Справа № 2а-4439/10
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2011 р. Справа № 20004/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Васильків А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької обл. від 04.11.2010р. про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Хмельницькому про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання нарахувати і виплатити підвищення до пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької обл. від 04.11.2010р. залишено в порядку ст.100 КАС України без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Хмельницькому про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання нарахувати і виплатити підвищення до пенсії у частині вимог за період з 09.07.2007р. по 30.03.2010р. (а.с.15).

Не погодившись із вказаною ухвалою в частині часткового залишення без розгляду позовних вимог, її оскаржила позивач ОСОБА_1, яка у апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати і відкрити провадження у справі, покликаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного залишення без розгляду частини позовних вимог (а.с.18 і на звороті).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що фактично про порушення своїх прав вона дізналася у вересні 2010 року після отримання листа-відмови пенсійного органу; звернення до відповідача із відповідним листом слід вважати досудовим порядком вирішення спору; також судом не враховані вимоги ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує із змісту оскаржуваної ухвали, підставою для залишення частини заявлених позовних вимог без розгляду в порядку ст.100 КАС України визначено судом ту обставину, що позивачем не заявлено відповідного клопотання про поновлення строку звернення до суду, останнім не наведено поважних причин пропуску вказаного строку, а відтак підстави для поновлення пропущеного строку є відсутніми.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції обґрунтованими і такими, що відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

На момент звернення позивача до суду діяли приписи ст.99 КАС України в редакції Закону України від 07.07.2010р., згідно якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Згідно з ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом (30.09.2010р.), відсутність обґрунтованого клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду із розглядуваним позовом, колегія суддів приходить до висновку про правильність судового рішення щодо залишення без розгляду позовних вимог за період з 09.07.2007р. по 30.03.2010р.

У частині наведених в апеляційній скарзі доводів колегія суддів враховує, що приписи ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» стосуються нарахованих та невиплачених пенсійним органом сум; у розглядуваному випадку спірне підвищення до пенсії не було нараховано відповідачем, а відтак названа норма не може застосовуватися до спірних правовідносин; стосовно строків звернення до суду із вимогами про ненараховані суми підвищення до пенсії, то останні встановлені нормами КАС України.

Також чинним пенсійним законодавством не передбачено порядку досудового врегулювання спору щодо нарахування і виплати підвищення до пенсій дітям війни; із змісту Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та інформаційного листа Міністерства праці та соціальної політики України № 1323/0/039/98-07 від 27.12.2007р. «Щодо порядку виплати дітям війни надбавки до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії» убачається, що виплата підвищення до пенсії дітям війни здійснюється за матеріалами пенсійних справ без подання пенсіонерами додаткових документів.

Таким чином, в судді суду першої інстанції були достатні і належні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі ст.100 КАС України в частині вимог за період з 01.01.2006р. по 29.04.2010р., а тому оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання про те, що суддею суду першої інстанції підставно прийнято рішення про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог через пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин, а оскаржувана ухвала відповідає вимогам ст.ст.99, 100 КАС України.

З огляду на викладене, суддя суду першої інстанції підставно і обґрунтовано прийняв рішення про залишення позовної заяви без розгляду, судова ухвала відповідає нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків останньої, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької обл. від 04.11.2010р. про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 2а-4439/10/2218 залишити без задоволення, а згадану ухвалу судді без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_2