Справа № 2а/1770/513/2012
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2012-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/513/2012

24 лютого 2012 року 13год. 25хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В. В. за участю секретаря судового засідання Маньковського Д.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідача: представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4 особа-підприємець ОСОБА_5
до Кузнецовська об'єднана державна податкова інспекція в Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 особа-підприємець ОСОБА_5 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Кузнецовської обєднаної державної податкової інспекції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми "Р" від 20 жовтня 2011 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятими відповідачем на підставі акту перевірки № 1047//17 від 04.10.2011 року, позивачу за неподання податкової декларації з податку на додану вартість за період з вересня 2010 року по березень 2011 року та заниження суми податкових зобов'язань по податку на додану вартість на 441399 грн. збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість по вітчизняних товарах на суму 506926,00 грн. з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій (податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1), а також за заниження суми оподаткованого доходу за період з 30.07.2009 року по 31.12.2010 року на суму 177991,10 грн. збільшено суму грошового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб, що є субєктом підприємницької діяльності на суму 177991,10 грн. (податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2).

Зазначає, що виручки понад 500 тис. грн., в період перебування підприємця на єдиному податку допущено не було. Вказує на неправомірність висновку податкового органу щодо такого перевищення з підстав неправильного відображення в акті перевірки № 1047//17 від 04.10.2011 року суті господарських операцій з придбання, поставки товарів та отримання поворотної фінансової допомоги в періоді, що перевірявся.

На думку позивача до нього неправомірно застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 1700,00 грн. за неподання податкової декларації з податку на додану вартість за період з жовтня 2010 року-по червень 2011 року, оскільки позивач не подавав до органу податкової служби заяву про реєстрацію платником відповідного податку.

Відтак, донарахування відповідачем прибуткового податку на доходи від підприємницької діяльності в сумі 177991,10 грн. та податку на додану вартість в сумі 506927,00 грн., з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій за період 2009-2011 року вважає неправомірним та на цій підставі просить скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції в судовому засіданні надав пояснення, які повністю співпадають з позицією, викладеною в поданих письмових запереченнях, а зокрема пояснив, що в результаті проведеної документальної планової перевірки податковим органом встановлено факт отримання у 2009 році фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 виручки від Старорафалівського СТ в сумі 48514 грн. від виду підприємницької діяльності, який в свідоцтво платника єдиного податку не внесений, а саме гуртова торгівля, тому оподатковується на загальних підставах. Чистий дохід від здійснення іншого виду діяльності (не зазначених в свідоцтві платника єдиного податку) становить 36385,5 грн. (48514,0012128,5).Податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності від здійснення іншого виду діяльності (не зазначених в свідоцтві платника єдиного податку) за період з 30.07.2009р. по 31.12.2009р. становить 5457,83грн. (36385,5х15%). При перевірці виручка від реалізації за 2010 рік визначена на підставі даних, зазначених у відповіді на запит № 4175 від 18.08.2011року, яка надана КП "Володимирецьким КГХ" 23.09.2011 року за №59; довідки про зустрічну перевірку взаєморозрахунків ФОП ОСОБА_6А та ФОП ОСОБА_7В від 14.04.2011 року а також матеріалів планової документальної перевірки КП "Володимирецький КГХ" (акт №965/23-01764610 від 05.09.2011 року з відповідними додатками).

За результатами перевірки встановлено заниження ФОП ОСОБА_5В виручки отриманої від здійснення підприємницької діяльності за 2010 рік в сумі 2033629,06 грн., а саме:

- в сумі 22737,27 грн. отриманої попередньою оплатою за товар, яка в обліку КП "Володимирецький КГХ" відображена в частині наданої фінансової допомоги;

- на суму 448831,16 грн., на суму 447764,48 грн. та 576786,42 грн. отриманої фінансової допомоги від КП "Володимирецький КГХ" , яка зарахована підприємством як оплата за товар, поставлений ОСОБА_5В;

- на суму 20399,58 грн., на суму 52483,09 грн. та 287947,06 грн. поставленого товару КП "Володимирецьким КГХ", розрахунки за які проведені отриманням від останнього товарно-матеріальних цінностей , що в обліку КП "Володимирецький КГХ" відображено проводками Дт 631-Кт 631;

- на суму 176680 грн. проведених розрахунків в готівковій формі за поставлені ФОП ОСОБА_6 гриби лисички в липні 2010 року.

