Справа № 2а-2317/10
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2011 р. Справа № 34411/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 міської ради на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 01.09.2010р. про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 центральної міської клінічної лікарні до ОСОБА_1 міської ради про визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 01.09.2010р. клопотання позивача ОСОБА_1 центральної міської клінічної лікарні про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задоволено; зупинено дію рішення ОСОБА_1 міської ради № 1521 від 06.08.2010р. про реорганізацію ОСОБА_1 центральної міської клінічної лікарні; заборонено відповідачу та його посадовим особам вчиняти будь-які дії щодо реорганізації ОСОБА_1 центральної міської клінічної лікарні до вирішення справи по суті (а.с.12).

Не погодившись із винесеною ухвалою, її оскаржила відповідач ОСОБА_1 міська рада, яка покликаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, просить скасувати оскаржувану ухвалу (а.с.22-23).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідач є засновником ОСОБА_1 центральної міської клінічної лікарні, міською радою прийнято рішення про реорганізацію позивача, що не має відношення до припинення юридичної особи у звязку з ліквідацією.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Згідно ч.1 ст.118 КАС України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Із змісту вимог наведених статей слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо повязаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності звязку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у звязку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Як слідує із заявленого позову, позивач ОСОБА_1 центральна міська клінічна лікарня звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправним і скасувати рішення ОСОБА_1 міської ради № 1521 від 06.08.2010р. про реорганізацію лікарні (а.с.2-5).

В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування та заборони вчинення певних дій (а.с.6, 10).

Наведене клопотання обгрунтоване тим, що наслідком дії оскаржуваного рішення міської ради є ліквідація лікарні, яка супроводжуватиметься звільненням працівників, проведення розрахунків з кредиторами та іншими негативними наслідками, що в свою чергу призведе до порушення нормального функціонування медичного закладу; також невжиття заходів забезпечення позову може призвести до фактичної неможливості виконання судового рішення через незворотність проведених дій.

Задовольняючи заявлене клопотання, суд першої інстанції погодився із доводами заявленого клопотання ОСОБА_1 центральної міської клінічної лікарні, визнав їх обґрунтованими (а.с.12).

Враховуючи у сукупності обставини справи, колегія суддів приходить до переконливого висновку про своєчасність і обґрунтованість вжитих заходів забезпечення позову і дотримання судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали вимог ст.117, 118 КАС України.

Наведений висновок обґрунтовується наступним.

Вживаючи заходи забезпечення позову і зупиняючи дію оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування, судом підставно враховані доводи позивача щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, яка полягає в тому, що проведення оскаржуваного процесу реорганізації лікарні може призвести до порушення нормального режиму функціонування медичного закладу, а також незворотністю проведених заходів, зокрема таких як скорочення працівників.

Окрім цього, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про фактичну реорганізацію позивача, що не матиме відповідних наслідків, оскільки відповідно до рішення ОСОБА_1 міської ради № 1521 від 06.08.2010р. реорганізація ОСОБА_1 центральної міської клінічної лікарні повинна супроводжуватися створенням двох нових медичних закладів без правонаступництва: ОСОБА_1 міської клінічної лікарні та ОСОБА_1 міського патологоанатомічного бюро (а.с.7).

Оцінюючи в сукупності наведене, приймаючи до уваги характер розглядуваного спору, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано застосовані заходи забезпечення позову, які передбачені ст.117 КАС України.

Окрім цього, вжиті заходи забезпечення позову відповідають предмету позову (матеріально-правовій вимозі), є співрозмірними із заявленими вимогами, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої ухвали не впливають та висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали суду, а тому підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 міської ради на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 01.09.2010р. про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі № 2а-2317/10/0308 - залишити без задоволення, а згадану ухвалу судді без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_2