Справа № 554/9763/15-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 03.08.2015 Справа № 554/9763/15-а
Справа № 554/9763/15-а
Провадження № 2-а/554/237/2015
У Х В А Л А

3 серпня 2015 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г.

розглянувши справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради до ОСОБА_1 про відшкодування коштів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування коштів по виплаченій тимчасовій державній допомозі дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме у розмірі 3578,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В свою чергу, під владними управлінськими функціями, що здійснюються на основі законодавства, зокрема на виконання делегованих повноважень, суд вважає будь-які владні повноваження у рамках діяльності держави чи місцевого самоврядування, що не належать до законодавчих повноважень чи повноважень здійснювати правосуддя.

Згідно із ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частина 1 та 2 статті 17 КАС України визначають, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму; на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

При визначенні юрисдикції справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач; субєктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Зокрема, суд виходить з того, що згідно з ч. 4 статті 50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди, яка була завдана лише суб'єктом владних повноважень; а також такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності останнього, якщо суб'єкт владних повноважень бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то, залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 18 червня 2013 року у справі № 21-204а13, згідно з якою справи за позовами органів Пенсійного фонду України до підприємств, організацій, установ про стягнення суми зайво виплачених пенсій не належать до адміністративних справ, оскільки містять вимоги про відшкодування шкоди.

Так, Верховним Судом України зазначено, що адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а не спір про стягнення надмірно сплачених коштів у зв'язку з наданням відповідачем недостовірних відомостей.

З позиції Вищого адміністративного суду України у справі № К/9991/73113/11 від 26 травня 2015 року випливає, що характер спорів між органами Пенсійного фонду України та підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами з приводу стягнення надмірно сплаченої пенсії, а також між органом соціального захисту населення та фізичними особами з приводу стягнення безпідставно виплаченої допомоги регулюються цивільним законодавством, а тому повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Крім того, спір про відшкодування коштів законодавцем не віднесено до вичерпного переліку підстав, визначених КАС України, що надають право субєкту владних повноважень на звернення з адміністративним позовом.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце цивільно-правовий спір про стягнення коштів, який підлягає розгляду за правилами цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст. 17 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради до ОСОБА_1 про відшкодування коштів, в звязку з неможливістю її розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Розяснити позивачу право звернення до суду у порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування коштів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.Г. Савченко