Справа № 759/5222/15-а
Суддя: Лопатюк Н. Г.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/5222/15-а
пр. № 2-а/759/201/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючої судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом до УПФ України в Святошинському районі м. Києва та просив суд визнати дії відповідача щодо відмови йому у призначенні пенсії на пільгових умовах - протиправними та зобов'язати відповідача призначити йому, ОСОБА_1, пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку.

Свої вимоги мотивував тим, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС у 1986 році 2-ї категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.

08 грудня 2014 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внасідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до розписки-повідомлення, він надав до УПФ документи, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах.

19 грудня 2014 року Пенсійний фонд, листом №2164/8-п, відмовив йому у призначенні пенсії на пільгових умовах, посилаючись на те, що згідно Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 про Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій п.7 г абзацу 6, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують статус особи.

Також, у вищевказаному листі було зазначено, що йому необхідно підтвердити період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для зниження пенсійного віку, необхідно надати документи, які б підтверджували кількість днів роботи в зоні ЧАЕС.

Його робота по перевезенню пасажирів в зоні ЧАЕС проходила з 02 по 03 травня 1986 року, всього 47 годин, що також підтверджується відповідною документацією, яка була подана до Пенсійного фонду.

На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить винести постанову, якою визнати дії УПФ України в Святошинському районі м. Києва щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах - протиправними та зобов'язати відповідача призначити йому на пільгових умовах пенсію зі зменшенням пенсійного віку.

В ході судового розгляду, представник позивача змінив позовні вимоги та просить суд визнати дії УПФ України в Святошинському районі м. Києва щодо відмови в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах - протиправними та зобов'язати відповідача призначити позивачу пільгову пенсію згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає за можливе слухати справу у її відсутності.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС у 1986 році 2-ї категорії, що підтверджується відповідним посвідченням НОМЕР_1 (а.с.10 - копія посвідчення).

Як зазначено в позові, позивач 08 грудня 2014 року звернувся до відповідача з заявою про призначення йому на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внасідок Чорнобильської катастрофи» тв відповідно до розписки-повідомлення надав до УПФ документи, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2014 року Пенсійний фонд, листом №2164/8-п, відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, зокрема, посилаючись на те, що згідно Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 про Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій п.7 г абзацу 6, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують статус особи. Також, у вищевказаному листі було зазначено, що йому необхідно підтвердити період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для зниження пенсійного віку, необхідно надати документи, які б підтверджували кількість днів роботи в зоні ЧАЕС (а.с.11-12 - копія листа; а.с.13 - копія розписки-повідомлення).

Отже, як встановлено в ході судового розгляду, робота позивача по перевезенню пасажирів в зоні ЧАЕС проходила з 02 по 03 травня 1986 року, всього 47 годин, що, крім іншого, підтверджується довідкою Комунального підприємства «Київпастранс» Станція технічного обслуговування автобусів №115 від 16 жовтня 2014 року, довідкою б/н від 16 жовтня 2014 року, наказом Київського управління пасажирського автотранспорту Автотранспортного підприємства №09123 від 01 травня 1986 року за №205, списком водіїв АТП №09123 відповідно до додатку №1 до наказу №295 від 01 травня 1986 року, групувальною відомістю, розрахунковою відомістю, історичною довідкою від 13 листопада 2014 року, трудовою книжкою (а.с.15 - копія довідки; а.с.16 - копія довідки; а.с.17-18 - копія наказу; а.с.19 - копія списку водіїв; а.с.20 - копія групувальної відомості, а.с.21 - копія розрахункової відомості; а.с.22 - копія історичної довідки; а.с.24-27 - копія трудової книжки).

З урахуванням вищенаведеного, задовольняючи адміністративний позов, суд виходив з наступного.

Згідно абз.2 п.2 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року не залежно від кількості робочих днів визначаються категорією осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для встановлення пільг і компенсацій згідно зазначеного Закону.

Згідно ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», підставами для визначення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення-органами місцевого самоврядування.

Виходячи зі змісту ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року не залежно від кількості робочих днів - пенсія надається із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Згідно ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС у 1986 році 2-ї категорії, що підтверджується відповідним посвідченням НОМЕР_1, копія якого міститься в матеріалах даної справи.

Отже, згідно п.п. «а», «б» ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Розмір щомісячної додаткової пенсії для осіб, віднесених до категорії 2, встановлюється відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та з урахуванням Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210.

Проаналізувавши вищевказані норми законодавства, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватись пільгами, встановленими Законом №796-Х11, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», а різного роду довідки про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забрудненій території є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 21.11.2006 року, яка у відповідності до положень ст.244-2 КАС України є обов'язковою для застосування.

Крім того, відповідно до вимог абзацу 7 підпункту «г» пункту 7 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивач надав відповідачу необхідні документи, достатні для призначення пенсії.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно;6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст.162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що вимоги позивача є обгрунтованим та такими, що відповідають діючому законодаству України, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 48, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 2,7-12, 69-71, 99, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києві у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист горомадян, які постраждали внаслідок Чор6нобильської катастрофи» - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як особі, що працювала у зоні відчуження в період з 02 по 03 травня 1986 року, всього 47 годин, з дати звернення останнього з відповідною заявою, а саме 08 грудня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лопатюк Н.Г.