Справа № 22-а/0690/4494/11
Суддя: Борисюк Р. М.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4494/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Борисюка Р.М.

суддів: Миніч Т.І., Забродського М.І.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 27 листопада 2009 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог він вказував на те, що має статус особи, яка постійно проживала та працювала на території зони обов'язкового відселення, а тому на підставі ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі - Закон України № 796-ХІІ) має право на отримання доплати до заробітної плати.

Посилаючись на те, що зазначені грошові кошти виплачуються у розмірах менших, ніж встановлені Законом України № 796-ХІІ, позивач просив задовольнити його позов, визнати дії відповідача неправомірними і стягнути на його користь невиплачені кошти, передбачені ст. 39 Закону України № 796-ХІІ за період з 01.07.1998 року по 31.12.2004 року в сумі 290132,42 грн.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 27 листопада 2009 року позовні вимоги задоволені повністю.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області просить скасувати судове рішення з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, у межах ст. 195 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом періоду з 09.08.1996 року по 31.12.2004 року він працював в ДСП «РУЗОД» м. Чорнобиль Іванківського району Київської області.. ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Іванківської РДА Київської області, є ліквідатором аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.01.1993 року №17 м. Чорнобиль Іванківського району Київської області віднесено до зони відчуження.

З матеріалів справи видно, що на виконання положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідачем виплачувалися позивачу, передбачені ст. 39 Закону виплати в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вирішуючи цей спір, суд першої інстанції, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами, визнав, що при визначенні розміру згаданої виплати застосуванню підлягають саме норми статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка істотно звужує обсяг установлених законом прав позивача.

Разом з тим, задовольняючи вимоги позивача, суд не врахував наступного.

Позивачем у жовтні 2009 року заявлено вимогу про стягнення доплати до заробітної плати за період з 01.07.1998 року по 31.12.2004 року (а.с.1).

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.99 КАС (в редакції на час ухвалення оскаржуваної постанови) за захистом своїх прав, свобод та інтересів особа може звернутися з адміністративним позовом до суду в межах річного строку з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_2 не зазначає час, коли йому стало відомо про порушення свого права. На час подання позову строк звернення до суду сплив.

Проте суд на це уваги не звернув. За наведених обставин та відповідно до п.4 ст.202 КАС оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.99,100,195-198,202,205,207,212 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області задовольнити.

Скасувати постанову Овруцького районного суду від 27 листопада 2009 року, ухваливши нову.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді