Справа № 1915/2543/2012
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2012-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2012 Справа №1915/2543/2012
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Кунцьо С.В.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України в Рівненській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача УДАІ УМВС України в Рівненській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВК № 196807 від 30.01.2012 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ВК № 196807 від 30.01.2012 року, винесеної ст. інспектором ДПС СЗ ОП при МВС України ОСОБА_3 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно вказаної постанови, гр. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1, скоїв правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 п. 18.1, а саме не надав переваги в русі пішоходам, які знаходилися на нерегульованому пішохідному переході, позначеному відповідними дорожніми знаками та розміткою. Із зазначеною постановою не згідний, оскільки не порушував жодних вимог Правил дорожнього руху України.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ВК № 196807 від 30.01.2012 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 255 грн.

Представник відповідача УДАІ УМВС України в Рівненській області в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

За наявності обставин, приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 30 січня 2012 року серії ВК1 № 141689, 30.01.2012 року біля 12 год. 30 хв. гр. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Сарни по вул. Бєлгородській, не надав переваги в русі пішоходам, які знаходилися на нерегульованому пішохідному переході, позначеному відповідними дорожніми знаками та розміткою, чим порушив вимогу п. 18.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови серії ВК № 196807 від 30.01.2012 р., винесеної ст. інспектором ДПС СЗ ОП при МВС України ОСОБА_3 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн.

Відповідно до п. 18.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р. водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разу потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода або небезпека.

Відповідно до п. 2.3 б), д) ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися керуванням цим засобом у дорозі. Також не створювати своїми діями загрози безпеці для дорожнього руху.

Як вбачається із пояснень позивача в судовому засіданні, які не спростовані відповідачем, жодних порушень вимог Правил дорожнього руху України він не вчиняв, про що зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, однак його заперечення не були взяті до уваги працівником ДАІ при винесенні спірної постанови та належним чином в ній не спростовані.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Незважаючи на вимоги КУпАП, відповідачем не було наведено жодних доказів на підтвердження викладених інспектором ДПС у постанові обставин та спростування заперечень у позові ОСОБА_2 проти цього.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 від 19 грудня 2008 року визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, яких притягають до адміністративної відповідальності, потерпілих, їх законних представників та захисників. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП і містити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В порушення вимог Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 червня 2009 року № 242 в мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ВК № 196807 від 30.01.2012 року не вказано дату, час та місце вчинення правопорушення.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки постанова в справі про адміністративне правопорушення серія ВК № 196807 від 30.01.2012 року оформлена із порушенням вимог Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 червня 2009 року № 242, зважаючи на те, що відповідачем не представлено достатньо належних доказів про вчинення позивачем адміністративного правопорушення в той час, коли відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, слід скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВК № 196807 від 30 січня 2012 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 70, 71, 72, 128, 159-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст. 33, 122, 254, 258, 280, 283, 284, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України в Рівненській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ВК № 196807 від 30 січня 2012 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_4