Документальною перевіркою встановлено, що обсяг виручки від реалізації платника податку ОСОБА_7В за період з 01.01.2010р. по 30.09.2010 р. становить 1297917,52 грн. Таким чином, в порушення абз. 1 ст. 1 Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва" встановлено перевищення обсягу граничного розміру виручки від реалізації продукції (товарів, послуг) на суму понад 500 000 грн. Сума перевищення повинна оподатковуватись відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.92 р. № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" та Інструкцією Про прибутковий податок з громадян, затвердженою наказом ГДПІ від 21.04.93 р. № 12 із змінами та доповненнями. ФОП ОСОБА_5 повинна перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу), тобто з 01.10.2011 року.

Кузнецовська ОДПІ зазначає, що документи, які посвідчують валові витрати, для перевірки не надавались. Відповідно до абз.2 ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" із змінами та доповненнями, якщо витрати не можуть бути підтвердженими документально, то вони враховуються за нормами, затвердженими ДПА України згідно додатку № 6 до інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженою наказом ГДПІ від 21.04.1993р. № 12 із змінами та доповненнями - для гуртової торгівлі норма витрат (у відсотках до суми валового доходу) становить 25 %. Оподатковуваний дохід ФОН ОСОБА_5В за період з 01.07. по 30.09.2010 року становить 598438,14грн (1297917,52 - 500000,00 - 199479,38) за період з 01.10.2010року по 31.12.200 року становить 551783,65 грн. (735711,54 - 183927,89). Декларація про доходи за 2010 рік підприємцем не подавалася, дохід в сумі 1150221,79 грн. не задекларовано, чим порушено абз.1 л.4ст, 14 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.92 р. № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" із змінами і доповненнями.

Таким чином, на думку відповідача, приватним підприємцем ОСОБА_5 в порушення абз."а" п.19.1 ст.19, пп.9.12,1 п.9.12 ст.9, пп.7.1 ст.7 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", ст.13, абз.б п.1 ст.14 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.92 р. № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян", абз.6 п.6 ст. 128 Господарського кодексу України №436-ІV від 16.01.2003 р. із змінами та доповненнями, не оподатковано суму чистого доходу, отриманого в 2010 році в розмірі 1 150 221,79 грн.

За результатами проведеної перевірки позивачу донараховано податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2010 рік в сумі 172533,27грн.

Крім того, відповідач вказав, що згідно даних перевірки в період з 01.10.2010 року по 31.03.2011 року ФОП ОСОБА_5 було поставлено товарно-матеріальних цінностей для КП "Володимирецький КГХ" на загальну суму 2206991 грн., в порушення вимог пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.97 року із змінами та доповненнями та пп. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року із змінами і доповненнями позивачем занижено суму податкових зобовязань по податку на додану вартість на суму 441399 грн.

Також зазначає, що позивачем в порушення абз. "а" ст.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ (із змінами та доповненнями) не була подана податкова декларація з податку на додану вартість за вересень грудень 2010 року та січень березень 2011 року, в зв'язку з чим застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1530,00 грн.

Відповідач вважає правомірним донарахування позивачу податкового зобов'язання та застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій, а відтак в задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 14.09.2011 року по 27.09.2011 року Кузнецовською обєднаною державною податковою інспекцією в Рівненській області було проведено документальну планову перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, за період з 30.07.2009 року по 30.06.2011 року, за результатами якої було складено Акт № 1047//17 від 04.10.2011 року (далі за текстом Акт перевірки; копія а.с.26-94).

