Справа № 2а-635/09
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2011-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2011 р. Справа № 83200/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів Обрізка І.М., Дяковича В.П.,

при секретарі судового засідання Куземському В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Шевченківського відділу соціального захисту управління праці та соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу соціального захисту управління праці та соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

22 квітня 2009 року позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, з якого вбачається, що вона є матірю малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія 1-СГ № 120735, виданим 22.11.2007 року міським відділом РАЦС Львівського МУЮ. Зокрема позивач вказує, що згідно ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» від 01.01.1993 року (із наступними змінами та доповненнями, внесеними Законами України), їй, як матері малолітньої дитини, що здійснює догляд за дитиною, повинна надаватися допомога в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого законом. Проте, в порушення вищевказаної норми, допомога в повному обсязі не виплачена, у звязку з чим просила визнати неправомірними дії Шевченківського відділу соціального захисту управління праці та соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та зобовязати відповідача зробити на її користь перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 27 жовтня 2007 року по 30 квітня 2009 року. В подальшому, позивач свої позовні вимоги змінила, та просила стягнути з відповідача суму невиплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з жовтня 2007 року по червень 2009 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2009 року позову задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Шевченківського відділу соціального захисту управління праці та соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Зобовязано Шевченківського відділу соціального захисту управління праці та соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради провести донарахування і виплату недоплаченої щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ОСОБА_1 за грудень 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, в розмірах, визначених Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згадана постанова оскаржена в апеляційному порядку відповідачем. Вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю. Зокрема зазначає, що виплата даної допомоги проводиться згідно Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Порядку призначення та виплати державної грошової допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2001 року № 1751 та відповідних статей Закону України про Державний бюджет України на відповідні роки. Окрім того, зазначає, що позивачем пропущено річний строк звернення до суду на підставі ст. 100 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є непрацюючою, перебуває на обліку в Шевченківському відділі соціального захисту управління праці та соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, з грудня 2007 року по березень 2009 року їй нарахована та виплачена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується довідкою Шевченківського відділу соціального захисту управління праці та соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 02.04.2009 року (а.с. 6).

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що рішеннями Конституційного суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 року та № 10 22.05.2008 року визнані неконституційними положення п.14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та положення п. 25 ІІ розділу Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було зупинено дію ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Дані рішення Конституційного суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положення статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину, незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими надається допомога.

Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік» зупинено дію положень ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» на 2007 рік.

Колегія суддів зазначає, що положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними, втрачають чинність лише з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення. Таким чином, враховуючи норми ч. 2 ст. 152 Конституції України, відповідно до якої закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність, рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007р. зворотної дії в часі не має, і на період до 09 липня 2007 року не поширюється.

Тому, колегія суддів вважає, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачу за грудень 2007 року відповідачем була нарахована невірно.

Проте, частиною 2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволені адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулася з позовом лише в квітні 2009 року, а на застосуванні річного строку звернення до суду наполягав відповідач.

Тому, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування строку звернення до суду, визначеного ст. 99 КАС України щодо позовних вимог позивача за 2007 рік.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а статтею 75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину, незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сімї, по догляду за якими надається допомога.

Що стосується виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008-2009 роки, то колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права оскільки, положення щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку Закону України «Про державний бюджет України на 2008, 2009 роки та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни до Закону України «Про допомогу сімям з дітьми», на предмет конституційності не розглядалися, у встановленому порядку неконституційними не визнавалися та своєї чинності у 2008-2009 роках не втрачали.

Згідно ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-6 (далі Закон № 107-6) затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 01 січня-526 грн., з 01 квітня 538 грн., з 01 липня 540 грн., а згідно пункту 23 цього Закону, підпункт 8 пункту 8 з розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» викладено у такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року 50%, з 01 січня 2009 року 75%, з 01 січня 2010 року 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Саме тому у 2008, 2009 роках допомога нараховувалась та виплачувалась відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», якою визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн., і дане положення Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 року не було визнано неконституційним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у 2008, 2009 роках право позивачки на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також розмір цієї допомоги врегульовувалися насамперед положеннями Закону України «Про допомогу сімям з дітьми», як спеціального закону, що був чинним у цей період. Відповідач по справі належним чином та відповідно до вимог Закону України «Про державний бюджет України на відповідні роки» та Закону України «Про допомогу сімям з дітьми» виконав свій обовязок перед позивачем, та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним Законодавством України, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає.

З врахуванням викладеного вище, судом першої інстанції прийнято незаконне рішення, ухвалене без дотримання норм матеріального та процесуального права. Рішення ухвалене не на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч. 2; 207, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу соціального захисту управління праці та соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задовольнити, постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2009 року по справі № 2-а-635/09/1328 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, а у разі складення в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя І.О. Яворський

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_3

Повний текст

виготовлено та підписано

25.01.2011 р.