Справа № К/9991/33742/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"27" серпня 2015 р. м. Київ К/9991/33742/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Швеця В.В.,
при секретарі:Борілло Ю.В.,
за участю позивача, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2011 року, -

встановив:

У грудні 2010 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дій щодо виплати щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни ІІ групи за 2010 рік у розмірі меншому, ніж це визначено статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII), зобов'язання відповідача здійснити йому перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік та стягнення невиплачених коштів в сумі 5192 гривні.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 5 січня 2011 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 січня 2011 року позов задоволено частково. Визнано дії Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації неправомірними. Зобов'язано Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації і Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_5 5192 гривні заборгованості по виплаті разової грошової допомоги як інваліду війни ІІ групи за 2010 рік відповідно до Закону № 3551-XII.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2011 року постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 січня 2011 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_5 подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2011 року та залишити в силі постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 січня 2011 року.

Представником Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат подані письмові заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Судами попередніх інстанцій встановлено, і це відповідає матеріалам справи, що позивач ОСОБА_5 є інвалідом війни ІІ групи і має відповідний статус, визначений Законом № 3551-XII. Позивачеві разова грошова допомога до 5 травня за 2010 рік була виплачена у розмірі 480 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2010 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» від 7 квітня 2010 року № 299.

Згідно зі статтею 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

У відповідності до частини 3 статті 2 зазначеного Закону нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Частиною 5 статті 13 Закону № 3551-XII було передбачено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

У 2010 році правовідносини щодо виплати позивачеві грошової допомоги за 2010 рік, а також розмір цієї виплати регулювалися Законом № 3551-XII.

Згідно частини 1 статті 171 Закону № 3551-XII щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік у розмірі, визначеному статтею 13 Закону № 3551-XII.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації і Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є неналежними відповідачами у справі, оскільки призначення і виплата соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, установлених законодавством, здійснюються органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання їх отримувача.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зі змісту частини 4 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі.

За правилами статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Зобов'язуючи Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації і Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити нарахування і виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік в розмірі 5192 гривні, суд першої інстанції залишив поза увагою вказані вимоги закону, не з'ясував в повній мірі усіх обставин щодо встановлення належного відповідача та не вирішив питання про залучення такого до участі у справі.

Разом з тим, судом першої інстанції безпідставно обрано такий спосіб захисту порушених прав позивача, як стягнення з відповідачів щорічної грошової допомоги в конкретно визначеній грошовій сумі, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на який законодавством покладено повноваження щодо нарахування такої виплати.

Апеляційний суд, дійшовши висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо незалучення до участі у справі належного відповідача, помилково ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову, не врахувавши при цьому вимоги статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду. Пунктом 6 частини 1 цієї статті (чинним на час прийняття апеляційним судом рішення) передбачено, що суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 січня 2011 року та постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2011 року підлягають скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 січня 2011 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2011 року - скасувати, а справу за позовом ОСОБА_5 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: ( ) Штульман І.В.

Судді: ) Олексієнко М.М.

) Швець В.В.