З Акту перевірки, а саме його розділу "Висновки" вбачається, що перевіркою встановлено порушення фізичною особою підприємцем ОСОБА_5, зокрема:

абз. "а" п.19.1 ст. І9, пп. 9.12,1 п. 9.12 ст. 9, пп.7,1 ст.7 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", ст.13, абз.б п.1 ст.14 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.92 р. № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян", абз.6 п.6 ст. 128 Господарського кодексу України, а саме заниження суми оподаткованого доходу за період з 30 липня по 31 грудня 2009 року на 36385,5 грн., за 2010 рік на 1150221,79 грн. та донараховано податок з доходів фізичних осіб, що є суб'єктом підприємницької діяльності за період з 30.07. по 31.12.2009року в сумі 5457,83рн, за 2010 рік в сумі 172533,27 грн.;

-пп. 7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", а саме занижено суму податкових зобов'язань по податку на додану вартість на 441399 грн., в тому числі жовтень 2010 року 95356 грн.; листопад 2010 року - 72768 грн.; грудень 2010 року 87184 грн.; січень 2011 року 88756 грн.; лютий 2011 року 48904 грн.; березень 2011 року 48431 грн.

- абз. "а" пп.4.1.4 п. 4.1 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", а саме неподання податкових декларацій по ПДВ за вересень-грудень 2010 року та січень - березень 2011 року.

Не погодившись з результатами перевірки, зафіксованими в Акті, позивач на імя Кузнецовської ОДПІ подав заперечення до Акту (копія а.с. 55-56), на які остання листом від 20.10.2011 року (копія а.с.58-72) надала відповідь, в якій зазначає, що підстав вважати висновки, викладені в Акті перевірки, щодо встановленого позивачем порушення, такими, що не відповідають чинному законодавству, немає, а доводи позивача, викладені в запереченнях до Акту перевірки, вважає необґрунтованими.

За наслідками здійсненої перевірки та на підставі Акту перевірки Володимирецьким відділенням Кузнецовської ОДПІ були прийняті податкові повідомлення-рішення форми "Р":

- від 20 жовтня 2011 року № НОМЕР_1, яким для ФОП ОСОБА_5 визначено суму податкового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" всього 506927,00 грн., у тому числі за основним платежем 441399,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 65528,00 грн. (копія а.с.132);

- від 20 жовтня 2011 року № НОМЕР_2, яким для ФОП ОСОБА_5 визначено суму податкового зобов'язання за платежем "податок з доходів фізичних осіб, що є субєктом підприємницької діяльності" всього на суму 177991,10 грн., у тому числі за основним платежем 177991,10 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 0,00 грн. (копія а.с.7).

21.12.2011 року рішенням Володимирецького відділення Кузнецовської ОДПІ (вих. № 6564/17-158) було внесено зміни в податкове повідомлення-рішення форми "Р" № НОМЕР_1 від 20.10.2011 року, яким зменшено суму штрафної (фінансової) санкції і визначено її в розмірі 65358,00 грн. (копія а.с.144).

Як вбачається з матеріалів справи, обумовлені податкові повідомлення-рішення позивачем були оскаржені в адміністративному порядку, рішенням ДПС України від 20.01.2012 року вих. № 3143/2/10-2315 (копія а.с.9-17) скарги залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення 20 жовтня 2011 року № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 (з урахуванням змін від 21.12.2011 року № 6564/17-158) та рішення ДПА у Рівненській області від 23.12.2011 року № 25482/25-16/534 про результати розгляду скарги без змін.

Відповідно до Акту перевірки, в періоді, що перевірявся ФОП ОСОБА_5 здійснювала такі види господарської діяльності: гуртова та роздрібна торгівля, заготівля ягід, грибів та іншої с/г продукції. З 06.08.2009 року по 30.06.2011 року підприємець перебувала на спрощеній системі оподаткування, відповідно до свідоцтв про сплату єдиного податку від 06.08.2009 року, від 01.01.2010 року та від 01.01.2011 року (копії а.с.22-24).

