Справа № 2а-5148/10/1770
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2011-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-5148/10/1770

08 серпня 2011 року 12год. 40хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Кривчук К.І., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

представник позивача: ОСОБА_1,

представник відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
до Млинівської міжрайонної державної податкової інспекції
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Млинівської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.10.2010р. №/3 про визначення податкового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 171011,54грн. та податкового повідомлення-рішення від 21.10.2010р. №/3 про визначення податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 399766,50грн. (264131,00грн. - основний платіж, 135635,50грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі акта документальної планової виїзної перевірки від 22.04.2010р. №122/1750/НОМЕР_1 у звязку висновками працівників податкового органу про перевищення позивачем у I кв. 2008 року граничного обсягу виручки. Позивач вважає ці висновки податкового органу необґрунтованими й відповідно оспорювані податкові повідомлення-рішення - протиправними.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та пояснила суду, що висновки, викладені в акті перевірки від 22.04.2010р. №122/1750/НОМЕР_1, не ґрунтуються на достовірних, обєктивних та належним чином встановлених і відображених у акті даних, а лише на особистих внутрішніх переконаннях осіб, що проводили перевірку. Визначаючи суму виручки, одержаної позивачем в результаті виконання договорів-доручень на заготівлю худоби, інспектори не врахували вимог ч.5 п.1 Указу Президента України від 03.07.1998р. №727/98 Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва, ст.ст.1000, 1002, 1011, 1013 Цивільного кодексу України. З аналізу цих норм вбачається, що обсяг виручки фізичної особи субєкта підприємницької діяльності, який є платником єдиного податку та здійснює діяльність згідно з договорами доручення та виступає у цих договорах як повірений, складається із сум винагороди, отримуваної за надання послуг за вказаними договорами. Проте податковим органом помилково до обсягу отриманої позивачем виручки включено суми, що не були виручкою підприємця та йому не належали. Крім того, відповідачем не враховано факт подання ТОВ «Компанія «Зевс ЛТД» до Дубенської ОДПІ уточненого податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку. Згідно з цим розрахунком було уточнено суму виплаченого фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 доходу у I кв. 2008 року (8432,94грн. замість попередньо відображених у податковій звітності 600173,40грн.). Оскільки збільшення суми виручки є порушенням вимог вищенаведеного законодавства, то донарахування податку з доходів фізичних осіб та податку на додану вартість є безпідставним. Зауважила, що, навіть беручи до уваги позицію податкового органу щодо включення до сум виручки усіх коштів, які надійшли на банківський рахунок або в касу субєкта господарювання, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, позивачем формально на банківський рахунок та в касу було отримано у 2008 році 260705,47грн., у 2009 році 211388,69грн. Таким чином, висновки Дубенської ОДПІ щодо перевищення обсягу виручки є безпідставними, а нарахування податкових зобовязань з податку з доходів фізичних осіб та з податку на додану вартість є протиправним. Просила позов задовольнити, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.10.2010р. №/3 та від 21.10.2010р. №/3.

Млинівська міжрайонна державна податкова інспекція позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях.

У судовому засіданні представник відповідача пояснила суду, що Млинівською МДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_3 за період з 01.08.2007р. по 31.12.2009р. За наслідками перевірки складено акт від 22.04.2010р. №122/1750/НОМЕР_1, на підставі якого та за наслідками адміністративного оскарження податковим органом прийняті оспорювані податкові повідомлення-рішення. У ході перевірки встановлено, що у періоді, який підлягав перевірці, позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності та у I кв. 2008 року отримав виручку у розмірі 699444,90грн., що на 665179,18грн. більше, ніж відображено ним у звіті, та перевищує законодавчо встановлений граничний обсяг виручки для платників єдиного податку, який становить 500 тис. гривень. Вказане перевищення виникло у звязку з тим, що позивач у виручку від реалізації послуг включив не всю суму коштів, фактично отриманих на розрахункові рахунки та в касу, а лише суму отриманої винагороди, що і відобразив у звіті платника єдиного податку, поданого до Млинівської МДПІ. Відтак, податковим органом правомірно було визначено позивачу податкове зобовязання з податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності та податку на додану вартість за II-IV кв. 2008 року та 2009 рік, оскільки з II кварталу 2008 року ОСОБА_3 повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності й зареєструватися платником податку на додану вартість. Дохід фізичної особи підприємця ОСОБА_3 у II-IV кв. 2008 року становить 683707,32грн., що на 568046,21грн. більше, ніж відображено у звіті, дохід позивача у 2009 році становить 901081,91грн., що на 526118,91грн. більше, ніж ним задекларовано. У звязку з цим, підприємцю ОСОБА_3 правомірно донараховано 171011,54грн. податку з доходів фізичних осіб та 399766,50грн. податку на додану вартість й застосовано відповідні штрафні санкції. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Млинівською міжрайонною державною податковою інспекцією з 29.03.2010р. по 12.04.2010р. проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3 за період з 01.08.2007р. по 31.12.2009р. За наслідками проведеної перевірки складено акт від 22.04.2010р. №122/1750/НОМЕР_1 (т.1 - а.а.с.8-29), згідно з висновками якого проведеною перевіркою встановлено порушення:

