Справа № 2а-2213/10/1970
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 р. Справа № 31420/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.08.2010р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України в Тернопільській обл. про визнання протиправним і скасування рішення про застосування фінансових санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А:

17.06.2010р. позивач ОСОБА_1 підприємницької діяльності-фізична особа /СПД/ ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації /САТ ДПА/ України в Тернопільській обл. № 190252 від 29.03.2010р. про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. (а.с.3).

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.08.2010р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.31-32).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила позивач СПД ОСОБА_2, яка покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.36-37).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що письмові пояснення під час проведення перевірки вона надавала під тиском працівників податкового органу, по результатам перевірки ревізорами складені документи з суттєвими порушеннями; також під час реалізації алкогольних напоїв в неї не викликав сумнів вік покупця, прізвище вказаної особи не зазначено в акті перевірки та протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 18.03.2010р. працівниками Регіонального управління Департаменту САТ ДПА України в Тернопільській обл. проведено у належному позивачу магазині-павільйоні на вул.Шевченка, 101 у м.Копичинці Тернопільської обл. позапланову виїзну перевірку СПД ОСОБА_2 з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, по результатам якої складено ОСОБА_3 перевірки № 43/32-2/НОМЕР_1 від 18.03.2010р. (а.с.13-14).

ОСОБА_3 перевірки зафіксовані порушення позивачем вимог ст.ст.15-3 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995р. «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», які полягали у здійсненні реалізації пива в кількості 1 пляшки особі, яка не досягла 18 років.

На підставі вищевказаного ОСОБА_3 перевірки відповідачем винесено рішення № 190252 від 29.03.2010р., яким відповідно до абз.9 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» застосовано до СПД ОСОБА_2 фінансові санкції у вигляді штрафу на суму 6800 грн. (а.с.4).

Окрім цього, відносно ОСОБА_2 був складений про протокол про адміністративне правопорушення № 029872 від 18.03.2010р.(а.с.5).

Постановою адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Гусятинської районної ради від 09.04.2010р. ОСОБА_2 визнано винною в реалізації пляшки пива неповнолітній особі, тобто, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, у звязку з чим на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн. (а.с.20).

Окрім цього, матеріалами справи стверджується, що продаж пива позивачем здійснено неповнолітній ОСОБА_4, 03.01.1993р.н. (а.с.19).

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи належним чином зафіксований та підтверджений факт порушення позивачем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», через що правових підстав для скасування рішення про застосування фінансових санкцій не має.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що перевірка позивача 18.03.2010р. проводилася на підставі належно оформленого направлення на проведення перевірки № 39/32-2 від 17.03.2010р., яке було предявлено позивачу (а.с.16); останнє видане згідно наказу відповідача № 85 від 17.03.2010р. про проведення позапланової перевірки (а.с.15).

Складеним ревізорами ОСОБА_3 перевірки достовірно підтверджується факт реалізації позивачем пива неповнолітній особі; вказана обставина знайшла своє підтвердження й у власноручних письмових поясненнях СПД ОСОБА_2 від 18.03.2010р., яка також не мала зауважень до проведеної перевірки.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта про вчинений на неї під час розглядуваної перевірки тиск з боку ревізорів, оскільки дії останніх СПД ОСОБА_2 у встановленому порядку не оскаржувала, з приводу наведеного не подавала скарги до органів державної податкової служби, прокуратури тощо.

Також не відповідають вимогам закону покликання апелянта на те, що на неї не покладено обовязок перевіряти особу покупців щодо їх повноліття, оскільки відповідно до ст.15-3 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995р. «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Таким чином, враховуючи зміст складеного ОСОБА_3 перевірки, інших доказів по справі, а також покладений на позивача обовязок забезпечувати реалізацію алкогольних напоїв (в тому числі пива) повнолітнім особам, колегія суддів приходить до переконливого висновку про порушення позивачем вимог ст.ст.15-3 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995р. «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів».

Згідно абз.9 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» за порушення вимог ст.15-3 цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень.

Звідси, податковим органом правомірно та з дотримання вимог вищенаведеного Закону накладено на позивача штраф у розмірі 6800 грн., про що винесено оскаржуване рішення № 190252 від 29.03.2010р. про застосування фінансових санкцій.

Доводи апелянта в іншій частині апеляційної скарги на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи обставини справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій винесено правомірно, через що заявлений позов не підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.08.2010р. в адміністративній справі № 2а-2213/10/1970 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_5