Проте, суд не погоджується з висновком податкового органу щодо отримання позивачем виручки від Старорафалівського СТ в сумі 48514 грн., від виду підприємницької діяльності, який в свідоцтво платника єдиного податку не внесений, а саме "гуртова торгівля". Як свідчать матеріали справи, перевіряючими податкового органу не було належним чином досліджено сутність господарської операції, що мала місце у 2009 році між ФОП ОСОБА_5 та Старорафалівським споживчим товариством. Як вбачається з листа Старорафалівського СТ вих. №34 від 06.02.2012 року (а.с. 83) та долучених до матеріалів справи копій первинних документів (копії накладних на поставку товару №2809 від 15.09.2009 року на суму 21392,00 грн. (а.с.84) та №3682 від 16.09.2009 року на суму 21315,00 грн. (а.с.85) в даному випадку мав місце факт отримання позивачем товарів на загальну суму 48514,00 грн., а не виручки, як зазначено в Акті перевірки. Відтак висновок податкового органу щодо отримання позивачем виручки в 2009 році в сумі 48514 грн. є безпідставним та таким, що не підтверджений первинними документами. Під час перевірки перевіряючими не було досліджено та в судовому представниками відповідача не долучено жодного документу, який підтверджував би факт отримання зазначеної вище суми коштів на рахунок або в касу ФОП ОСОБА_5

Крім того, в період перебування на спрощеній системі оподаткування позивачем сплачувався єдиний податок в сумі 200 грн. щомісяця, що відповідачем не оспорюється.

Суд також не погоджується з висновком податкового органу щодо необхідності оподаткування на загальних підставах сум, які субєкт господарювання отримав не від виду діяльності, що визначена у свідоцтві про сплату єдиного податку з огляду на таке.

Згідно з Указом Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" № 727/98 від 03.07.1998р. (із змінами та доповненнями) фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, при додержанні ними умов, визначених статтею 1 цього Указу (у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн.), мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів від здійснення такої підприємницької діяльності за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку у розмірі, встановленому місцевою радою, залежно від виду підприємницької діяльності за місцем реєстрації такої особи. Ставка єдиного податку, що підлягала обовязковій сплаті підприємцем за періоди, що охоплені перевіркою, визначена на підставі ст.2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (із змінами та доповненнями). Відповідно до статті 2 Указу Президента №727/98 від 03.07.1998р., дохід отриманий від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включається до складу сукупного оподаткованого доходу за підсумками звітного року такого платника, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань платника єдиного податку. Згідно з абзацом третім пункту 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (далі - Указ) у разі, коли фізична особа - суб'єкт малого підприємництва здійснює кілька видів підприємницької діяльності, для яких установлено різні ставки єдиного податку, нею придбавається одне свідоцтво і сплачується єдиний податок, що не перевищує встановленої максимальної ставки. Відповідно до абзацу восьмого пункту 2 Указу доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності. Порядок переходу суб'єкта малого підприємництва на спрощену систему оподаткування врегульовано пунктом 4 Указу. Згідно з абзацом другим пункту 4 Указу форма та порядок видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку встановлюються Державною податковою адміністрацією України і є єдиними на всій території України. Для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації. Згідно з Порядком видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29 жовтня 1999 року N 599 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за N 752/4045, підставою для видачі Свідоцтва є подання суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою письмової заяви згідно з додатком 1 до зазначеного Порядку.

У рядку 2 вказаної заяви зазначається вид (види) діяльності, яким суб'єкт підприємницької діяльності передбачає займатися. Зазначені суб'єктом малого підприємництва види діяльності записуються податковим органом у Свідоцтві про сплату єдиного податку. Слід зауважити, що нормами Указу не передбачено обов'язку суб'єкта малого підприємництва, який бажає перейти на спрощену систему оподаткування, обирати вичерпний перелік видів підприємницької діяльності, якими він планує займатися. Натомість про наявність такого обмеження можна зробити висновок зі змісту підзаконного нормативного акта, яким є Порядок видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку.

