях в склад податкового кредиту, неправомірно здійснював нарахування амортизації по витратах, понесених на придбання дробилки СМД-111А, неправомірно сформував валові витрати на підставі документів щодо купівлі металопродукції в ТОВ «Західтехноальянс». Тому представники Костопільської МДПІ просять суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що Костопільською міжрайонною державною податковою інспекцією проведено позапланову виїзну перевірку Відкритого акціонерного товариства «Івано-Долинський спецкарєр» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів за січень 2011 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року, своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків (обовязкових платежів) при проведенні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Західтехноальянс» за вересень 2008 року, ТОВ ПБК «Вертикаль» за період з 01.09.2008 року по 31.12.2009 року. За її результатами складений акт від 18.04.2011 року № 317/23/05471862 (т. І а.с.21-54).

На підставі висновків акту перевірки Костопільською МДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення від 6 травня 2011 року:

- № НОМЕР_2 про визначення грошового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 232818 грн., в тому числі 155212 грн. основного платежу та 77606 грн. штрафних санкцій;

- № 000342341 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 198096 грн., штрафні санкції в розмірі 97584 грн.

- № НОМЕР_1 про визначення грошового зобовязання по податку на прибуток в сумі 111889,50 грн., в тому числі 74593 грн. основного платежу та 37296,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № НОМЕР_3 про зменшення відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 2405 грн. та штрафні санкції в розмірі 1 грн. (т. І а.с.15-18).

Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку про необґрунтованість та протиправність даних податкових повідомлень-рішень з огляду на наступне.

1. Відповідно до податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 06.05.2011 року органом податкової служби визначено грошове зобовязання по податку на додану вартість в сумі 232818 грн., в тому числі 155212 грн. основного платежу та 77606 грн. штрафних санкцій.

Визначення грошового зобовязання по ПДВ ґрунтується на висновках Костопільської МДПІ про заниження податку на додану вартість за вересень 2008 року на суму 155212 грн. внаслідок:

1) завищення позивачем податкового кредиту за вересень 2008 року в сумі 350000 грн. по операції придбання у ТОВ ПБК «Вертикаль» дробилки СМД-111А, оскільки відсутні належним чином оформлені документи, які б підтверджували рух товару від продавця до покупця товарно-транспортні накладні, дорожні листи, а також документи, що підтверджують прийняття, оприбуткування та відвантаження товару. Крім того, податковий орган робить висновок про відсутність реального товарного характеру операцій з придбання та реалізації дробилки, оскільки за результатами невиїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства ТОВ ПБК «Вертикаль» за період з 01.07.2008 року по 30.11.2008 року, проведеної ДПІ Московського району м. Харкова було досліджено інформацію щодо декларування та сплати податкових зобовязань по ланцюгу постачальників ТОВ ПБК «Вертикаль»: ТОВ «Індиго-2008», ТОВ «Ідфуі» та встановлено неможливість реального здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ ПБК «Вертикаль».

2) завищення позивачем податкового кредиту за вересень 2008 року в сумі 378 грн. внаслідок купівлі металопродукції в ТОВ «Західтехноальянс», при цьому надані подорожній лист та товарно-транспортна накладна не містять кількості перевезеного металу, підписів та печаток вантажовідправника та його одержувача.

Однак, такий висновок органу державної податкової служби не грунтується на дослідженні первинних документів бухгалтерського і податкового обліку, на положеннях норм чинного законодавства. Доводи та висновки відповідача, викладені в акті перевірки щодо наявності підстав для визначення податкового зобовязання, суд вважає безпідставними та такими, що ґрунтуються на припущеннях відповідача. При цьому, суд виходив з наступного.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 року, бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Відповідно до ч.1 ст.9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, підставою для формування бухгалтерського обліку та, відповідно, податкового обліку є факт здійснення господарської операції, який повинен підтверджуватись наявними у підприємства первинними документами складеними відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до підпункту 7.4.1. пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пп.7.4.5. п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), що не підтверджені податковими накладними. В силу приписів пп.7.2.4. п.7.2 ст.7 вказаного Закону, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону. Зареєстровані в якості платника податку на додану вартість особи отримують відповідне свідоцтво.

