Справа № 2а-890/11
Суддя: Поліщук М.Г.
Дата ухвалення: 2011-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"06" травня 2011 р. Справа № 2а-890/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Поліщука М.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "08" лютого 2011 р. у справі № 2а-890/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області та ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської райдержадміністрації про зобов'язання здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги до пенсії ,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась 10.02.2010 року до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з адміністративним позовом до УФПУ в Коростенському районі Житомирської області та до УПСЗН Коростенської районної державної адміністрації про стягнення коштів, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі за текстом - Закон) відповідно за ст. 39 та ст.37 цього Закону за періоди : з 01.02.2007 р. по 01.02.2010 р. (за ст. 39), з 01.02.2009 р. по 01.02.2010 р. (за ст. 37).

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.01.2011 р. позовні вимоги ОСОБА_3 до УПФУ в Коростенському районі Житомирської області про стягнення коштів за період з 01.02.2007 р. по 01.02.2009 р. залишено без розгляду.

Постановою цього ж суду від 08.02.2011 р. її позовні вимоги до відповідачів задоволено за період з 01.02.2009 р. по 01.02.2010 р.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач - УПФУ в Коростенському районі Житомирської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі. Інші учасники процесу дану постанову суду першої інстанції не оскаржили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в межах, визначених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Позивач є пенсіонером та перебуває на обліку в УПФУ Коростенському району Житомирської області, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, що підтверджується копією паспорту (а.с.8).

Згідно до ч. 2 ст. 39 вищезазначеного Закону, непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Всупереч ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу вказана доплата виплачувалась частково, у фіксованому розмірі, визначеному ПКМУ № 836 від 26.07.1996 року, а не в кратному розмірі до мінімальної заробітної плати, як того вимагає Закон.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу в порівняні з ПКМУ № 836 від 26.07.1996 року відповідач не правомірно виплачував доплату в меншому розмірі, ніж це передбачено ст.39 Закону.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст. 39 Закону, відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2010 року - 869,00 грн., з 01.04.2010 року - 884,00 грн., з 01.07.2010 року - 888,00 грн., з 01.10.2010 року - 907,00 грн.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо задоволення позову, однак в своїй постанові неправильно зазначив дату, з якої належить проводити такі нарахування.

Так, згідно постанови суд першої інстанції зобов'язав відповідача - УПФУ в Коростенському районі Житомирської області провести перерахунок доплати позивачу та виплатити їй необхідні кошти починаючи з 01.02.2009 р. по 01.02.2010 р.

Однак, із позову видно те, що позивач з ним звернулась до суду 10.02.2010 року. В зв'язку з цим, виходячи із вимог ч.2 ст.99 КАС України (в попередній редакції КАСУ), вона має право на перерахунок доплати не з 01.02.2009р., а з 10.02.2009 р. Відповідно її позовні вимоги за період з 02.02.2009р. по 09.02.2009р. включно слід залишити без розгляду відповідно до вимог ч.2 ст.99 та ст.100 КАС України, так як пропуск строку звернення до суду є підставою для залишення позову без розгляду.

На думку колегії суддів, безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на те, що при вирішенні даного спору суд першої інстанції не застосував вимоги ч.5 ст.99 КАС України, оскільки дана норма Закону не регулює спірні правовідносини.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 та 207 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 лютого 2011 р. змінити, зазначивши, що позовні вимоги ОСОБА_3 до УПФУ в Коростенському районі Житомирської області підлягають задоволенню за період з 10.02.2009 р. по 01.02.2010 р., а її позовні вимоги за період з 02.02.2009 р. по 09.02.2009 р. включно - залишити без розгляду.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.Г. Поліщук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Зарічна,16,с.Купище,Коростенський район, Житомирська область,11500

3- відповідачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської райдержадміністрації вул.І.Франка 5,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11501