Разом із тим, обмеження у застосуванні спрощеної системи щодо деяких видів підприємницької діяльності встановлені Законом України від 25 березня 2005 року N 2505-IV "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України". Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень цього Закону з 1 липня 2005 року до прийняття Закону України "Про спрощену систему оподаткування" Указ Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" застосовується з урахуванням таких особливостей. Спрощена система оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва не поширюється на:

- суб'єктів підприємницької діяльності, які провадять діяльність у сфері грального бізнесу (в тому числі діяльність, пов'язану із влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (у тому числі державних) та розіграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі), здійснюють обмін іноземної валюти;

- суб'єктів підприємницької діяльності, які є виробниками підакцизних товарів, здійснюють господарську діяльність, пов'язану з експортом, імпортом та оптовим продажем підакцизних товарів, оптовим та роздрібним продажем підакцизних пально-мастильних матеріалів;

- суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють: видобуток та виробництво дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення; оптову, роздрібну торгівлю промисловими виробами з дорогоцінних металів, що підлягають ліцензуванню відповідно до Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності".

Інших обмежень щодо видів підприємницької діяльності, під час здійснення яких може застосовуватися спрощена система оподаткування, чинне законодавство не містить. При цьому додаткові обмеження не можуть встановлюватися підзаконними нормативними актами, зокрема Порядком видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку. У свою чергу, вичерпний перелік умов, дотримання яких є необхідним для застосування спрощеної системи оподаткування, встановлені пунктом 1 Указу. Ці умови не обмежують суб'єкта малого підприємництва у виборі здійснюваних ним видів діяльності лише тими, що зазначені у свідоцтві про сплату єдиного податку чи в будь-якому іншому документі.

Отже, суб'єкт малого підприємництва має право займатися будь-якими видами підприємницької діяльності, за винятком тих, що не можуть здійснюватися з використанням спрощеної системи оподаткування в силу прямої законодавчої заборони. За таких обставин режим оподаткування єдиним податком поширюється на всі доходи суб'єкта малого підприємництва, що обрав спрощену систему оподаткування, незалежно від видів підприємницької діяльності, від яких ці доходи одержані. Наявність певного рядка в заяві суб'єкта малого підприємництва про видачу свідоцтва про сплату єдиного податку та зміст самого свідоцтва не можуть слугувати такими обмеженнями, оскільки відповідно до статті 1 Закону України "Про систему оподаткування" механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) не може встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування. Ураховуючи наведене, норми Указу поширюються на всі доходи суб'єкта спрощеної системи оподаткування, отримані ним як виручка від реалізації товарів, робіт, послуг у межах усіх видів здійснюваної ним підприємницької діяльності. Аналогічної позиції висвітлена Вищим адміністративним судом в листі від 28.09.2009р. №1275/10/13-09).

Щодо отримання позивачем виручки у 2010 році, то суд зазначає наступне.

Критичній оцінці підлягають висновки перевіряючих податкового органу щодо отримання ФОП ОСОБА_5 суми виручки в розмірі 176680 грн. за поставлений товар (гриби-лисички) ФОП ОСОБА_6 в липні 2010 року.

Відповідно до абз. 5 ст. 1 Указу Президента України Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва № 746/99 від 28.06.1999р. чинного в період дії спірних правовідносин, виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

В ході судового розгляду справи судом досліджені документи, які спростовують висновки податкового органу. Відповідачем не надано документів, які підтверджують факт отримання вказаної суми виручки на рахунок або в касу позивача. Крім того, листи від вказаних в акті перевірки постачальників даного виду товару №3 від 12.01.2012 року (ДЛГП "Звіробій") та №1 від 12.01.2012 року (ПП "Полісся-агропром") спростовують твердження податкового органу, зафіксовані в акті перевірки щодо отримання позивачем товару (грибів-лисичок) в кількості 12620 кг. на загальну суму 96740 грн. для послідуючого продажу ФОП ОСОБА_6 в липні 2010 року.