В свою чергу, податкова накладна, за правилами пп.7.2.3. п.7.2 ст.7 вказаного Закону, складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках, оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Судом встановлено, що між ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» та ТОВ ПБК «Вертикаль» укладений Договір купівлі-продажу № 15/08 від 15.08.2008 року, відповідно до якого продавець - ТОВ ПБК «Вертикаль» зобовязується передати у власність, а Покупець - ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» прийняти і оплатити дробилку в комплектації СМД-111А.

На виконання договору ТОВ ПБК «Вертикаль» була поставлена дробилка вартістю 2100000 грн., в тому числі ПДВ 350000 грн., що підтверджується дослідженими судом доказами: договором № 15/08 від 15.08.2008 року з специфікацією № 1, актом приймання-передачі від 30.09.2008 року, накладною № 568/9 від 30.09.2008 року, платіжними дорученнями від № 869 від 02.09.2008 року, № 970 від 29.09.2008 року, витягом з журналу реєстрації видачі довіреностей (довіреність № 33 від 30.09.2008 року видана на імя ОСОБА_5 на отримання ТМЦ від ТОВ ПБК «Вертикаль») (т. І а.с.55-59, 61-63, 75).

На підставі виписаних ТОВ ПБК «Вертикаль» податкових накладних від 02.09.2008 року № 3088, від 29.09.2008 року № НОМЕР_4 «Івано-Долинський спецкарєр» включило суму податку на додану вартість в розмірі 350000 грн. у податковий кредит вересня 2008 року (т. І а.с.64-65).

Крім того, факт використання дробилки СМД-111А (яка була технічно переоснащена зі встановленням додаткового обладнання) у власній господарській діяльності позивача підтверджений дослідженими судом доказами, зокрема: довідкою ЄДРПОУ, де видами діяльності ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» зазначені видобування каменю для будівництва, оброблення каменю, актом введення в експлуатацію дробилки СМД-111А від 03.10.2008 року, актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 03.10.2008 року, наказом № 143-ВА від 25.12.2008 року «Про демонтаж дробарки СМД-111А», актом приймання-здачі відремонтованих обєктів від 30.12.2008 року, витягами з документації на ввод в експлуатацію дробарно-сортувальної технологічної лінії (т. І а.с.66-71, 108, 151-156).

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-IV, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. На момент здійснення поставки дробилки ТОВ ПБК «Вертикаль» було включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується також відповідною довідкою з реєстру (т. І а.с.157-164). ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» сформував податковий кредит на підставі податкових накладних, на момент видачі яких товариство з обмеженою відповідальністю проектно-будівельна компанія «Вертикаль» у встановленому законом порядку була зареєстровано платником податку на додану вартість (т. І а.с.60).

Щодо посилань органу державної податкової інспекції на відсутність належним чином оформлених документів, які б підтверджували рух товару від продавця до покупця товарно-транспортних накладних, дорожніх листів, а також документів, що підтверджують прийняття, оприбуткування та відвантаження товару, то слід зазначити наступне.

Згідно з наказом Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» №363 від 14.10.1997 року, товарно-транспортна накладна - це необхідний юридичний документ для всіх учасників транспортного процесу, а учасники транспортного процесу це вантажовідправники, вантажоодержувачі, перевізники та особи, що здійснюють вантажні і (або) складські операції з вантажем. Вказаний нормативно-правовий акт визначає, як вантажовідправника - фізичну або юридичну особу, що подає перевізнику вантаж для перевезення, а як вантажоодержувача - фізичну або юридичну особа, що здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку.

Транспортування дробилки СМД-111А від ТОВ ПБК «Вертикаль» до покупця ВАТ «Івано-долинський спецкарєр» відбулося перевізником ПФ «Владні», що підтверджено товарно-транспортною накладною № 10/2094 від 03.10.2008 року та актом № ВЛ-0000072 від 10.10.2008 року здачі-приймання робіт (надання послуг) перевезення дробилки (т. І а.с.72,150). Відсутність на товарно-транспортній накладній відмітки відправника товару, на що посилається Костопільська МДПІ, не є належним доказом фактичного нездійснення транспортування дробилки від ТОВ ПБК «Вертикаль». Це може свідчити лише про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а не податкового законодавства. Товарно-транспортна накладна не є єдиним та безумовним документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей. Поставка дробилки СМД-111А від ТОВ ПБК «Вертикаль» до покупця ВАТ «Івано-долинський спецкарєр» підтверджена належним чином оформленими дослідженими судом первинними документами бухгалтерського обліку. Тому висновок органу державної податкової служби про нездійснення транспортування дробилки, її поставки позивачу, оформлення документів без мети реального настання правових наслідків не має в собі правового підгрунття з врахуванням фактичних обставин справи.

