Справа № 2а-3/09/2402
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 р. Справа № 16689/09/9104/

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 сільської ради Герцаївського району Чернівецької обл. на постанову Герцаївського районного суду Чернівецької обл. від 17.03.2009р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 сільської ради Герцаївського району Чернівецької обл. та ОСОБА_3 про визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И Л А:

24.10.2008р. позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_1 сільської ради Герцаївського району Чернівецької обл. № 04-09/07 від 25.10.2007р. «Про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3 площею 0,5252 га», стягнути судові витрати в розмірі 2916 грн. (а.с.3-6).

Постановою Герцаївського районного суду Чернівецької обл. від 17.03.2009р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним і скасовано рішення сесії ОСОБА_1 сільської ради Герцаївського району Чернівецької обл. № 4 від 25.10.2007р. про передбачу ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки 0,52 га; стягнуто з відповідачів судові витрати в розмірі 2916 грн. солідарно (а.с.82-83).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач ОСОБА_1 сільська рада Герцаївського району Чернівецької обл., яка покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі (а.с.88-89).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судовими документами між співвласниками нерухомого майна не було вирішено питання щодо користування (поділу) земельної ділянки; позивачем вже отримано у приватну власність земельну ділянку, тому було задоволено заяву ОСОБА_3 та передано їй у власність земельну ділянку площею 0,52 га; також між сторонами фактично виник цивільно-правовий спір, який повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Окрім цього, позивачем пропущено річний строк звернення до суду і питання про поновлення процесуального строку судом не вирішено; останнім неправильно вирішено питання про розподіл судових витрат.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є:

1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права;

2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької обл. від 05.07.2007р. була затверджена мирова угода між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та іншими особами, відповідно до умов якої останні набули частки на спадкове майно житловий будинок, який розташований по вул.Щорса, 13 в с.Остріща Герцаївського району Чернівецької обл. (а.с.8-10).

У встановленому порядку позивачем оформлено право власності на частину вказаного будинку, що засвідчується відповідними правовстановлюючими документами (а.с.11).

Відповідно до рішення ОСОБА_1 сільської ради Герцаївського району Чернівецької обл. № 04-09/07 від 25.10.2007р. «Про передачу у приватну власність земельної ділянки» передано ОСОБА_3 безоплатно у приватну власність земельні ділянки площею 0,5252 га, з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,2752 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.12).

Згідно з Актом погодження меж земельної ділянки, що передається у приватну власність, від 06.09.2007р. користувачі та суміжні землекористувачі (землевласники) погодили ОСОБА_3 межі ділянки землекористування (а.с.12), при цьому позивач заперечує факт підписання нею вказаного Акта.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не погоджувала ОСОБА_3 межі землекористування, через що спірне рішення органу місцевого самоврядування прийнято на підставі документів, які не відповідають дійсності.

Між тим, на думку колегії суддів, вірно вирішивши справу по суті, суд першої інстанції допустив помилкове застосування вимог матеріального закону, що стверджується наступним.

Розглядувані відносини регулюються правилами ст.120 Земельного кодексу /ЗК/ України, відповідно до яких в разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

В разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Із змісту наведеної норми убачається, що будучи співвласником нерухомого майна, позивач ОСОБА_2 має право на користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, пропорційно до її частки у праві власності на цей будинок.

При цьому твердження апелянта про те, що позивач вже отримала безоплатно у приватну власність земельну ділянку, через що такого права на отримання спірної ділянки не має, не відповідають вимогам закону, оскільки ОСОБА_2 може отримати таку ділянку на умовах оренди.

Окрім цього, не спростовані відповідачами твердження позивача про те, що вона не узгоджувала межі спірного землекористування і не підписувала Акт погодження меж земельної ділянки, що передається у приватну власність, від 06.09.2007р.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що органом місцевого самоврядування неправомірно прийнято рішення № 04-09/07 від 25.10.2007р. «Про передачу у приватну власність земельної ділянки», через що останнє слід визнати протиправним і скасувати, з вищевикладених мотивів.

