Справа № 808/1659/15
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2015 рокусправа № 808/1659/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Білак С.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності

Фізичної особи ОСОБА_1,

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду

від 28 квітня 2015 року

у справі № 808/1659/15

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності

Фізичної особи ОСОБА_1,

АДРЕСА_1;

до відповідача Управління Пенсійного фонду України

в Заводському районі м. Запоріжжя,

вул. Союзна, 32, м. Запоріжжя, 69067;

про визнання дій незаконними, скасування вимог і стягнення,-

встановив: Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 подав позов до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Запоріжжя про скасування Вимоги про сплату недоїмки від 04 липня 2013 року № Ф-304; скасування Вимоги про сплату недоїмки від 31 липня 2013 року № Ф-317; та про стягнення 31.663,40 грн., незаконно стягнутих в ході виконавчого провадження.

Запорізький окружний адміністративний суд (суддя Калашник Ю.В.) своєю постановою від 28 квітня 2015 року у позові відмовив.

Постанова суду мотивована тим, що в силу приписів Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року N 2464-VI обов'язок сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не зумовлюється статусом платника податку чи обраного ним способу оподаткування доходів.

Крім того, Позивач самостійно погасив суму недоїмки, яка визначена у Вимозі, а отже ця вимога вважається відкликаною.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1, Позивач, вказує на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що реєстрація особи в якості суб'єкта підприємницької діяльності є недостатньою для висновку про обов'язок сплачувати єдиний внесок. У відповідності з Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року N 2464-VI треба бути ще або страхувальником, або застрахованою особою.

Позивач не є і застрахованою особою.

ОСОБА_1 найманих працівників не має. І Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року N 2464-VI пропонує лише добровільну участь в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

ОСОБА_1 не сплачував страхових внесків до Пенсійного фонду України з 2004 року. А, отже, не може бути платником єдиного внеску і в силу приписів Розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року N 2464-VI.

Крім того, право на збір єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, облік платників єдиного внеску, стягнення заборгованості з єдиного внеску покладено на органи Міністерства доходів і зборів України.

Просить постанову окружного адміністративного суду скасувати та ухвалити нове рішення. Позов задовольнити.

Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Запоріжжя, Відповідач, процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні не скористався.

Судовий розгляд адміністративної справи здійснювався з повним фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи: Як встановлено судом першої інстанції, стосовно чого спір між сторонами відсутній, ОСОБА_1 зареєстрований в якості суб'єкта підприємницької діяльності, ІПН НОМЕР_1, найманих працівників не має, перебуває на загальній системі оподаткування.

Згідно з Актом № 36 від 04 липня 2013 року, Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1, згідно до річної податкової декларації за 2012 рік задекларував чистого оподатковуваного доходу 42.929,00 грн.

З огляду на приписи пункту 2 частини першої статті 7, та відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року N 2464-VI, керівником тер Управління Пенсійного фонду в Заводському районі міста Запоріжжя 04 липня 2013 року сформовано Вимогу № Ф-304, відповідно до якої визначено недоїмку зі сплати єдиного внеску в сумі 14.896,36 грн.

Згідно з Актом № 43 від 31 липня 2013 року, Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1, згідно до річної податкової декларації за 2011 рік задекларував чистого оподатковуваного доходу 48.320,00 грн.

З огляду на приписи пункту 2 частини першої статті 7, та відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року N 2464-VI, керівником тер Управління Пенсійного фонду в Заводському районі міста Запоріжжя 31 липня 2013 року сформовано Вимогу № Ф-317, відповідно до якої визначено недоїмку зі сплати єдиного внеску в сумі 16.767,04 грн.

19.08.2013 року державним виконавцем Заводського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги № Ф-304 від 04.07.2013 року.

03.09.2013 року державним виконавцем Заводського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження - з примусового виконання вимоги № Ф-317 від 31.07.2013 року.

Згідно до повідомлення про сплату боргу від 09.12.2013р. № 235 відповідач повідомив ДВС в Заводському районі про сплату позивачем 14.896,36 грн., а також про те, що Вимога № 304 від 04.07.2013 року є відкликаною.

Згідно з повідомленням про сплату боргу № 234, Позивач сплатив 16.767,04 грн., а Вимога від 31.07.2013 року № 317 відкликана.

Скасування Вимог про сплату недоїмки, та стягнення 31.663,40 грн. було предметом позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскарженої постанови, виходить з наступного.

За позицією Суб'єкта підприємницької діяльності, заявника апеляційної скарги, ОСОБА_1 не є страхувальником, або застрахованою особою. Закон України від 8 липня 2010 року N 2464-VI пропонує лише добровільну участь в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Однак, за визначенням Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року N 2464-VI під єдиним внеском необхідно розуміти консолідований внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі.

Отже, з 2011 року (Закон від 8 липня 2010 року N 2464-VI набрав чинності з 1 січня 2011 року, за винятком норм, що регулюють порядок видачі та застосування посвідчення застрахованої особи) запроваджено сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (ЄСВ), що замінила сплату внесків до 4-х фондів державного соціального страхування.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року N 2464-VI фізичних осіб - підприємців (які обрали спрощену або загальну систему оподаткування) визначено платниками єдиного внеску.

Для загальної системи оподаткування ЄСВ сплачується у розмірі 34,7 % від суми отриманого доходу. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано такий дохід. ЄСВ сплачується за календарний рік до 10 лютого наступного року.

Страхувальники-роботодавці зобов'язані подавати на своїх найманих працівників та осіб, які працюють у них за цивільно-правовими договорами, додаток 4 до Порядку № 22-2 "Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України".

Суб'єкти підприємницької діяльності - фізичні особи, які не використовують працю найманих працівників, додаток 4 не подають, а щодо нарахованих внесків за себе звітують щороку за формою, наведеною в додатку 5 до Порядку № 22-2 "Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску".

Таким чином, уперше за себе приватні підприємці повинні були відзвітувати за результатами 2011 року до 1 квітня 2012 року.

Позивач, суб'єкт підприємницької діяльності, найманих працівників не має, перебуває на загальній системі оподаткування, є платником єдиного внеску.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 4 липня 2013 року N 406-VII врегульовано питання щодо передачі функцій з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від Пенсійного фонду до Міністерства доходів і зборів України.

Однак, згідно з пунктом третім Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 4 липня 2013 року N 406-VII заходи адміністрування органами доходів і зборів здійснюються не раніше дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи».

Органи Пенсійного фонду України продовжують адмініструвати єдиний внесок у частині завершення процедур такого адміністрування.

У відповідності з пунктом п'ятим Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 4 липня 2013 року N 406-VII суми єдиного внеску, які надійшли на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду України, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах для зарахування таких сум, підлягають перерахуванню на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах.

Отже, в тер управлінні Пенсійного фонду залишались право та статус стягувача коштів.

В межах апеляційної скарги підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у справі № 808/1659/15 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Л.М. Нагорна