Крім того, Костопільська МДПІ в акті перевірки посилається на відповідь на запит від ДПІ у Московському районі м. Харкова щодо проведеної невиїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства ТОВ ПБК «Вертикаль» за період з 01.07.2008 року по 30.11.2008 року (т. І а.с.176-179), де зазначено, що за місцезнаходженням юридичною адресою ТОВ ПБК «Вертикаль» відсутнє, основних засобів в даного підприємства не обліковувалося, не обліковувалися трудові ресурси, основні засоби для самостійного виконання будівельних ремонтно-будівельних робіт, відносини по ланцюгу постачальників ТОВ «Індіго-2008», ТОВ «Ідфуі» не мали реального характеру, не були направлені на настання реальних правових наслідків та суперечать інтересам держави та суспільства. Крім того, і контрагенти ТОВ ПБК «Вертикаль», і саме підприємство не сплачували в повному обсязі податки та збори. Тому, відповідно до позиції органу державної податкової служби, договірні відносини і ТОВ ПБК «Вертикаль» з ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» не несли в собі реальний характер, поставку дробилки саме від ТОВ ПБК «Вертикаль» неможливо підтвердити.

Однак, такі доводи Костопільської МДПІ не заслуговують на увагу суду, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Висновки відповідача про те, що правочин позивача з ТОВ ПБК «Вертикаль» порушує публічний порядок та направлений на незаконне заволодіння майном держави у вигляді несплати податку на додану вартість, внаслідок безпідставного формування податкового кредиту на підставі правочину, що відображений у первинних документах (договорі, накладних, податкових накладних, платіжних документах) складених позивачем з вказаним контрагентом лише для виду, без фактичного їх виконання, то такі висновки можуть мати місце лише при встановленні обставин щодо наявності вини та умислу у платника податку на незаконне заволодіння майном держави. З заперечень та доданих документів не вбачається, що сторони причиняли збитки державі і в них був умисел на досягнення мети, що суперечить інтересам держави при укладанні правочинів. Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні діяння, яке містить ознаки злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. При цьому, вина особи не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З матеріалів вбачається, що підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення не був обвинувальний вирок суду щодо наявності вини, умислу (направленого на незаконне заволодіння майном держави) у діях фізичних осіб, котрі діяли, як уповноважені особи від імені ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» та ТОВ ПБК «Вертикаль».

Висновки податкового органу про безтоварність операцій позивача з ТОВ ПБК «Вертикаль», які ґрунтуються на твердженні про неспроможність даної фірми здійснити ту господарську операцію, яка відображена в обліку позивача, не заслуговують на увагу з огляду на наступне. Такі висновки базуються на тому, що у ТОВ ПБК «Вертикаль» відсутні трудові ресурси та виробничі потужності, основні засоби в даного підприємства не обліковувалися, контрагенти ТОВ ПБК «Вертикаль» не виконували податкових зобовязань. Однак, вказані обставини не можуть бути доказом безтоварності господарських операцій, здійснених між ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» та ТОВ ПБК «Вертикаль», оскільки жодна законодавча норма не ставить в залежність право платника податку на включення сум до податкового кредиту від господарських та виробничих можливостей контрагентів свого постачальника, від належного виконання всіма учасниками ланцюга постачання своїх податкових зобовязань. Посилання відповідача на обставини, що викладені в акті невиїзної документальної перевірки ТОВ ПБК «Вертикаль» від 28.12.2009 року, судом до уваги не беруться, оскільки аналіз господарських операцій ТОВ ПБК «Вертикаль» з його контрагентами - ТОВ «Хорда-1», ТОВ «Ідфуі», ТОВ «Євробуд+» має наслідки лише для вказаних юридичних осіб, а не для позивача. Крім того, відсутність основних засобів у ТОВ ПБК «Вертикаль» не є підставою для висновку про неспроможність товариства поставки дробилки для ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр».

