Справа № 2а/0570/2613/2011
Суддя: Чебанов О.О.
Дата ухвалення: 2011-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Наумова К.Г.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2011 року справа №2а/0570/2613/2011 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Чебанова О.О.

суддів Ястребової Л.В. , Чумака С.Ю.

при секретарі Крамській С.О., за участю представника Державної податкової адміністрації України ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної податкової адміністрації України, Територіального управління державної судової адміністрації в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2011 року у справі № 2а-/0570/2613/2011 за позовом ОСОБА_3 до Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області, Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, Головного управління Державного казначейства України в Донецькій області, третя особа Державна податкова адміністрація України про визнання дій неправомірними, зобов»язання вчинити певні дії, стягнення суми, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Гірницького районного суду м.Макіївки Донецької області, Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області про визнання протиправними дій Гірницького районного суду м. Макіївки щодо ненаписання в п. 4 наказу від 28.10.2010р. № 55-к про «… виплату вихідної допомоги без сплати податку …», зобов`язання Гірницький районний суд м. Макіївки внести зміни у п. 4 наказу від 28.10.2010р. № 55-к та викладення у такій редакції: «4. Планово-фінансовому відділу Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області на підставі ч.3 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» судді Мірошніченко М.А., який пішов у відставку, виплатити вихідну допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку за останньою посадою за кожний повний рік роботи на посаді судді, тобто 19 /дев`ятнадцять/ місячних заробітних плат за кожний відпрацьований рік на посаді судді, стаж якого складає 19 /дев`ятнадцять/ років 20 днів»; визнання протиправними дій Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області щодо утримання з вихідної допомоги судді у відставці ОСОБА_4А податку з доходів фізичних осіб у розмірі 15%, що складає у сумі 19425грн.60коп.; зобов`язання Державну судову адміністрацію України виділити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Донецькій області додаткове фінансування з бюджетної програми «Виконання рішень судів на користь суддів» для здійснення виплати судді Гірницького районного суду м. Макіївки Мірошніченко М.А. незаконно утриманого податку з доходів фізичних осіб з його вихідної допомоги у сумі 19425грн. 60коп.; зобов`язання Територіальне управління Державної судової адміністрації в Донецькій області здійснити нарахування судді у відставці Гірницького районного суду м. Макіївки ОСОБА_4 суму 19425грн. 60 коп. незаконно утриманого податку з доходів фізичних осіб з його вихідної допомоги; стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області суми незаконно утриманого податку з доходів фізичних осіб з вихідної допомоги в розмірі 19425 грн.60 коп.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він був обраний суддею Харцизького місцевого суду і був обраний на посаду судді Гірницького районного суду м.Макіївки безстроково, що підтверджується постановою Верховної ради України. Постановою Верховної ради України відповідно до п.9 ч.5 ст.126 Конституції України від 07.10.2010р. «Про звільнення суддів» та наказом №55-к від 28.10.2010р. Гірницького районного суду м.Макіївки про звільнення та відрахування із списків працюючих суддів Донецької області позивача було звільнено від займаної посади та від обов»язків судді Гірницького районного суду м.Макіївки Донецької області , у зв»язку з відставкою.

Позивач зазначив, що Гірницьким районним судом м.Макіївки в порушення ч.3 ст.43 Закону України «Про статус суддів» п.4 наказу №55-к вді 28.10.2010р. було викладено в редакції, без зазначення виплати вихідної допомоги без сплати податку.

Стосовно позовних вимог у відношенні Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, позивач зазначив, що порушення вищевикладених вимог Закону України «Про статус суддів» виразилося у незаконному утриманні податку з доходів фізичних осіб у розмірі 15%, тобто у сумі 19425 грн.60 коп.

Також позивач посилається на рішення Конституційного суду України №8-рп від 11.10.2005р. у справі за конституційним поданням Верховного суду України та 50 народних депутатів щодо відповідності Конституції(конституційності) положень абз.3,4 пункту 13 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та офіційного тлумачення положення ч.3 ст.11 Закону України «Про статус суддів», у якій Конституційний суд України вирішив, що за змістом ст.126 Конституції України положення ч.3 ст.11 Закону України «Про статус суддів» у взаємозв»язку з ч.8 ст.14 Закону України «Про судоустрій України» треба розуміти як таке, що гарантує досягнутий рівень незалежності суддів і забороняє при прийнятті нових законів та інших нормативних актів внесення змін до них, скасовувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності суддів, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального і соціального забезпечення.

У додаткових поясненнях від 22.06.2011р. позивач зазначив, що вихідна допомога за своєю природою є державною допомогою, спрямованою на забезпечення судді у відставці, відповідно його статусу життєвого рівня, наближеного до матеріального стану працюючого судді. Таким чином, оскільки Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб» не передбачає стягнення податку з вихідної допомоги судді, який пішов у відставку, при вирішенні даного питання застосовуються норми Закону України «Про статус суддів». Позивач вважає, що саме Закон України «Про статус суддів» є спеціальним законом у даних спірних правовідносинах, оскільки стосується прав та обовязків осіб, які виконують функції держави по здійсненню правосуддя.

