Справа № 2а-100
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2011 р. Справа № 50314/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Мостиського районного суду Львівської обл. від 19.06.2009р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Мостиського взводу БДПС ДАІ при ГУ УМВС України у Львівській обл. прапорщика міліції ОСОБА_2, третя особа Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській обл., про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

05.05.2008р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив поновити пропущений з поважних причин строк подачі позову на постанову від 07.04.2009р. по справі про адміністративне правопорушення; оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.1-5).

Постановою Мостиського районного суду Львівської обл. від 19.06.2009р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.29-30).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить в апеляційній скарзі постанову суду змінити (а.с.36-39).

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом безпідставно залучено до участі в справі у якості третьої особи Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській обл., не прийнято до уваги наявні розбіжності часу на фотографіях, долучених до справи, відсутність привязки його автомобіля до дорожніх знаків та порушення інспектором ДАІ вимог Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби ДАІ МВС України щодо здійснення прихованого нагляду за дорожнім рухом і незупинення його з метою припинення правопорушення.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних мотивів.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Як слідує з матеріалів справи, 07.04.2009р. інспектором ДПС Мостиського взводу БДПС ДАІ при ГУМВС України у Львівській обл. прапорщиком міліції ОСОБА_2 складено постанову ВС № 083125, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.6).

Згідно вказаної постанови, о 16 год. 21 хв. 07.04.2009р., водій автомобіля марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого є позивач, в с.Берегово (56 км + 200 м автодороги Львів-Шегині) допустив перевищення обмеження швидкості руху в населеному пункті на 35 км/год., чим порушив вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху України.

Факт виявленого порушення зафіксований за допомогою приладу «Візир» № 0812397, при цьому протокол про вчинення вказаного адміністративного правопорушення не складався.

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що фактичними обставинами справи стверджується перевищення позивачем встановлених обмежень швидкості руху в населеному пункті, через що оскаржувана постанова винесена правомірно; вказане правопорушення належним чином зафіксоване складеними працівниками міліції документами, а вина ОСОБА_1 підтверджується показаннями технічного приладу, який використовується при нагляді за дотриманням правил, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.258 КУпАП посадові особи органів Державної автомобільної інспекції мають право застосовувати безпротокольну форму фіксації адміністративних правопорушень та розглядати справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі виявлення правопорушень у сфері дорожнього руху, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Вимірювач швидкості «Візир» не належить до спеціальних технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, оскільки він має лише обмежені функції для автоматичного процесу вимірювань і не може працювати без участі оператора.

З урахуванням наведеного, відповідачем безпідставно застосовано у розглядуваних випадках безпротокольну форму фіксації адміністративного правопорушення; натомість в силу приписів ст.254 КУпАП в цих випадках складення протоколу про адміністративне правопорушення є обовязковим.

Окрім цього, згідно зі ст.8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» інформація, яка є власністю держави, або інформація з обмеженим доступом (до якої відноситься і інформація, отримана за допомогою приладу «Візир») повинна оброблятися в автоматизованій системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації (КСЗІ) з підтвердженою відповідністю. Тобто перед застосуванням на території України «Візир» повинен був пройти державну експертизу в Держслужбі спецзвязку і захисту інформації України.

Прилад «Візир» не є автоматичним засобом фото - або відеофіксації, оскільки він знаходиться у співробітника Державної автомобільної інспекції, управляється ним безпосередньо або через компютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, такі як швидкість, обєкт зйомки, його режими і т.п).

У матеріалах справи відсутній експертний висновок або сертифікат відповідності приладу «Візир», тому будь-яка інформація з цього приладу враховуватися при розгляді справи не може.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що в матеріалах справи відсутнє належне підтвердження факту перевищення 07.04.2009р. позивачем обмеження швидкості руху в населеному пункті, встановленого п.12.4 Правил дорожнього руху України, через що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В частині вирішення питання про поновлення позивачу строку звернення до суду із розглядуваним позовом колегія суддів враховує, що постанова від 07.04.2009р. по справі про адміністративне правопорушення була скерована на адресу позивача 18.04.2009р. і фактично отримана адресатом 22.04.2009р. (за твердженнями позивача); в подальшому 23.04.2009р. позивачем скеровано рекомендованим листом позовну заяву до районного суду (а.с.8-10).

Згідно з ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За наведених обставин позивачем пропущений строк звернення до суду із розглядуваним позовом з поважних причин, що унеможливлювали його вчасне звернення до суду для захисту порушених прав, через що останній слід поновити.

Разом з тим, позовні вимоги про закриття справи про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Таким чином, заявлений позов підлягає до часткового задоволення, при цьому, виходячи із передбачених ст.162 КАС України повноважень суду при вирішенні адміністративної справи, постанову ВС № 083125 від 07.04.2009р. про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладення на нього штрафу в розмірі 255 грн., слід визнати протиправною і скасувати, оскільки суду не було надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння правопорушення; решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Мостиського районного суду Львівської обл. від 19.06.2009р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову ВС № 083125 від 07.04.2009р. про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладення на нього штрафу в розмірі 255 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_3