- пп.7.1 ст.7, пп.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" №889-ІV від 22.05.2003р., ст.13, абз.«б» п.1 ст.14 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" №13-92 від 26.12.1992р., у результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, на суму 171011,54грн., у тому числі по періодах: за I кв. 2008 року 22437,55грн. (149583*15%), за II-IV кв. 2008 року 64097,56грн. (427317,07*15%), за 2009 рік 84476,43грн. (563176,19*15%);

- пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамивід 21.12.200р. №2181-III, а саме: до Млинівської МДПІ не подані декларації з ПДВ за період з квітня 2008 року по грудень 2009 року;

- пп.2.3.1 п.2.3 ст.2, пп.4.1.1 п.4.1 ст.4, пп.7.2.8 п.7.2 ст.7, п.9.3, п.9.4 ст.9 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97/ВР від 03.04.1997р. (із змінами та доповненнями), у результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 264131,00грн., у тому числі по періодах: травень 2008 року 7728,87грн., червень 2008 року 2575,00грн., липень 2008 року 27192,93грн., серпень 2008 року 7866,62грн., вересень 2008 року 16208,19грн., жовтень 2008 року 25350,34грн., листопад 2008 року 18684,75грн., грудень 2008 року 8344,53грн., січень 2009 року 860,83грн., березень 2009 року 25124,00грн., квітень 2009 року 16393,49грн., травень 2009 року 10453,86грн., червень 2009 року 9601,52грн., липень 2009 року 18326,93грн., серпень 2009 року 9090,11грн., вересень 2009 року 30661,98грн., жовтень 2009 року 4336,24грн., листопад 2009 року 22647,06грн., грудень 2009 року 2684,23грн.

На підставі вказаного акта від 22.04.2010р. №122/1750/НОМЕР_1 Млинівською МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.10.2010р. №/0, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб в загальній сумі 171011,54грн. (за основним платежем 171011,54грн.) та податкове повідомлення-рішення від 21.10.2010р. №/0, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем податок на додану вартість в загальній сумі 399766,50грн. (264131,00грн. за основним платежем, 135635,50грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) (т.1 а.а.с.30-31).

Вказані податкові повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками апеляційного узгодження, оскаржені позивачем в адміністративному порядку. Зокрема, фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 було подано скарги до Млинівської МДПІ, ДПА в Рівненській області та ДПА України.

Рішеннями Млинівської МДПІ про результати розгляду первинної скарги від 09.06.2010р. №1881/17-204, рішенням ДПА у Рівненській області про результати розгляду повторної скарги від 16.08.2010р. №15956/25-16/187 та рішенням ДПА України про результати розгляду повторної скарги від 21.10.2010р. №7059/3/25-0315 скарги позивача залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін (т.1 а.а.с.35-4, 47-54, 59-64).

21.10.2010р. Млинівською МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №/3, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб в загальній сумі 171011,54грн. (за основним платежем 171011,54грн.) та податкове повідомлення-рішення №/3, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем податок на додану вартість в загальній сумі 399766,50грн. (264131,00грн. за основним платежем, 135635,50грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) (т.1 а.а.с.65-66).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець Млинівською міжрайонною державною адміністрацією Рівненської області 01.08.2007р., номер запису про державну реєстрацію 0001326. На податковому обліку в Млинівській МДПІ позивач перебуває з 03.08.2007р. за №3455.

Згідно з реєстраційними даними, видами господарської діяльності суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 є оптова торгівля мясом та мясопродуктами (КВЕД 51.32). Фактично, у період з 01.08.2007р. по 31.12.2009р. позивач здійснював такі види діяльності: виробництво решти виробів, не віднесених до інших угрупувань (закупка та реалізація мяса, худоби (КВЕД 36.63.5), виготовлення бетонних виробів (КВЕД 45.25.1), торгівля будівельними матеріалами (КВЕД 22.40.0).

Фізична особа підприємець ОСОБА_3 в перевіреному періоді перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, був платником єдиного податку.