Посилання представника Костопільської МДПІ на відсутність ТОВ ПБК «Вертикаль» за юридичною адресою не заслуговує на увагу суду, оскільки факт відсутності ТОВ ПБК «Вертикаль» за фактичним місцезнаходженням м. Одеса, вул. Канатна, 41 був встановлений 26.08.2009 року відповідно до складеного акту працівниками ВПМ ДПІ у Приморському районі м. Одеси (т. І а.с.176). Однак, договір купівлі-продажу дробилки був укладений ТОВ ПБК «Вертикаль» з ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» 15.08.2008 року, що не співпадає у часі з встановленням факту відсутності юридичної особи за адресою, тому дана обставина не може бути доказом безтоварності господарських відносин між позивачем та ТОВ ПБК «Вертикаль».

За наведених обставин, підстав для виключення з податкового кредиту ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» сум податку на додану вартість в розмірі 350000 грн. по придбанню дробилки СМД-111А у Костопільської МДПІ не було.

Щодо висновку органу державної податкової служби про завищення позивачем податкового кредиту за вересень 2008 року в сумі 378 грн. в результаті купівлі металопродукції в ТОВ «Західтехноальянс», оскільки надані шляховий лист та товарно-транспортна накладна не містять кількості перевезеного металу, підписів та печаток вантажовідправника та його одержувача, то судом встановлено наступне.

Між ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» та ТОВ «Західтехноальянс» в результаті договірних відносин відбулася поставка металопродукції (труб) на загальну суму 2268 грн., що підтверджено: накладною від 03.09.2008 року, товарно-транспортною накладною від 03.09.2008 року, шляховим листом № 1755 від 03.09.2008 року, витягом з журналу реєстрації видачі довіреностей (довіреність № 118790 від 03.09.2008 року видана на імя ОСОБА_5 на отримання ТМЦ від ТОВ «Західтехноальянс») (т. І а.с.77-79,82). Сума податку на додану вартість в розмірі 378 грн. була включена позивачем на підставі податкової накладної № 1 від 03.09.2008 року до складу податкового кредиту в податковій декларації на додану вартість за вересень 2008 року (т. І а.с.76, т. ІІ а.с.1-8). Даний товар використовувався ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» у власній господарській діяльності, що підтверджено актом на списання матеріальних цінностей за вересень 2008 року (т. І а.с.81).

Відсутність на шляховому листі та товарно-транспортній накладній певних реквізитів, на що посилається Костопільська МДПІ, не є належним доказом непідтвердження позивачем перевезення металопродукції від ТОВ «Західтехноальянс». Це може свідчити лише про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а не податкового законодавства. Товарно-транспортна накладна не є єдиним та безумовним документом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей.

Фактична поставка ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» металопродукції від ТОВ «Західтехноальянс» підтверджена належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку, а тому податковий кредит по господарській операції з ТОВ «Західтехноальянс» сформований позивачем у відповідності до вимог підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

За наведених обставин, суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 06.05.2011 року про визначення грошового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 232818 грн., в тому числі 155212 грн. основного платежу та 77606 грн. штрафних санкцій, яке підлягає скасуванню.

2. Відповідно до податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.05.2011 року органом податкової служби визначено грошове зобовязання по податку на прибуток в сумі 111889,50 грн., в тому числі 74593 грн. основного платежу та 37296,50 грн. штрафних санкцій.

Визначення грошового зобовязання по податку на прибуток грунтується на висновках органу державної податкової служби про заниження податку на прибуток на суму 74593 грн. внаслідок порушення позивачем п.5.1 ст.5, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5, абз.4 пп.5.3.9 п.5.3 ст. 5, пп..8.1.1 п.8.1 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а саме:

1) завищення валових витрат на суму 1890 грн. у звязку з придбанням металопродукції в ТОВ «Західтехноальянс», що не підтверджено необхідними документами;

2) нарахування амортизаційних відрахувань в розмірі 296478 грн. на суму основних фондів, придбаних у ТОВ ПБК «Вертикаль», купівля яких не підтверджена відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення яких передбачена правилами податкового обліку.

Однак, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необгрунтованість позиції органу державної податкової служби та безпідставність визначення грошового зобовязання по податку на прибуток в загальній сумі 111889,50 грн.

