Справа № 159/4199/15-а
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4199/15-а
Провадження № 2-а/159/147/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 27 серпня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Логвинюк І. М,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі Волинської обл. справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов»язки начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.08.15 р. звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом, мотивуючи тим, що 31.07.15 р. по пошті він отримав оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил № 0 822/20 509/2015 від 22.07.15 р., якою відповідачем як виконуючий обов»язки (далі в. о.) начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби (далі Волинська митниця) його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 К України та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8 500 грн.. Зазначає, що із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для притягнення його до адмінвідповідальності та накладення адмінстягнення у виді штрафу є те, що, в силу порушень ст. 95 МК України, він порушив строк транзитного перевезення, так як не вивіз в установлений 10 ти денний строк автомобіль марки «Фольксваген Пасат», р. н. LCH Е 217 (далі автомобіль, т/з), що був ним ввезений на митну територію України через митний пост «Доманове» (далі МП «Доманове») 02.06.15 р. (строк вивозу закінчився 12.06.15 р.). Оскаржувана постанова була винесена на підставі протоколу про порушення митних правил № 0 822/20 509/2015, що був щодо нього складений 30.06.15 р. головним інспектором митного поста «Дольськ» Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 (далі інспектор). Зазначає, що з вказаним вище протоколом та оскаржуваною постановою він не погоджується, вважає останню незаконною, необгрунтованою, такою, що підлягає до скасування. Незаконність оскаржуваною постанови, вказує позивач, доводиться наступним. Так, дійсно, 02.06.15 р. ним на митну територію України через МП «Доманове» у митному режимі «транзит» було ввезено вищезазначений автомобіль - кузов № WVWZZZ31ZNЕ102863. При цьому йому було відомо, що термін вивезення автомобіля з митної території України для автотранспорту встановлено 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб. Трапилось так, що він в установлені строки автомобіль з митної території України не вивіз з підстав, незалежних від нього, так як цьому перешкодила поломка т/з і автомобіль експлуатуватись не міг. Поломка т/з полягала у тому, що перестала працювати коробка перемикання передач (КПП) і автомобіль рухатись не міг. З метою усунення неполадок т/з він 04.06.15 р. звернувся до спеціалістів спеціалізованої установи з ремонту т/з філії «Ковель Авто» ПАТ «ОСОБА_3 Авто», де після огляду т/з спеціалістами було визначено, що КПП ремонтові не підлягає і, як наслідок, потребує повної заміни та експлуатуватись не може. Так як йому стало відомо, що він не зможе вивезти автомобіль з митної території України в установлений строк, то 04.06.15 р. засобами факсимільного зв»язу він подав відповідну заяву до митного органу про неможливість вивезення автомобіля за межі митної території України, просив продовжити строк транзиту на автомобіль, що ввіз 02.06.15 р; прийняв зобов»язання по закінченню ремонтних робіт негайно вивезти автомобіль за межі митної території України; надав довідку № 24 від 04.06.15 р., що підтверджувала обставини неможливості вивезення автомобіля (далі довідка). Автомобіль було остаточно відремонтовано 30.06.15 р. і тоді ж він, з метою вивезення із митної території України автомобіля, прибув на МП «Дольськ», через який мав намір вивезти автомобіль. Під час митних формальностей щодо вивозу автомобіля щодо нього було складено вищезазначений протокол, так інспектором було встановлено, що він порушив строки вивозу автомобіля. під час складання протоколу, він надав інспектору усі наявні у нього документи, що підтверджували відсутність у його діях складу адмінпроступку у зв»язку з неможливістю експлуатації т/з з 04.06.15 р. по 30.06.15 р.. Інспектор, отримавши від нього копії довідки, чека про оплату робіт, акта виконаних робіт від 30.06.15 р., на його доводи та заперечення не зважив, склав вищезазначений протокол за ч. 3 ст. 470 МК України. Розгляд справи про адмінправопорушення відбувся 22.07.15 р., за наслідками якого відповідач визнав його винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України і наклав вищевказане адмінстягнення. Вважає, що під час розгляду протоколу та вирішення справи, відповідач не з»ясував не довів обставин, що підтверджували б його винуватість, так як не дав належної оцінки наданим ним доказам; не звернув увагу на зміст ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 10 КУпАП. Зазначає, що у момент виникнення обставин, що перешкоджали йому вчасно вивезти автомобіль з митної території України, він, на виконання вимог ст. 192 МК України, надав належні докази неможливості вивезення автомобіля. Вважає, що строк, в межах якого він не міг вивезти автомобіль, до строків, зазначених у ч. 1 ст. 95 МК України, не повинен включатись, умисних дій на порушення МК України у з його боку не було. Відповідач, розглядаючи справу, на це уваги не звернув, прийшов до хибного висновку про наявність у його діях вищевказаного правопорушення. Просить позов задовольнити, скасувати оскаржувану постанову.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, суду додатково пояснив, що він тривалий час підшуковував необхідну запчастину до автомобіля, тому вивіз автомобіль лише 30.06.15 р.. Під час складання протоколу був присутнім, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належно оповіщений, про причини неявки суду не повідомив, письмового заперечення проти позову до суду не подав.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, зясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно, 30.06.15 р. ОСОБА_3 як головним держінспектором МП «Дольськ» Волинської митниці у присутності позивача було складено щодо останнього вищевказаний протокол про порушення митних правил, у якому зазначено, що під час здійснення митних формальностей відповідно до бази даних, а саме: АСМО «Інспектор 2006», ЄАІС Міндоходів, було встановлено, що 02.06.15 р. на митну територію України через МП «Доманове» Волинської митниці ДФС позивачем у митному режимі «транзит» було ввезено легковий автомобіль марки «Фольксваген Пассат», р. н. LCH Е217 (країна реєстрації РП), кузов № WVWZZZ31ZNЕ102863, та за станом на 30.06.15 р. вказаний т/з не був вивезений та в інший митний режим не заявлений. Позивач письмово пояснив, що він надав усі документи, без зазначення, які саме. У протоколі вказано час та місце розгляду справи по суті. Копію протоколу було надіслано позивачеві для відома 03.07.15 р. за вих. № 03 7026/23 3 955 та було отримано позивачем 13.07.15 р., що стверджується рекомендованим зворотнім поштовим повідомленням № 45 8, наданим суду відповідачем.