В акті перевірки та в запереченнях на позовну заяву відповідач вказує на факт заниження ФОП ОСОБА_5 виручки, отриманої від здійснення підприємницької діяльності за 2010 рік в сумі 1 856 949,06, а саме:

- в сумі 22737,27 грн. отриманої попередньою оплатою за товар, яка в обліку КП "Володимирецький КГХ" відображена в частині наданої фінансової допомоги;

- на суму 448831,16 грн., на суму 447764,48 грн. та 576786,42 грн. отриманої фінансової допомоги від КП "Володимирецький КГХ" , яка зарахована підприємством як оплата за товар, поставлений ОСОБА_5В;

- на суму 20399,58 грн., на суму 52483,09 грн. та 287947,06 грн. поставленого товару КП "Володимирецьким КГХ", розрахунки за які проведені отриманням від останнього товарно-матеріальних цінностей , що в обліку КП "Володимирецький КГХ" відображено проводками Дт 631-Кт 631.

Суд не погоджується із твердженням відповідача щодо отриманням ФОП ОСОБА_5 виручки в сумі 1 856 949,06 грн. за 2010 рік з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, вищевказаний висновок перевіряючими зроблено лише на підставі акту перевірки КП "Володимирецький КГХ", в якому відображено ряд бухгалтерських проводок, зроблених головним бухгалтером підприємства без будь-якого погодження із Позивачем. Посадовими особами контролюючого органу не було досліджено первинних документів та не встановлено суті господарських операцій, які мали місце.

Відповідно до пункту 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України №984 від 22.12.2010 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 року за №34/18772, факти виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. Форма і зміст акту перевірки, що був складений відповідачем, в ході перевірки позивача, свідчить про порушення посадовими особами вимог вказаного Порядку, оскільки в акті, в якості встановленого перевіркою факту, наведені твердження, які не підтверджені документально.

Як вбачається з листа-відповіді КП "Володимирецький КГХ" № 313 від 21.11.2011 року (а.с.220), останнє жодних поставок товарів для позивача не здійснювало, а висновок про зворотне податковим органом було зроблено лише на підставі бухгалтерських проводок головного бухгалтера контрагента, а не первинних документів.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту поставки з боку КП "Володимирецький КГХ" товарів для ФОП ОСОБА_5, таких доказів відповідачем не надано і в судовому засіданні, що в свою чергу спростовує твердження податкового органу, зазначеного в Акті перевірки щодо зустрічного зарахування заборгованості по поставлених товарах на загальну суму 360029,73 грн. помилково відображеного головним бухгалтером КП "Володимирецький КГХ" в бухгалтерському обліку (проводки Дт 631 Кт. 361.) В акті перевірки також не вказано реквізити жодного первинного документу, який свідчив би про поставку товарів для ФОП ОСОБА_5 Крім того, акт перевірки не містить посилань на будь-які документи, які підтверджують факт надання позивачем згоди на проведення таких розрахунків.

Отже, суд критично оцінює висновок податкового органу щодо взаємозарахування коштів наданої поворотної фінансової допомоги в рахунок погашення боргу за поставлені товари з причин його недоведеності та відсутності будь-яких документів, які б вказували на надані позивачем погодження на проведення подібних зарахувань в обліку КП "Володимирецький КГХ".

Помилковість тверджень податкового органу зазначену в Акті перевірки щодо зарахування коштів наданої поворотної фінансової в рахунок заборгованості за поставлений товар помилково відображеної головним бухгалтером КП "Володимирецький КГХ" в бухгалтерському обліку проводками Дт631 Кт685 також підтверджується наступними документами, наявними в матеріалах справи: лист позивача від 18.04.2011 року директору КП "Володимирецький КГХ" (копія а.с. 209), лист-відповідь КП "Володимирецький КГХ" № 41 від 22.04.2011 року (копія а.с. 210), договір доручення № 1 від 25.04.2011 року (копія а.с.211), лист ФОП ОСОБА_5 до ПП ОСОБА_8 від 03.05.2011 року щодо здійснення в порядку передоручення пошуку та придбання автомобіля та напівпричепа (копія а.с.212), лист-відповідь ПП ОСОБА_8 від 10.05.2011 року про відмову (копія а.с.213), лист ФОП ОСОБА_5 до ПП ОСОБА_9 від 11.04.2011 року щодо здійснення в порядку передоручення пошуку та придбання автомобіля та напівпричепа (копія а.с.214), лист-відповідь ПП ОСОБА_9 від 20.05.2011 року про відмову (копія а.с.215), лист ФОП ОСОБА_5 до ПП ОСОБА_10 від 23.05.2011 року щодо здійснення в порядку передоручення пошуку та придбання автомобіля та напівпричепа (копія а.с.216), договір передоручення № 1 від 06.06.2011 року, укладений між позивачем та ПП ОСОБА_10 щодо передоручення (копія а.с.217), квитанція до прибуткового касового ордеру від 06.06.2011 року про прийняття ПП ОСОБА_10 від ПП ОСОБА_5 коштів в сумі 2660953,09 грн. передача коштів у рахунок зобовязань по договору передоручення №1 від 06.06.2011 року (копія а.с.218).