Колегія суддів відхиляє покликання апелянта на наявність в розглядуваному випадку спору про право, оскільки аналіз заявленого позову свідчить, що позивач фактично оскаржує рішення органу місцевого самоврядування в сфері земельних відносин про безоплатну передачу земельної ділянки у власність, покликаючись на порушення відповідачем вимог Земельного кодексу України.

Таким чином, предметом розглядуваного спору є оскарження рішення органу місцевого самоврядування, яке прийнято з порушенням вимог закону.

Із матеріалів справи не вбачається зв'язок вказаних вимог із наявністю спору про право власності або користування земельною ділянкою, оскільки спір торкається правомірності прийнятого органом місцевого самоврядування рішення, при цьому останній у розглядуваних відносинах виступає субєктом владних повноважень.

В обґрунтування наведеного додатково колегія суддів враховує й те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2010 від 01.04.2010р. у справі № 1-6/2010 положення пунктів «а», «б», «в», «г» ст.12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення п.1 ч.1 ст.17 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цього рішення) стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Таким чином, оскільки по справі фактично оскаржується рішення органу місцевого самоврядування, який у спірних відносинах виступає як субєкт владних повноважень, із змісту заявленого позову та характеру спірних правовідносин не вбачаються ознаки спору про право, тому розглядуваний спір належить вирішувати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому наявність в ОСОБА_3 отриманого державного акта на право власності на землю не спростовує вищевикладених висновків суду.

При цьому колегія суддів зазначає про відсутність підстав для застосування наслідків, передбачених ст.100 КАС України (в редакції, яка діяла на час вирішення спору судом першої інстанції), оскільки згідно матеріалів справи представники відповідача ОСОБА_1 сільської ради Герцаївського району Чернівецької обл. під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідні клопотання не заявляли і до суду такі не скеровували.

Окрім цього, відповідно до ст.90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Згідно з ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Матеріалами справи стверджується, що позивачем понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 03 грн. 40 коп. (а.с.2), за оплату вартості оголошення в пресі в розмірі 300 грн. (а.с.41), які підлягають стягненню з відповідного місцевого бюджету в порядку ст.94 КАС України.

Також відповідно до ст.94 КАС України понесені судові витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 2900 грн. слід віднести на рахунок позивача.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення, при цьому слід визнати протиправним і скасувати рішення ОСОБА_1 сільської ради Герцаївського району Чернівецької обл. № 04-09/07 від 25.10.2007р. «Про передачу у приватну власність земельної ділянки», відповідно до якого ОСОБА_3 передано безоплатно в приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,5252 га (з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,2752 га для ведення особистого селянського господарства); стягнути з місцевого бюджету ОСОБА_1 сільської ради Герцаївського району Чернівецької обл. на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 03 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 307 грн. витрат на публікацію оголошення, всього 310 (триста десять) грн. 40 коп.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір, однак із помилковим застосуванням норм матеріального права, через що оскаржувану постанову слід змінити.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.2 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 сільської ради Герцаївського району Чернівецької обл. задоволити частково.

Постанову Герцаївського районного суду Чернівецької обл. від 17.03.2009р. змінити, виклавши резолютивну частину постанови наступним чином:

ОСОБА_4 Степанівни задоволити.

Визнати протиправним і скасувати рішення ОСОБА_1 сільської ради Герцаївського району Чернівецької обл. № 04-09/07 від 25.10.2007р. «Про передачу у приватну власність земельної ділянки», відповідно до якого ОСОБА_3 передано безоплатно в приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,5252 га (з яких 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,2752 га для ведення особистого селянського господарства).

Стягнути з місцевого бюджету ОСОБА_1 сільської ради Герцаївського району Чернівецької обл. на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 03 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 307 грн. витрат на публікацію оголошення, всього 310 (триста десять) грн. 40 коп.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_5