У розпорядження відповідача перед розглядом по суті справи про адмінправопорушення було, згідно з актом прийому передачі матеріалів справи про порушення митних правил № 0 822/20 509/2015 06.07.15 р. передано, серед іншого, митну декларацію позивача, копії його заяв та довідок, копію акта виконаних робіт від 30.06.15 р. № ЗА 000 212, службова записка інспектора митниці.

Згідно зі змістом службової записки інспектора від 30.06.15 р., 02.06.15 р. на митну територію України через МП «Доманове» Волинської митниці ДФС позивачем у митному режимі «транзит» було ввезено вищезазначений легковий автомобіль (країна реєстрації РП), та за станом на 30.06.15 р. вказаний т/з не був вивезений та в інший митний режим не заявлений. Термін вивезення автомобіля, з врахуванням положень ч. 1 ст. 95 МК України, 07.06.15 р. перевищено встановлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення автомобіля більше, ніж на 10 діб.

Як слідує з копії митної декларацію позивача від 30.06.15 р., автомобіль було вивезено, дійсно, лише у цю дату.

Позивач, дійсно, 04.06.15 р. факсимільним зв»язком надав у розпорядження митниці відомості про те, що автомобіль у ремонті, просив продовжити термін транзиту до невизначеного часу закінчення ремонтних робіт.

Копіями довідок №№ 24, 29 від, відповідно, 04.06.15 р., 30.06.15 р. виданої філією «Ковель Авто» ПАТ «ОСОБА_3 Авто», стверджується. що, дійсно, 04.06.15 р. позивач зробив замовлення на ремонт автомобіля, що перебуває у ремонті за станом на 30.06.15 р..

Відповідачем за результатами розгляду протоколу про порушення митних правил з додатками, 30.06.15 р. у відсутності належно повідомленого позивача було винесено оскаржувану постанову, згідно з якою позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, відповідальність за що передбачено ч. 3 ст. 470 МК України, а саме, у тому, що під час здійснення митних формальностей відповідно до баз даних, а саме: АСМО «Інспектор 2006», ЄАІС Міндоходів, було встановлено, що 02.06.15 р. на митну територію України через МП «Доманове» Волинської митниці ДФС позивачем як громадянином України у митному режимі «транзит» було ввезено легковий автомобіль марки «Фольксваген Пассат», р. н. LCH Е217, кузов № WVWZZZ31ZNЕ102863, та за станом на 30.06.15 р. вказаний т/з не був вивезений та в інший митний режим заявлений не був. Термін вивезення автомобіля, згідно із ст. 95 МК України закінчився 12.06.15 р.. 04.06.15 р. позивач звернувся на Волинську митницю ДФС із заявою про продовження терміну вивезення автомобіля у зв»язку з ремонтом. При складанні протоколу про порушення митних правил позивачем було надано довідки про те, що автомобіль у ремонті у філії «Ковель Авто». Однак, врахувавши положення ст. 95 МК України, чинного законодавства, те, що доказів того, що т/з потребував ремонту внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, немає; позивач перевищив строк доставки автомобіля до митного органу призначення терміном більше, ніж 10 діб; вчинення порушення митних правил стверджено зібраними у справі доказами, прийшов до висновку про винуватість позивача у порушенні вимог ч. 3 ст. 470 МК України; наклав адмінстягнення у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 8 500 грн..