Враховуючи все вищевикладене, обставини, зафіксовані в Акті перевірки щодо зарахування поворотної фінансової допомоги в рахунок поставленого товару, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки згідно договору доручення № 1 від 25.04.2011 року відбулась новація боргу за договорами про надання поворотної фінансової допомоги від 05.01.2010 р. та 01.01.2011 р., а за договором передоручення № 1 від 06.06.2011 року відбулась реальна передача коштів в рахунок виконання доручення, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 06.06.2011 року.

Зважаючи на те, що висновки податкового органу, які стали підставою для висновку про отримання позивачем доходу, сума якого перевищила законодавчо встановлену суму обмеження, а відтак і для висновків про те, що доходи позивача у відповідні періоди підлягають оподаткуванню на загальних підставах, з огляду на втрату права застосовувати спрощену систему оподаткування,є хибними, суд вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 20.10.2011 року № НОМЕР_2, яким визначено податкове зобовязання з податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності для позивача в сумі 177991,10 грн. таким, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Отже, в охопленому перевіркою періоді доходи позивача не перевищили граничного обсягу господарських операцій, що передбачають перехід на загальну систему оподаткування та реєстрацію платником податку на додану вартість, відповідно ним не було порушив абз. 1 ст. 1 Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва" щодо встановленого обсягу граничного розміру виручки від реалізації продукції (товарів, послуг) на суму понад 500 000 грн., і висновок податкового органу щодо переходу позивача з 01.10.2011 року на загальну систему оподаткування, обліку та звітності не відповідає дійсності.

Згідно з п.6. Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва" суб'єкт малого підприємництва фізична особа, який сплачує єдиний податок, серед інших податків і зборів не є платником таких видів податків і зборів (обов'язкових платежів): податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно, податкове повідомлення-рішення від 20 жовтня 2011 року № НОМЕР_1 в частині донарахування податку на додану вартість в сумі 441399,00 грн., та штрафних (фінансових) санкцій 63828,00 грн. є протиправним.

Щодо твердження відповідача про необхідність застосування до позивача штрафу за неподання до податкового органу декларацій з податку на додану вартість в сумі 1530 грн., то відповідно до пп. 17.1.1. п. 17.1 ст.17 Закону №2181-III платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку. Згідно з ч. 1 п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами зобовязаними нараховувати та сплачувати податки, збори, податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Враховуючи зазначене, а також те, що до дати реєстрації платником податку на додану вартість (у тому числі і несвоєчасної реєстрації) особа не має обовязку подання податкової декларації, то штрафні санкції, передбачені пп. 17.1.1. п. 17.1 ст.17 Закону №2181-III та ч. 1 п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України за неподання податкових декларацій з податку на додану вартість субєктом підприємницької діяльності, який не подав до органу податкової служби заяву про реєстрацію платником податку на додану вартість, не застосовуються.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтується його позов. Натомість, відповідач не довів факту отримання позивачем доходу, що перевищує встановленого абз. 1 ст. 1 Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва" граничного розміру виручки від реалізації продукції, за наявності якого виникає обовязок перебувати на загальній системі оподаткування, а отже і не довів наявності передбачених законом підстав для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по справі згідно ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України присуджуються на користь позивача з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення Кузнецовської об'єднаної державної податкової інспекції в Рівненській області форми "Р" від 20 жовтня 2011 року № та №.

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 особа-підприємець ОСОБА_5 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 146,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Щербаков В. В.