Справа № 2а-7287/10/0670
Суддя: Поліщук М.Г.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"05" травня 2011 р. Справа № 2а-7287/10/0670

номер рядка статистичного звіту 8.2.3

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Поліщука М.Г.

суддів: Хаюка С.М.

ОСОБА_1,

при секретарі Феськовій М.Ю. ,

за участю представників сторін:

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" січня 2011 р. у справі № 2а-7287/10/0670 за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "БОТ ТЕХ" до Державної податкової інспекції у м. Житомирі про визнання дій неправомірними, зобов"язання вчинити дії, скасування податкового повідомлення - рішення та стягнення бюджетного відшкодування ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2011р. у даній справі визнані неправомірними дії Державної податкової інспекції у м.Житомирі щодо невизнання податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ БОТ ТЕХ за травень 2010р., які були оформлені повідомленням №36545/10/15-02 від 24.06.2010р., та зобовязано останнього визнати вказану податкову декларацію належно оформленою та провести її по даних податкового обліку платника податків. Крім того, цією ж постановою скасовано податкове повідомлення рішення ДПІ в м.Житомирі №/0 від 31.08.2010р. та стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ БОТ ТЕХ 47589,00 грн. бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за травень червень 2010 року.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах, визначених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про те, що остання задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Колегія суддів повністю погоджується з доводами суду першої інстанції з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи працівниками ДПІ у м.Житомирі була проведена документальна невиїзна (камеральна) перевірка податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2010 року, поданої ТОВ "БОТ ТЕХ", за наслідками якої складено акт№ 6480/15-2 від 18 серпня 2010 року.

Згідно цього акту були встановлені порушення позивачем при її заповненні підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03 квітня 1997 року (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 168/97-ВР) та пункту 5.12.5 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України № 166 від 30 травня 1997 року із змінами та доповненнями, а саме: не враховано, що декларацію з податку на додану вартість за травень 2010 року визнано неподаною.

На підставі вказаного акту перевірки за зазначені вище порушення 31.08.2010 року ДПІ у м. Житомирі було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 про зменшення ТОВ "БОТ ТЕХ" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 9124,00 грн.

Фактично підставою для зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 9124, 00 грн. і неповернення суми бюджетного відшкодування по цьому податку за травень - червень 2010 року в розмірі 47589,00 грн., стало невизнання поданої товариством декларації з ПДВ за травень 2010 року у зв'язку з не внесенням відповідних уточнень по наявним розбіжностям.

Задовольняючи позов в цій частині суд першої інстанції виходив із того, що в судовому засіданні достовірно було встановлено те, що податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2010 року з відповідними додатками до ДПІ у м. Житомирі позивачем була подана по електронній пошті засобами телекомунікаційного зв'язку 17 червня 2010 року, що підтверджується квитанціями № 2, тобто в передбачені Законом строки.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погоджується і колегія суддів оскільки, відповідно до підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон), платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті, і податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Закону № 2181-ІІІ прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом. Відмова службової (посадової) особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин або висування нею будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється та розцінюється як перевищення службових повноважень такою особою, що тягне за собою її дисциплінарну та матеріальну відповідальність у порядку, визначеному законом.

Абзацом 5 підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Закону № 2181-ІІІ передбачено виключний перелік підстав для не визнання податкової декларації, а саме: якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, або її не скріплено печаткою платника податків.

Судом першої інстанції достовірно було встановлено, що жодної з перелічених підстав для невизнання поданої позивачем декларації (невнесення відповідних уточнень по наявним розбіжностям), позивачем допущено не було.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що посилання відповідача у повідомленні № 36545/10/15-2 від 24 червня 2010 року на не внесення позивачем у податкову декларацію з ПДВ за травень 2010 року відповідних уточнень по наявним розбіжностям як причину невизнання цієї декларації є безпідставним, і відповідач у даному випадку діяв не на підставі закону.

Так як, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В звязку з цим суд першої інстанції також прийшов до правильного висновку про те, що відображені в акті перевірки № 6480/15-2 від 18 серпня 2010 року висновки відповідача щодо ніби-то допущених позивачем порушень є неправомірними, і, як наслідок, законно визнав неправомірним та скасував і податкове повідомлення-рішення № /0 від 31 серпня 2010 року, що грунтується на них.

Задовольняючи позов в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ БОТ ТЕХ 47589,00 грн. бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за травень червень 2010 року, суд першої інстанції виходив із того, що позивач надав ДПІ у м. Житомирі належнич чином оформлені податкові декларації з ПДВ за травень - червень 2010 року у строки, встановлені діючим законодавством та заявив про залишок вказаної суми ПДВ, що підлягає відшкодуванню.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погоджується і колегія суддів, оскільки такі дії позивача ґрунтуються на чинному законодавстві.

Згідно з абзацом 1 підпункту 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР, платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту "а" підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом 7.7.6 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР передбачено, що на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Приписами підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР встановлено, що протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

По закінченні законодавчо встановлених строків невідшкодовані платнику податків суми вважаються бюджетною заборгованістю. Платник податків має право у будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутись до суду з позовом про стягнення коштів з бюджету.

Право на повернення цих сум з бюджету гарантоване також підпунктом 15.3.1 пункту 15.3 статті 15 Закону № 2181-ІІІ. Даною нормою Закону встановлено право платників податків подавати заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових) платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених податковими законами, не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої передплати або отримання права на таке відшкодування.

З аналізу зазначених норм Закону № 168/97-ВР, виходячи з суті бюджетного відшкодування, розкритій у пункті 1.8 статті 1 даного Закону, що підлягає поверненню платнику податку у зв'язку з надмірною сплатою податку, умовою бюджетного відшкодування податку, згідно з підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 цього ж Закону, виступає фактична сплата цього податку постачальнику товарів (послуг) в ціні придбання таких товарів (послуг), у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА та Держказначейства України від 02 липня 1997 року № 209/72 (надалі - Порядок), суми, невідшкодовані платнику протягом визначених законодавством термінів відшкодування, вважаються бюджетною заборгованістю.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивачем правомірно було заявлено до відшкодування 47589, 00 грн., і обґрунтовано виніс постанову про задоволення позову ТОВ БОТ ТЕХ у частині стягнення на його користь із Державного бюджету вказаної суми.

З такими висновками суду першої інстанції повністю погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги повністю спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, зібраними по справі доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваної постанови.

За таких обставин колегія суддів, відповідно до вимог ст.200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Житомирі залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2011 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.Г. Поліщук

судді: С.М.Хаюк

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "БОТ ТЕХ" вул Баранова,93,м. Житомир,10001

3- відповідачу ОСОБА_3 податкова інспекція у м. Житомирі пл. Перемоги, 2,Житомир,10014

4- відповідачу ОСОБА_4 управління державного казначейства України в житомирській області, вул. 1-го Травня, 24, м.Житомир. 10008.

Проста.