Постановою суду першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково.

Визнані протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області щодо утримання з вихідної допомоги судді у відставці ОСОБА_4податку з доходів фізичних осіб у розмірі 15%, що складає у сумі 19425грн.60коп.

Стягнуто з Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області на користь ОСОБА_4 суму незаконно утриманого податку з доходів фізичних осіб з вихідної допомоги в розмірі 19425грн.60 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідачі Державної податкової адміністрації України, Територіального управління державної судової адміністрації в Донецькій області з таким судовим рішення не погодились та подали апеляційні скарги, в яких просили постанову суду першої інстанції скасувати в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг відповідачі посилається на те, що нормами Закону України «Про статус суддів» передбачено, що суддям, які пішли у відставку, виплачується вихідна допомога без сплати податку., Однак законом не визначено конкретного податку, якій підлягає сплаті при виплаті такої вихідної допомоги, а також цей закон не відноситься до законів про оподаткування. Тому вважають, що слід застосовувати в цій спірній ситуації Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Заслухавши позивача, представника апелянта, доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

З копії трудової книжки та письмових доказів, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що рішенням Донецької обласної ради народних депутатів від 08.10.1991р. позивач був обраний народним суддею Харцизького міськрайнарсуду (наказ №933 від 11.10.1991р.).

Рішенням Донецької обласної ради народних депутатів від 25.02.1993р. позивача було звільнено від обов»язків народного судді Харцизького міськнарсуду та обрано народним суддею Гірницького районного суду м.Макіївки, і постановою Верховної ради України від 05.06.2003р. відповідно до наказу №304 від 12.11.2003р. позивача було обрано суддею цього суду безстроково.

Постановою Верховної ради України відповідно до п.9 ч.5 ст.126 Конституції України від 07.10.2010р. «Про звільнення суддів» та відповідно до наказу №55-к від 28.10.2010р. Гірницького районного суду м.Макіївки позивача було звільнено з займаної посади 28.10.2010р., у зв»язку з виходом у відставку.

Пункт четвертий цього наказу викладено в такій редакції: «Планово-фінансовому відділу ТУ ДСА в Донецькій області виплатити судді у відставці Гірницького районного суду м. Макіївки ОСОБА_4 у розмірі 19(дев»ятнадцять) місячних заробітних плат за кожний відпрацьований рік на посаді судді, стаж якого складає 19(дев»ятнадцять) років 20 днів.

Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області від 15.03.2011р. №08-23/582 позивачеві було нараховано вихідну допомогу у розмірі 129504,00 грн., з якої був утриманий прибутковий податок 19425,60 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їx посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у cпociб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Згідно з ч.3 ст.43 Закону України «Про статус суддів», судді, який пішов у відставку, виплачується вихідна допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку за останньою посадою за кожен повний рік роботи на посаді судді, але не менше шестимісячного заробітку.

У п.4.2 ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних ociб» викладено виключний перелік доходів, що включено до складу загального місячного оподатковуваного доходу.

Відповідно до п.п.4.3.1 п.4.3 ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних ociб», до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються сума державної матеріальної та соціальної допомоги у вигляді адресних виплат коштів. Вихідна допомога судді за своєю природою е державною допомогою, спрямованою на

забезпечення судді у відставці відповідного його статусу життєвого рівня, наближеного до матеріального стану працюючого судді.

Отже, оскільки Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб» не передбачає стягнення податку з вихідної допомоги судді, який пішов у відставку, при вирішенні даного питання застосовуються норми Закону України «Про статус суддів».

Kpiм того, пільги, компенсації та гарантії є видом соціальної допомоги та необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень.

Слід також зазначити, що Державна податкова адміністрація України у листі від 16.11.2006р. за вих. №13807/5/17-3116, адресованому Верховному Суду України роз'яснила, що до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються i не підлягають відображенню в його річній податковій декларації суми державної адресної допомоги, житлових та інших субсидій або дотацій, компенсацій, винагород та страхових виплат, які отримуються платником податку з бюджетів, Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування згідно iз законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004р. по cправі №1- 1/ 2004, не допускається заниження рівня гарантій незалежності i недоторканості суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Також, Рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2005р. по cправi №1-21/2005 зазначено, що за змістом ст.126 Конституції України положення частини третьої ст.11Закону України «Про статус суддів»у взаємозв'язку з ч.8 ст.14 Закону України «Про судоустрій України» треба розуміти як таке, що гарантує досягнутий рівень незалежності суддів i забороняє при прийнятті нових законів та інших нормативних актів, внесенні змін до них скасовувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності суддів, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального i соціального забезпечення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу підлягає виплата вихідної допомоги без сплати податку з доходів фізичних осіб. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та задовольнив позов з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційних скарг не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Державної податкової адміністрації України, Територіального управління державної судової адміністрації в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2011 року у справі № 2а-/0570/2613/2011 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2011 року у справі № 2а-/0570/2613/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України у 20-денний строк з дати складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 30 серпня 2011 року.

Головуючий О.О. Чебанов

Судді Л.В. Ястребова

ОСОБА_5