Справа № 2-а-10/10
Суддя: Шелудяков Л. В.
Дата ухвалення: 2010-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-10/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2010 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судці Шелудякова Л.В., при секретарі Лабовкіній Г.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 Вас ильовича до Управління ОСОБА_2 України в Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління ОСОБА_2 України в Полтавській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Зазначив, що постановою інспектора ДПС Полтавської роти по справі про адміністративне правопорушення від 14 травня 2009 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за ч.І ст.122 КУпАП у вигляді штрафу. Вказану постанову він отримав 23 травня 2009 року. Згідно змісту постанови та фотознімку, що додавався, 14 травня 2009 року його автомобіль НОМЕР_1 рухався по трасі Київ-Харків через населений пункт с.Циганське зі швидкістю 88 км/год.

З постановою не згоден, оскільки на вказаному місці ніхто із інспекторів ДПС його не зупиняв і протоколу про адміністративне правопорушення не складав, фіксування руху автомобіля велося приладом «Визир», який не є таким, що працює в автоматичному режимі.

Також зазначив, що дії інспектора ДПС не відповідають вимогам наказів МВС та інструкцій щодо фіксації порушення, оскільки ним здійснювався потайний нагляд за дорожнім рухом з автомобіля припаркованим на обочині. Постанову винесено без його присутності, у звязку з чим він був позбавлений права захист). При цьому порушені строки направлення постанови особі, щодо якої її винесена. Так, лист прийшов на його поштове відділення 22 травня 2009 року, а 23 травня 2009 року числа він був йому вручений.

Враховуючи викладене просив скасувати винесену постанову ВІ № 008601 по справі про адміністративне правопорушення як таку, що складена із суттєвим порушенням процесуальних норм адміністративного провадження.

В судове засідання позивач завчасно направив заяву про розгляд справи без його участі (а.с.45). ,

Представник відповіцача в судове засідання не прибув, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення повістки (а.с.46). Про причини неявки не повідомив. Неявка відповідача відповідно до ст.128 КАС України не є перешкодою для розгляду справи.

В письмових запереченнях представник відповідача позов не визнав, пояснив, що державний інспектор діяв відповідно до вимог діючого законодавця, яким не передбачено обовязкова зупинка правопорушника та складення протоколу.

Суд, досліцивши зібрані по справі докази, матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Обєктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.І ст.122 КУпАП полягає у перевищенні водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушенні вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксируванні транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненаданні переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішо* ідних переходах, а так само у порушенні встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ВІ № 008604 по справі про адміністративне правопорушення від 14 травня 2009 року, ОСОБА_1 14 травня 2009 року о 16 годині 08 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 по трасі Київ-Харків через населений пункт с.Циганське з швидкістю 88 км/год, яка вимірювалась приладом «Визир», чим порушив ОСОБА_3 дорожнього руху.

За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.І ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 300 грн. (а.с.6).

Вказану постанову ОСОБА_1 отримав 23 травня 2009 року (а.с.8).

Факт руху автомобіля НОМЕР_2 в с.Циганське Полтавської області з вищевказаною швидкістю підтверджується фотознімком, дослідженим в судовому засіданні (а.с.7).

Даний факт позивач оспорив в тій частині, що державний інспектор не зупинив його та не склав протокол про адміністративне правопорушення, оскільки зйомка велась приладом «Визир», який не є приладом, що працює в автоматичному режимі, не виключено, що в зону його фіксації могли потрапити й інші автомобілі. Факт керування автомобілем у населеному пункті він не заперечував.

Відповідно до п.12.4 постанови КМУ «Про правила дорожнього руху» в населених пунктах, рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю, не більше 60 км/год.

Таким чином, ОСОБА_1, рухаючись в населеному пункті, зі швидкістю 88 км/год., перевищив її на 28 км/год., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст.122 КУпАП.

В посилання позивача на те, що у постанові відсутні докази належності виміряної швидкості саме його автомобіля, встановити та довести, що вимірювалася швидкість саме його автомобіля неможливо, суд враховує наступне.

Відповідно до п.12.1 ПДР України, при обранні в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості багажу, що ним перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним.

Відповідно до загальних положень, постанови КМУ «Про правила дорожнього руху», населений пункт - це забудована територія, вїзди на яку та виїзди, з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46,5.47,5.48.

А тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, повинен був забезпечити таку швидкість руху автомобіля, щоб мати можливість вчасно реагувати на зміни в дорожній обстановці, а в даному конкретному випадку - на дорожні знаки, що регулюють дорожній рух і є обовязковими для виконання.

Як вбачається з фото, доданого до постанови про адміністративне правопорушення, автомобіль НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, знаходився в населеному пункті, про що не заперечив позивач, і рухався із швидкістю 88 км/год.

Пункт 12.4 ПДР України чітко встановлює обмеження швидкості руху в населених пунктах. ОСОБА_3 та взагалі законодавство України, не передбачає можливості невиконання, або часткового виконання встановлених державою загальнообовязкових норм, а тому, суд вважає, що перевищення швидкості, навіть відр;ізу після початку населеного пункту - є адміністративним правопорушенням.

Щодо інших мотивів скасування постанови про адміністративне правопорушення, на які посилався ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що вони не дають підстав сумніватися у законності та обґрунтованості винесеної постанови про адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.

Як вбачається з положень ст. 14-1 КУпАП, правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, можуть бути зафіксовані, як працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, так і за допомогою засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

У відповідності до ч.б ст.258 КУпАП в таких випадках, протокол про адміністративні правопорушення не складається.

Таким чином, посилання ОСОБА_1, що з якості фото та місця розташування прибору фотофіксації, яке додається до протоколу, зйомка велася в ручному режимі, не відповідає приписам закону.

Відповідно до свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, виданої ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий цент]) стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів, відеозаписуючий вимірювач швидкості «Визир» №0812427 визнаний придатним для застосування, має діапазон вимірювання швидкості від 20 до 250 км/год.

Відповідно до свідоцтва про визнання, вимірювач швидкості радіолокаційний, відеозаписувальний «Визир» затверджений державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики.

Саме даний прилад, було використано при фіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1, про що зазначено в постанові серії ВІ № 008604.

Окрім того, інспектор ДПС сержант міліції - ОСОБА_4, який виносив постанову про адміністративне правопорушення, склав залік про вивчення інструкції з експлуатації правил користування та застосування радіолокаційного відеозаписуючого приладу для вимірювання швидкості руху автотранспорту «Визир».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова серії ВІ №008604 від 14 травня 2009 року винесена інспектором ДПС Полтавської роти - ОСОБА_4 з дотриманням процесуального законодавства, обґрунтована, з дослідженням всіх доказів, що дають підстави стверджувати наявність порушення правил дорожнього руху та винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись, п. 12.1 - 12.4 постанови КМУ «Про правила дорожнього руху», ст.ст. 14-1, 258, 293 КУпАП ст.ст. 11, 158-163. 167 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити за недоведеністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: