Справа № 2а-2046/10/1224
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2011-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Москаленко В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2011 року справа №2а-2046/10/1224 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Білак С.В.

суддів Гаврищук Т.Г. , Сухарька М.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 листопада 2010 року по справі № 2а-2046/10/1224 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м.Рубіжному Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання проведення перерахунку пенсії

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м.Рубіжному Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання проведення перерахунку пенсії. Просив визнати дії відповідача Позивач просить визнати неправомірними дії відповідача з приводу не здійснення перерахунку його пенсії відповідно "до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду 3 групи з 01.02.1997 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, як інваліду 2 групи з 30.12.2005 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, збільшивши її відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894 на 12% та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 у 2,5 рази, та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком з 01.02.1997 року, а з 30.12.2005 року у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність визначеного законодавством та виплачувати з урахуванням норм ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Рубіжному Луганської області здійснити йому як інваліду 3 групи, а з 30.12.2005 р. інваліду 2 групи, ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеному до 1 категорії, перерахунок та виплату державної пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.02.1997 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а з 30.12.2005 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, збільшивши її відповідно до постанови кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894 на 12% та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 у 2,5 рази, та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.02.1997 року у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, а з 30.12.2005 року у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком , яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність визначеного законодавством та виплачувати з урахуванням норм ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 листопада 2010 року позов було задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області, пов'язані з відмовою позивачу здійснити перерахунок пенсії по інвалідності у відповідності зі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком та перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідності зі ст. 50 зазначеного Закону, неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області здійснити перерахунок та виплатити позивачу пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком , встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період, з урахуванням положень ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 30 серпня 2010 року з урахуванням здійснених раніше виплат. В задоволенні іншої частини позовних вимог позивачу було відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, представник позивача та відповідач подали апеляційні скарги.

Представник позивача в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 1293 від 27.12.2005р. та № 894 від 13.07.2004р., підвищуються пенсії, призначені з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002р., яка втратила чинність 01.09.2008р., а вищезазначені постанови КМУ, які передбачають збільшення пенсії на цей час є діючими.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що пенсія по інвалідності, яку отримує позивач була збільшена на 12% та 2.5 рази з 01.01.2006р.

Сторони до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів встановила наступне.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 1 категорії як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалід 2 групи по захворюванню, повязаному з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням та довідкою МСЕК.

27.08.2010 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до позовних вимог.

Листом від 29.09.2010 року відповідачем зазначено, що постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 та постанови Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894 застосовувалися до пенсій, розмір яких обчислювався відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002р. № 1.

Право вибору пенсійних виплат передбачене статтею 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Пунктом 13 розділу XV вказаного закону, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Позивачу була призначена за його вибором пенсія за 2 групою інвалідності, як особі що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004р. "Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"", з метою здійснення подальших заходів щодо соціального захисту пенсіонерів Кабінет Міністрів України постановляє збільшити з 1 вересня 2004 року на 12 відсотків пенсії (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, державної допомоги та сум індексацій), призначені відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1293 від 27 грудня 2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала законної сили 1 січня 2006 року, збільшено розмір пенсії, призначеної відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи": у 3,5 рази - пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсію у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей, у 2,5 рази - пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках, громадянам, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, та пенсію у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей.

Збільшення розміру пенсії здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством.

Зазначеною постановою було встановлено, що: мінімальний розмір пенсії, передбачений частиною четвертою статті 54 Закону, не може бути нижчим: для інвалідів з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 540 гривень, II групи - 500 гривень, III групи - 467 гривень; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 440 гривень, II групи - 400 гривень, III групи - 370 гривень.

Колегія суддів зазначає, що перерахунок призначеної пенсії за зазначеними постановами КМ України носить разовий характер та згідно довідки відповідача, позивачу пенсії з 1 січня 2006 року виплачувалася з дотриманням норм законодавства, в розмірі, визначеному постановою КМ України № 1293 від 27 грудня 2005 року та постановою КМ України № 894 від 13 липня 2004 року.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року в редакції Закону України № 2001-ХІІ від 19 грудня 1991 року, зі змінами та доповненнями станом на час існування спірних правовідносин, визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1 категорії встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була чинною до 31 грудня 2007 року) визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 2 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була чинною до 31 грудня 2007 року) передбачено, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, тільки Законом України визначається розмір пенсії, а порядок її обчислення регулюється відповідними постановами КМ України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконними дій, зобовязання відповідача перерахувати та виплатити пенсію по інвалідності згідно постанови Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року № 894, збільшивши її на 12% з урахуванням положень частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязання відповідача перерахувати та виплатити пенсію по інвалідності згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293, збільшивши її у 3,5 рази з урахуванням положень статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Щодо задоволення позовних вимог в частині визнання дії Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області, пов'язані з відмовою позивачу здійснити перерахунок пенсії по інвалідності у відповідності зі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком та перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідності зі ст. 50 зазначеного Закону, неправомірними та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області здійснити перерахунок та виплатити позивачу пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком , встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період, з урахуванням положень ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 30 серпня 2010 року з урахуванням здійснених раніше виплат, колегія зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 211, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 10.1.2010 року у справі № 2а-2046/10/1224 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м.Рубіжному Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання проведення перерахунку пенсії залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя С.В.Білак

Судді Т.Г.Гаврищук

ОСОБА_4