Справа № 127/2871/15-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 серпня 2015 року м. Київ К/800/38605/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Донець О.Є., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року було скасовано постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 червня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №329 від 12 лютого 2015 року "Про проект рішення міської ради "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельних ділянок у власність (оренду)"" в частині схвалення проекту рішення міської ради про скасування рішення Вінницької міської ради №1961 від 26 грудня 2014 року.

Задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Так, в резолютивній частині рішення Конституційного Суду України N 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року зазначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року N 280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Разом з тим, щодо актів індивідуальної дії законом передбачений інший порядок, про що вказав в своєму рішенні Конституційний Суд України. В мотивувальній частині рішення N 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року Конституційний Суд України зазначив, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Аналогічна правова позиція щодо скасування власних актів індивідуальної дії органом місцевого самоврядування висловлена Верховним Судом України в постанові від 24 жовтня 2011 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Київський дослідно-механічний завод".

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланнями на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вказане вище судове рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, яке відповідає судовій практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року.

Касаційну скаргу та додані до неї документи повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Є. Донець