Згідно п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» №334/94-ВР від 08.12.1994 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), валові витрати виробництва та обігу це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» передбачено, що до складу валових витрат включається сума будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

З аналізу вищенаведених норм права слідує, що підставою для формування валових витрат є наявність первинного документа, що підтверджують понесені підприємством валові витрати. При цьому слід враховувати, що в податковому обліку відображаються виключно господарські операції, вчинені підприємством в рамках господарської діяльності.

Як було встановлено судом, поставка металопродукції для використання у власній господарській діяльності ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» від ТОВ «Західтехноальянс» мала реальний характер і підтверджена належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку, тому позивач правомірно та обґрунтовано відніс витрати на придбання металопродукції (труб) до складу валових витрат за ІІІ квартал 2008 року (т. ІІ а.с.15-18).

Щодо неправомірного, на думку Костопільської МДПІ, нарахування позивачем амортизаційних відрахувань в розмірі 296478 грн., в тому числі: ІІ квартал 2009 року 105000 грн., ІІІ квартал 2009 року 98700 грн., ІV квартал 2009 року 92778 грн., на суму придбаної у ТОВ ПБК «Вертикаль» дробилки СМД-111А - 1750000,00 грн. (без ПДВ), то судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 3.1 ст. з Закону «Про оподаткування прибутку підприємств» обєктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, встановленого згідно з п. 4.3 ст.4 Закону N 334/94-ВР, на суму валових витрат платника податку (ст.. 5 цього Закону) і відрахувань, нарахованих згідно зі статтями 8 і 9 цього Закону.

Відповідно до п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» під терміном «амортизація» основних фондів і нематеріальних активів слід розуміти поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань, установлених цією статтею.

Згідно абз.1 п.п.8.1.2 вищевказаного Закону амортизації підлягають витрати на: придбання основних фондів та нематеріальних активів для власного виробничого використання, включаючи витрати на придбання племінної худоби та придбання, закладення і вирощування багаторічних насаджень до початку плодоношення, а саме: іригація, осушення. Збагачення та інші подібні капітальні поліпшення землі.

Відповідно до п.п.8.2.1 п.8.2 ст.8 вищевказаного Закону, основні фонди це матеріальні цінності, що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку протягом періоду, який перевищує 365 календарних днів з дати введення в експлуатацію таких матеріальних цінностей, та вартість яких перевищує 1000 гривень і поступово зменшується у звязку з фізичним або моральним зносом. Підпунктом 8.2.2 пункту 8 статті 8 вказаного Закону визначено, що до складу основних фондів групи 3 відносяться будь-які інші основні фонди, не включені до груп 1,2 і 4.

Як свідчать матеріали справи факт придбання дробилки у ТОВ ПБК «Вертикаль» підтверджений первинними бухгалтерськими документами. Дробилка СМД-111А була фактично придбана, доставлена, відремонтована, змонтована, технічно переоснащена зі встановленням додаткового обладнання та введена в експлуатацію з січня 2009 року (т. І а.с.70-71). З врахуванням норми амортизації 3 групи основних фондів, яка становить 6% до балансової вартості кожної з груп основних фондів на початок звітного (податкового) періоду, ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» здійснювало нарахування амортизації витрат на придбання дробилки СМД-111А з ІІ кварталу 2009 року в загальному розмірі 296478 грн., в тому числі: ІІ квартал 2009 року 105000 грн., ІІІ квартал 2009 року 98700 грн., ІV квартал 2009 року 92778 грн., що підтверджується відомістю по нарахуванню амортизації, деклараціями з податку на прибуток підприємств (т. ІІ а.с.25-43, 71а). Тому, будь-яких законних підстав для висновку Костопільської МДПІ про безпідставність нарахування позивачем амортизаційних відрахувань в сумі 296478 грн. у субєкта владних повноважень не було.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.05.2011 року про визначення грошового зобовязання по податку на прибуток в сумі 111889,50 грн., в тому числі 74593 грн. основного платежу та 37296,50 грн. штрафних санкцій, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

3. Податковим повідомленням-рішенням від 06.05.2011року № 000342341 зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 198096 грн. та нараховано штрафні санкції в сумі 97584 грн.