У ході судового розгляду встановлено, що згідно зі звітами платника єдиного податку фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 задекларовано обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг): за 2008 рік 117192,00 (звіт від 29.01.2009р. №13871), у т.ч. за I кв. 2008 року 34265,72грн. (звіт від 16.04.2008р. №2832); за 2009 рік. 374963,00грн. (звіт від 12.01.2010р. №13179).

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Згідно з пп.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України Про податок з доходів фізичних осіб від 22.05.2003р. N889-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, (далі Закон N889-IV) оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Таким спеціальним законодавством, зокрема, є Указ Президента України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва від 03.07.1998р. №727/98 (далі Указ №727/98), яким запроваджено спеціальний режим оподаткування, обліку та звітності, спрямований на підтримку субєктів малого підприємництва.

Положеннями статті 1 Указу №727/98 передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується, у тому числі, для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їхніх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Отже, реалізація права субєкта малого підприємництва на запровадження спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності залежить від виконання останнім установлених указом вимог.

При цьому, єдиний податок сплачується виключно з доходів, одержаних фізичною особою субєктом підприємницької діяльності з додержанням вимог Указу №727/98, зокрема, якщо виручка платника єдиного податку за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Водночас, порушення умов запровадження спрощеної системи оподаткування, визначених статтею 1 Указу №727/98, у тому числі перевищення граничного обсягу виручки за рік, є юридичним фактом, який виключає можливість застосування до субєкта малого підприємництва правил оподаткування, передбачених для платників єдиного податку.

Відповідно до статті 2 Указу №727/98 фізична особа, зареєстрована як платник єдиного податку, сплачує такий податок за ставкою, встановленою місцевими радами за місцем державної реєстрації платника, залежно від виду його діяльності. При цьому, лише за умов додержання приписів зазначеного Указу, доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладаються єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника податку та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобовязань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сімї, які беруть участь у підприємницькій діяльності.

Зважаючи на викладене, несплата податку з доходів фізичних осіб, як це передбачено для платників єдиного податку, можлива лише в разі дотримання субєктом малого підприємництва умов перебування на спрощеній системі оподаткування. Зазначене стосується також і відповідності граничного обсягу виручки платника єдиного податку розмірам, визначеним Указом.

Згідно зі статтею 5 Указу №727/98 в разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Відповідно до п.1 Указу №727/98 виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Таким чином, суд погоджується з висновком Млинівської ОДПІ про те, що усі кошти, отримані фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 у перевіреному періоді на розрахункові рахунки та в касу, є виручкою у розумінні Указу №727/98 та повинні враховуватися при визначенні встановленого граничного обсягу виручки для платника єдиного податку, а у разі перевищення такого граничного обсягу у позивача виникає обовязок перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності й зареєструватися платником податку на додану вартість за умови перевищення сукупно загагальною сумою від здійснення операцій з поставки товарів (робіт, послуг) протягом останніх дванадцяти календарних місяців 300 тис. гривень (без урахування податку на додану вартість).

Поряд з цим, у ході судового розгляду не знайшли підтвердження факти отримання позивачем коштів на розрахункові рахунки та в касу у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений - 500 тис. гривень.

Як вбачається з акта перевірки від 22.04.2010р. №122/1750/НОМЕР_1, підставою для визначення фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 податкових зобовязань з податку з доходів фізичних осіб та податку на додану вартість став висновок податкового органу про перевищення підприємцем граничного обсягу виручки у перевіреному періоді, який зроблено на підставі аналізу господарських операцій останнього з ТзОВ «Сосна», ТзОВ «Компанія «Зевс ЛТД», СГ ТзОВ «Ідна», ПП «Рачинмясопром», СВК «Нове життя» та Районним територіальним центром по обслуговуванню пенсіонерів.

Дійсно, у періоді, що підлягав перевірці податковим органом, субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_3 здійснював заготівлю худоби на виконання наступних договорів:

- договору-доручення на заготівлю худоби від товаровиробників усіх форм власності від 02.01.2008р. №26, укладеного з ТзОВ Компанія Зевс ЛТД(т1. а.с.182);

- договору-доручення на заготівлю худоби від товаровиробників усіх форм власності від 05.06.2008р. №10/06/08 (т.1 164);

- договору-доручення на заготівлю худоби від товаровиробників усіх форм власності від 02.01.2009р. №41, укладеного з ТзОВ Компанія Зевс ЛТД(т1. а.с.181);

- договору-доручення на заготівлю худоби від товаровиробників усіх форм власності від 17.04.2009р. №06/04/09, укладеного з ТзОВ Сосна(т.1 а.с.165).