Таким чином, позивач, 02.06.15 р. ввіз на митну територію України вищезазначений автомобіль. У процесі митного контролю та перевірки у базах даних, 30.06.15 р. було встановлено, що автомобіль було ввезено в Україну у режимі транзит, термін вивезення автомобіля з митної території України закінчився 12.06.15 р.. Позивач перевищив встановлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення автомобіля більш ніж на 10 діб, що було виявлено та зафіксовано на митниці 30.06.15 р.. За порушення митних правил, що передбачене ч. 3 ст. 470 МК України на позивача накладено стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 8 500 грн. за результатами розгляду матеріалів справи про притягнення його до адмінвідповідальності.

Частиною 3 ст. 470 МК України, дійсно, передбачено адміністративну відповідальність громадян за перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортного засобу більше ніж на десять діб в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 грн.. Вказана норма закону є відсилочною.

Як зазначено у ст. 95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення - 10 діб. До вказаного строку, дійсно, не включається, серед іншого, час дії обставин, зазначених у ст. 192 цього Кодексу.

Стаття 192 МК України наводить перелік заходів, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів, до яких, серед іншого, віднесено такий, коли під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення. При цьому допускається вивантаження товарів в іншому місці. Однак, перевізник зобов'язаний, серед іншого, терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події.

Як зазначено у ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, що являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення, серед іншого, товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Отже, позивач перевищив встановлений законом 10 добовий строк доставки автомобіля на митницю, тому в його діях наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, посадова особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед іншого, вирішує питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення складений та оскаржувана постанова винесена уповноваженими на це особами.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Протокол про порушення митних правил відповідає вимогами чинного законодавства.

За змістом ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Так, за змістом ч. 1 ст. 460 МК України, мається особливість відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, що полягає у тому, що вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 470 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Однак, як 04.06.15 р., так і 30.06.15 р позивач надав митниці докази того, що автомобіль зламався та перебуває в ремонті у спеціалізованій організації.

Наведене дає підстави суду сумніватись в тому, що мала місце дія обставини непереборної сили, та що за станом на 12.06.15 р. позивач не мав можливості вивезти автомобіль, про що терміново документально прагнув повідомити митницю.

Так, за змістом п. 4 ч. 1 ст. 4 МК України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України це сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь який спосіб у відповідному напрямку. Однак, позивач не вживав заходів до доставки автомобіля на м/п Ягодин, хоча мав обовязок вивезти автомобіль за межі митної території України, у т. ч. і у випадку поломки автомобіля, тобто, за допомогою інших засобів та пристосувань. Посилання позивача на ту обставину, що для винаймання лавети з метою доставки автомобіля на митницю у нього відсутні кошти, не може бути прийнято судом до уваги.

Згідно з положеннями Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Мінфіну України від 31.05.12 р. № 657. Зареєстрованого в Мінюсті України 02.10.12 р. за N 1 669/21 981, документальним підтвердженням визначається надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт дії обставин непереборної сили. Обставини непереборної сили це надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події. До останнього не належить та обставина, що автомобіль поламався та позивач не знайшов необхідних запчастин і коштів для винаймання лавети.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшло свого ствердження посилання позивача на ту обставину, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем неправомірно не було враховано поломку автомобіля як дію обставини непереборної сили.

По справі встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем правильно встановлено фактичні обставини, надано вірну правову кваліфікацію діям позивача, стягнення накладено у передбаченому законом розмірі. Тому відсутні підстави для визнання оскаржуваної постанови нечинною з моменту її винесення та такою, що підлягає до скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 159 163, 10, 11 КАС України, ст. ст. 7, 9, 245, 251, 252, 268, 272, 276, 278, 280, 256 КУпАП, 458, ч. 1 ст. 531, ст. ст. 466, 192, ч. 3 ст. 470, ст. 95, п. 4 ч. 1 ст. 4 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_4