Висновок Костопільської МДПІ про завищення позивачем бюджетного відшкодування на суму 198096 грн. ґрунтується на твердженні про:

1) завищення бюджетного відшкодування за жовтень 2008 року на суму 195166 грн. внаслідок завищення податкового кредиту за вересень 2008 року на суму 350378 грн. (по господарських операціях з купівлі дробилки СМД-111А у ТОВ ПБК «Вертикаль» вартістю 2100000 грн., в тому числі ПДВ 350000 грн. та металопродукції у ТОВ «Західтехноальянс» на суму 2268 грн., в т.ч. ПДВ 378 грн.), що призвело до завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту за вересень 2008 року на суму 195166 грн.;

2) завищення бюджетного відшкодування за січень 2011 року на суму 2930 грн. внаслідок завищення податкового кредиту по ПДВ за грудень 2010 року на суму 2930 грн. (по господарській операції з купівлі запчастин у ТОВ «Технобудінвест» на загальну суму 17580 грн., в т.ч. ПДВ 2930 грн.).

Законом України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (чинному на момент виникнення права ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» на бюджетне відшкодування за жовтень 2008 року) та Податковим кодексом України (чинному на момент виникнення права ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» на бюджетне відшкодування за січень 2011 року) визначено порядок сплати податку на додану вартість до бюджету та порядок визначення сум податку, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України.

Підпунктом 7.7.1. пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1. пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1. пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, був регламентований Законом України «Про податок на додану вартість», на даний час регламентований Податковим кодексом України, який платник податків зобовязаний дотримуватися. Виключно за умови порушення норм даного закону та кодексу у платника податку зникає право заявлення відємного значення з податку на додану вартість до бюджетного відшкодування.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, посилання органу державної податкової служби на факт документального непідтвердження здійснених господарських операцій ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» з купівлі дробилки СМД-111А у ТОВ ПБК «Вертикаль» вартістю 2100000 грн., в тому числі ПДВ 350000 грн. та металопродукції у ТОВ «Західтехноальянс» на суму 2268 грн., в т.ч. ПДВ 378 грн., і як наслідок виключення з податкового кредиту сум ПДВ по даних операціях в загальному розмірі 350378 грн., - необґрунтоване нормами законодавства та фактичними обставинами справи. Тому, правових підстав для зменшення бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в розмірі 195166 грн. у Костопільської МДПІ не було.

Щодо твердження Костопільської МДПІ про завищення позивачем бюджетного відшкодування за січень 2011 року на суму 2930 грн. внаслідок завищення податкового кредиту по ПДВ за грудень 2010 року на суму 2930 грн. (по господарській операції з купівлі запчастин у ТОВ «Технобудінвест» на загальну суму 17580 грн., в т.ч. ПДВ 2930 грн.), то слід зазначити наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Технобудінвест» здійснило продаж ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» запасних частин на загальну суму 17580 грн., в тому числі ПДВ 2930 грн., що підтверджено дослідженими судом доказами: рахунками-фактурами від 10.12.2010 року № 10/12-5 та від 13.12.2010 року № 13/12-2, видатковими накладними № 23 від 13.12.2010 року та № 24 від 13.12.2010 року, платіжними дорученнями на перерахування коштів в рахунок оплати вартості запчастин № 1281 від 13.12.2010 року та № 1282 від 13.12.2010 року, витягом з журналу реєстрації видачі довіреностей (довіреність № 572 від 13.12.2010 року видана на імя ОСОБА_6 на отримання ТМЦ від ТОВ «Технобудінвест»), накладною на вантаж № ДП2098662 від 13.12.2010 року (т. І а.с.83-84, 87-90, 95, 175). На підставі податкових накладних № 44 та №45 від 13.12.2010 року сума податку на додану вартість в розмірі 2930 грн. включена позивачем до податкового кредиту грудня 2010 року (т. І а.с.86-87, 205-233).

Господарські операції, вчинені між ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» та ТОВ «Технобудінвест», підтверджуються належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку, які стали підставою для формування показників сум податкового кредиту.

Тому, висновок податкового органу щодо безпідставного завищення ВАТ «Івано-долинський спецкарєр» бюджетного відшкодування на суму 198096 грн. не підтверджений матеріалами справи і позивачем спростований.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення від 06.05.2011року № 000342341, яким зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 198096 грн. та нараховано штрафні санкції в сумі 97584 грн., підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

4. Відповідно до податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 06.05.2011 року зменшено відємне значення суми податку на додану вартість в сумі 2405 грн. за січень 2011 року та нараховано штрафні санкції в сумі 1 грн.

