Справа № 817/800/13-а
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2013-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/800/13-а

01 квітня 2013 року 10год. 15хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В. В. за участю секретаря судового засідання Таргоній А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув

відповідача: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі
про визнання протиправною та скасування вимоги
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управлінням Пенсійного фонду України Дубровицькому районі про скасування вимоги про сплату боргу від 20 лютого 2013 року № Ф 35/01 на суму 2323,86 грн. недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період, за який позивача зобов'язано сплатити єдиний внесок, позивач, відповідно до пенсійного посвідчення НОМЕР_1 від 21.08.2012 року, є пенсіонером за віком та отримує відповідно до закону пенсію. Згідно свідоцтва про право зайняття підприємницькою діяльністю від 15.05.2008 року, є приватним підприємцем та працює на спрощеній системі оподаткування. Відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає, що трудова пенсія особи, яка проживає чи працювала в зоні радіоактивного забруднення, може бути віднесена тільки до пенсії за віком, але з пільговим правом на зменшення пенсійного віку. Відтак, згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року, позивач звільняється від сплати єдиного внеску. Добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування не брала. Просить визнати протиправною та вимогу про сплату боргу №Ф 35/01 від 20.02.2013 року.

До початку розгляду справи по суті, позивач подав письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі, позовні вимоги не визнав повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях. Із заперечень вбачається, що на думку Відповідача особа може вважатись пенсіонером за віком лише по досягненню віку відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Тому при виході особи на пенсію за віком з зменшенням пенсійного віку відповідно до пільгових умов, зокрема, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. N796-XII, така особа не може вважатися пенсіонером по віку, а відтак сплата єдиного внеску для таких осіб є обов'язковою. Також вказував, що позивачу слід було спочатку звернутися із оскарженням вимоги до органу Пенсійного фонду України, а у разі, якщо згоди не досягнуто оскаржити вимогу до суду. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У поданому запереченні проти позову представник відповідача просив суд проводити розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець Дубровицькою районною державною адміністрацією від 15.05.2008 року і впродовж 2012 року здійснював підприємницьку діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а саме, був платником єдиного податку, що підтверджується Свідоцтвом платника єдиного податку серії НОМЕР_3 та є пенсіонером за віком згідно з пенсійним посвідченням позивача НОМЕР_1 серії НОМЕР_2.

20.02.2013 відповідачем для позивача було виставлено вимогу про сплату боргу №Ф 35/01, якою встановлено наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 2323,86 грн.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 вищезазначеного Закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У відповідності до п. 4. ч. 1. ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначені необхідні умови для звільнення від сплати єдиного внеску, а саме: особа обрала спрощену систему оподаткування і є пенсіонером за віком або інвалідом та отримує відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у 2012 році перебував на спрощеній системі оподаткування та з 21.08.2012 року отримує пенсію за віком - довічно.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати за себе єдиного внеску, жодних інших обставин щодо існування у позивача боргу, управлінням Пенсійного фонду України у Дубровицькому районі суду не надано, у відповідача відсутні правові підстави для формування оспорюваної вимоги про сплату боргу №Ф 35/01 від 20.02.2013 року.

Згідно посилань відповідача на те, що позивачу слід було спочатку звернутися із оскарженням вимоги до органу Пенсійного фонду України, а у разі, якщо згоди не досягнуто оскаржити вимогу до суду та те, що позивач не звертався для узгодження суми недоїмки, визначеної вимогою,суд зазначає наступне.

15.10.2012 року ОСОБА_1 звертався до Начальника управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Кот В.І. із проханням роз'яснити положення чинного законодавства щодо необхідності сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у випадку виходу на пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року.

Листом управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі від 30.10.2012 року №56/02 у відповідь на звернення позивача вказано, що звільнення від сплати єдиного внеску не стосується осіб, які отримують інші види пенсійних виплат відповідно до законів України і не досягли віку відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що дає право на одержання пенсії за віком, для них сплата єдиного внеску залишається обов'язковою. Також в листі зазначається про те, що ОСОБА_1 не звільняється від сплати єдиного соціального внеску, так як не досяг віку відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що дає право на пенсію за віком.

Позивач також звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області. Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області від 14.11.2012 року №В-746/05-1-14 позивачу надано роз'яснення щодо відмови у звільненні від сплати єдиного внеску за аналогічними підставами, викладеними в листі Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі від 30.10.2012 року №56/02.

Також, слід зазначити, що покликання відповідача на ту обставину, що позивач повинен був спочатку звернутися із оскарженням спірної вимоги до органу Пенсійного фонду України спростовується частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Тому, досудове врегулювання спору не є обов'язковим

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, Управління Пенсійного фонду України у Дубровицькому районі не довело правомірності спірної вимоги. Відтак, вимога управлінням Пенсійного фонду України у Дубровицькому районі від 20.02.2013 року № Ф 35/01 є протиправною та підлягає до скасування.

З огляду на викладене, позовні вимоги слід задовольнити.

Судові витрати, відповідно до ст. 94 КАС України, присуджуються на користь позивача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Управління Пенсійного фонду України у Дубровицькому районі про сплату боргу №Ф 35/01 від 20.02.2013 року.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 114,70 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Щербаков В. В.