Справа № 2а-1806/10
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2011 р. Справа № 15029/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Васильків А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу прокурора Личаківського району м.Львова на ухвалу судді Шевченківського районного суду м.Львова від 29.11.2010р. про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом прокурора Личаківського району м.Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання протиправними дій по здійсненню державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 29.11.2010р. відмовлено в порядку п.1 ч.1 ст.109 КАС України у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом прокурора Личаківського району м.Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про визнання протиправними дій по здійсненню державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, оскільки таку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (а.с.4).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив прокурор Личаківського району м.Львова, який у апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відкрити провадження у справі, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильної відмови у відкритті провадження в адміністративній справі (а.с.6-8).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що розглядуваний спір стосується вчинення відповідачем дій по державній реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, через що із врахуванням складу осіб, які беруть участь в справі, характеру правовідносин такий спір належить до публічно-правових і повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали слідує, що відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя місцевого загального суду виходив з того, що між сторонами існує спір про право, що виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Між тим, з наведеними висновками оскаржуваної ухвали погодитися не можна, з наступних підстав.

Із змісту заявленого позову убачається, що прокурор звернувся в інтересах держави в особі Львівської міської ради до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними дії відповідача ОСОБА_1 комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» по здійсненню державної реєстрації за третьою особою ОСОБА_2 права власності на обєкт нерухомості, що розташований за адресою: м.Львів, вул.Пасічна, 4; скасувати наведену державну реєстрацію права власності на вказаний обєкт нерухомості (а.с.1-3).

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що спірна державна реєстрація права власності проведена на підставі рішення третейського суду без видачі відповідного виконавчого листа компетентним судом; такі дії порушують права міської ради як власника земельної ділянки, на якій перебуває вказаний обєкт нерухомості.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку із частиною 1 тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як слідує з п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1878-VI від 11.02.2010р. «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» до 01.01.2012р. державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об'єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності цим Законом та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Аналогічні положення містяться в п.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затв. наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002р.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що правове положення відповідача у сфері спірних правовідносин свідчить про реалізацію ним владних управлінських функцій.

Окрім цього, суддя суду першої інстанції прийшов до передчасного висновку про те, що заявлений позов стосується майнових прав його сторін, тобто останній виник з цивільно-правових (господарських) відносин, оскільки докази такого в матеріалах справи є відсутніми; у заявленому позові наголошується на проведенні державної реєстрації права власності на обєкт нерухомості без законних на те підстав, тобто, предметом наведеного позову є оскарження саме порядку та підстав вчинення відповідних реєстраційних дій.

Поряд з цим, з матеріалів справи не вбачається зв'язок вказаних вимог із наявністю спору про право власності, а в оскаржуваній ухвалі не наведено жодного обґрунтування висновку суду про наявність цивільно-правового спору.

Оскільки по справі фактично оскаржуються дії ОСОБА_1 комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» щодо проведення реєстрації права власності, із змісту заявленого позову та характеру спірних правовідносин не вбачаються ознаки спору про право власності, тому розглядуваний спір належить вирішувати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильної відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, а відтак вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Личаківського району м.Львова задоволити частково.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м.Львова від 29.11.2010р. про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 2а-1806/10/1328 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_5