Костопільською МДПІ зроблений висновок про порушення позивачем пп.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, а саме завищення податкового кредиту за січень 2011 року на суму 2405 грн. внаслідок включення суми податку, сплаченого у зв'язку з придбанням товарів у ТОВ «Технобудінвест», що не підтверджені належним чином оформленими податковими накладними, розрахунковими та платіжними документами.

Однак, судом встановлено, що у січні 2011 року позивач мав договірні відносини з ТОВ «Технобудінвест» щодо купівлі запасних частин на загальну суму 14430 грн., в тому числі ПДВ 2405 грн., що підтверджено наступними дослідженими документами: договором поставки № 5/01-11 від 05.01.2011 року, накладною № 11 від 27.01.2011 року, платіжним дорученням № 1399 від 27.01.2011 року, витягом з журналу реєстрації видачі довіреностей, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № РВ0000383 від 01.02.2011 року про надані транспортні послуги ТОВ «Транспортна компанія «САТ» (т. І а.с.96,98,99,102-107). На підставі виписаної ТОВ «Технобудінвест» податкової накладної № 11 від 27.01.2011 року позивачем сформований податковий кредит за січень 2011 року на суму 2405 грн. (т. І а.с.97, 184-204).

Фактична поставка запасних частин від ТОВ «Технобудінвест» підтверджена належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку, а тому податковий кредит по господарській операції з даним контрагентом сформований позивачем у відповідності до вимог пп.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

Посилання органу державної податкової служби на відсутність в акті здачі-прийняття транспортних послуг ТОВ «Транспортна компанія «САТ» назви вантажу, кількості перевезеного вантажу, підписів та печатки вантажовідправника, як на підтвердження оформлення ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» та ТОВ «Технобудінвест» документів без мети реального настання правових наслідків, метою заниження обєкту оподаткування, несплати податків до уваги судом не приймається з наступних підстав.

Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № РВ0000383 від 01.02.2011 року про надані транспортні послуги ТОВ «Транспортна компанія «САТ», що підтверджує транспортування запасних частин з Дніпропетровська до Рівного, містить печатки та підписи уповноважених осіб як ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр», так і ТОВ «Транспортна компанія «САТ». Даний акт є підтвердженням наданих транспортних послуг за договірними відносинами двох сторін - вантажоотримувача (замовника) - ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» та перевізника (виконавця) - ТОВ «Транспортна компанія «САТ», тому на даному акті не повинно бути будь-яких підписів та печатки вантажовідправника. Крім того, твердження Костопільської МДПІ про відсутність права позивача на включення до податкового кредиту сум ПДВ по витратах на купівлю запчастин у ТОВ «Технобудінвест» лише з підстав відсутності певних реквізитів на акті здачі-приймання транспортних послуг необґрунтоване нормами діючого законодавства. ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» сформував податковий кредит в сумі 2405 грн. в результаті фактично здійсненої закупівлі запчастин для власної господарської діяльності на підставі належним чином оформленої податкової накладної, що виписана зареєстрованим платником податку на додану вартість на дату здійснення господарської операції ТОВ «Технобудінвест», що не заперечується представником Костопільської МДПІ. Тому, підстав для зменшення відємного значення податку на додану вартість за січень 2011 року на суму ПДВ - 2405 грн., що включена позивачем до податкового кредиту у відповідності до вимог податкового законодавства, зокрема пп.198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в органу державної податкової служби не було.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції № НОМЕР_3 від 06.05.2011 року, відповідно до якого зменшено відємне значення суми податку на додану вартість в сумі 2405 грн. за січень 2011 року та нараховано штрафні санкції в сумі 1 грн.

Заперечення відповідача проти позову судом відхиляються, оскільки не підтверджені відповідними доказами та не доведені у судовому засіданні. Згідно статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позовні вимоги ВАТ «Івано-Долинський спецкарєр» обгрунтовані та підлягають до задоволення повністю: податкові повідомлення-рішення Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції від 6 травня 2011 року № 000342341, № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Згідно статті 94 КАС України судові витрати стягуються на користь позивача з Державного бюджету України в сумі 3,40 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції від 6 травня 2011 року № 000342341, № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3.

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 акціонерне товариство "Івано-Долинський спецкар'єр" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.