Крім того, позивач надавав послуги з оренди автомобільного транспорту згідно з договором надання послуг від 01.08.2007р., укладеного з СГ ТзОВ «Ідна» (т.1 а.с.183), а також здійснював на підставі усних договорів реалізацію товарів (плит та стовпчиків парканних, кормових добавок, бетонних виробів тощо) ПП «Рачинмясопром», СВК «Нове життя» та Районному територіальному центру по обслуговуванню пенсіонерів.

У ході судового розгляду судом було досліджено докази, що надавалися позивачем та Млинівською МДПІ, а також були витребувані від ТзОВ «Компанія «Зевс ЛТД»: акти здачі-прийняття робіт, складені позивачем та ТзОВ «Компанія «Зевс ЛТД» (т.1 а.а.с.73-91), банківські виписки фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (т.1 а.а.с.132-136), видаткові касові ордери ТзОВ «Сосна» (т.1 а.а.с.153-163), звіти про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, складених ОСОБА_3 для ТзОВ «Сосна» (т.1 а.а.с.166-180), видаткові касові ордери ТзОВ «Компанія «Зевс ЛТД» (т.2 а.а.с.26-56), витяг з касової книги ТзОВ «Компанія «Зевс ЛТД» (т.2 а.а.с.57-136).

З досліджених доказів вбачається, що фізична особа підприємець ОСОБА_3 у перевіреному періоді від зазначених у акті перевірки контрагентів отримав наступні кошти:

- від ТзОВ «Компанія «Зевс ЛТД» отримано в касу упродовж 2008-2009 років 135238,89грн., з них: у 2008 році 11092,54грн. (у т.ч. у I кв. 2008 року 8432,24грн.), у 2009 році - 124146,35грн.;

- від ТзОВ «Сосна» отримано в касу упродовж 2008-2009 років 290949,62грн., з них: у 2008 році 225059,70грн. (у т.ч. у I кв. 2008 року 0,00грн.), у 2009 році 65929,92грн.;

- від Районного територіального центру обслуговування отримано на банківський рахунок упродовж 2008 року 11250,00грн., у т.ч. у I кв. 2008 року 0,00грн.;

- від ПП «Рачинмясопром» отримано на банківський рахунок упродовж 2008-2009 років 29350,00грн., з них: у 2008 році 13300,00грн. (у т.ч. у I кв. 2008 року 0,00грн.), у 2009 році 160050,00грн.;

- від СВК «Нове життя» у 2009 році отримано 5248,00грн.

Надходження коштів на розрахунковий рахунок або в касу позивача від СГ ТзОВ «Ідна» в судовому засіданні не встановлено.

Отже, у ході судового розгляду підтверджено надходження на розрахункові рахунки та в касу позивача від обумовлених контрагентів коштів у загальних сумах:

- у 2008 році 260705,47грн., з них: у I кв. 8432,24грн., у II кв. - 15450,82грн., у III кв. - 159582,24грн., у IV кв. - 77240,17грн;

- у 2009 році 211388,69грн., з них: у I кв. 5166,24грн., у II кв. - 68970,07грн., у III кв. - 7852,00грн., у IV кв. - 129400,38грн.

Вказані суми задекларовані фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 у звітах платника єдиного податку за відповідні періоди.

Таким чином, фактів перевищення позивачем граничного обсягу виручки у перевіреному періоді судом не встановлено, а відтак обовязок перейти з II кв. 2008 року на загальну систему оподаткування, обліку й звітності у підприємця відсутній, відповідно у податкового органу відсутні підстави для донарахування позивачу податку з доходів фізичних осіб у сумі 171011,54грн., податку на додану вартість у сумі 264131,00грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій за платежем податок на додану вартість7 у сумі 135635,50грн.

Що ж стосується посилань представника відповідача на досліджені в судовому засіданні звіти про виконані роботи по заготівлі великої рогатої худоби ТзОВ «Сосна» (т.1 а.а.с.127-128) та звіт по худобі ОСОБА_3 (т.1 а.а.с.129-131), то суд не бере їх до уваги, оскільки ці документи не є документами первинного бухгалтерського обліку у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999р. №996-XIV та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. N88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за N168/704.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем не надано суду достатніх беззаперечних доказів щодо обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, не доведено правомірності оспорюваних податкових повідомлень-рішень, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Млинівської міжрайонної державної податкової інспекції від 21.10.2010р. №/3, від 21.10.2010р. №/3.

Присудити на користь позивача фізичної особа-підприємця ОСОБА_3 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3,40грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дудар О.М.