Справа № 2а-10719/12/1370
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2015 року 11 год. 46 хв. Справа № 2а-10719/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Козак О.О.,

представника позивача - Андрусіва Т.В.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом Сокальського міського комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства до Державної податкової інспекції у Сокальському районі Головного управління ДФС у Львівській області про визнання нечинним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

Сокальське міське комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Сокальському районі Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.12.2012 року № , №.

Ухвалою суду від 21 грудня 2012 року провадження у справі відкрито, хід її розгляду відображено в ухвалах суду, зокрема ухвалами суду від 04 лютого 2013 року та від 18 червня 2015 року, відповідно, провадження у справі зупинялось та поновлювалось. А в судовому засіданні 18 серпня 2015 року відповідно до ч.3 ст.160 КАС України проголошено вступну і резолютивну частину постанови.

Позивач, з урахуванням додаткових пояснень, позовні вимоги обгрунтовує наступним.

04 лютого 2013 року ухвалою суду було зупинено провадження по справі № 2а-10719/12/1370 та задоволено клопотання позивача, яке мотивоване тим, що на апеляційному розгляді у Львівському апеляційному адміністративному суді перебувають постанови прийняті Львівським окружним адміністративним судом по справах за позовом МКП «Сокальводоканал» до ДПІ у Сокальському районі про визнання протиправними та скасування ППР за № 2а-92/12/1370 від 17.09.2012 року, № 2а-181/12/1370 від 14.09.2012 року, № 2а-10755/11/1370 від 20.02.2012 року, № 2а-2438/12/1370 від 28.08.2012 року, предметом яких є дослідження платіжних доручень по сплаті МКП «Сокальводоканалом» ПДВ за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2011 року і січень 2012 року, що стосується предмету розгляду у справі № 2а-10719/121370.

Справа 2а-10755/11/1370, в апеляційній інстанції № 57604/12/9104, розглянута 19.02.2013р. Залишено без змін постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.02.2012р. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення - рішення № від 20.09.2011 року в частині визначення суми податкового зобов'язання 5428,62 грн.

Справа 2а-181/12/1370, в апеляційній інстанції № 156163/12/9104, розглянута 23.05.2013р. Залишено без змін постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.09.2012р. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення - рішення № від 26.12.2011 року.

Справа 2а-92/12/1370, в апеляційній інстанції № 159311/12/9104, розглянута 02.06.2014р. Залишено без змін постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2012р. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення - рішення № від 21.10.2011 року.

Справа 2а-2438/12/1370, в апеляційній інстанції № 155999/12, розглянута 24.11.2014р. апеляційну скаргу МКП «Сокальводоканал» залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28.08.2012р. - без змін.

У вищезазначених справах досліджувались платіжні доручення, які є також предметом дослідження вчасної сплати податкових декларацій: № від 19.05.2011р., № від 20.06.2011р., № від 20.07.2011р., № від 22.08.2011р., № від 20.09.2011р., № від 19.10.2011р., № від 18.11.2011р., № від 20.12.2011р.

При розгляді справ 2а-92/12/1370 та 2а-181/12/1370 встановлено судами, що платіжними дорученнями по сплаті ПДВ за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2011 року і січень 2012 року не сплачувались податкові декларації за жовтень - грудень 2009 року, за серпень-вересень 2009 року, а сплачувались відповідно до зазначеного призначення платежу «ПДВ за вересень - листопад 2011року», «ПДВ за серпень 2011року».

Сокальською ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області не доведено факту зарахування тих платіжних доручень в будь - який інший період, а отже платіжними дорученнями за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2011 року і січень 2012 року (які знаходяться в матеріалах справи) необхідні платежі погашені вчасно, у відповідності до граничних термінів сплати, податкові декларації зазначені в акті № 817/1601/20845840 від 12.12.2012р.

Отже, враховуючи встановлену судом протиправність ППР № від 21.10.2011 року, № від 26.12.2011 року, позивач вважає, що сплачені позивачем суми ПДВ мали бути зараховані на погашення грошових зобов'язань за вказаними податковими деклараціями, а відтак штрафні санкції - податкові повідомлення - рішення № , № від 13.12.2012 року, нараховані за прострочення оплати цих декларацій, також підлягають скасуванню.

Крім цього, податковим органом, при розрахунку оскаржуваного податкового повідомлення - рішення винесено податкове повідомлення - рішення № від 03.08.2011 року, яке платіжними дорученнями від 26.08.2011р. та від 29.08.2011р. є частково погашене протягом десяти календарних днів, що настали за днем отримання цього ППР.

А відтак, позивач вважає, що податкові повідомлення - рішення № , № від 13.12.2012 року винесені із порушенням вимог податкового законодавства, є неправомірними та підлягають скасуванню.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у запереченнях і додаткових пояснень.

Стверджує, що згідно судової практики, яка склалась в аналогічних справах, у період дії Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р (до 01.01 2011 року) податковий орган не мав права змінювати призначення платежу, що зазначалось у платіжних дорученнях платника податків.

Платіжні доручення позивача по сплаті ПДВ за період липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень, 2011 року і січень 2012 року фігурують у вищевказаних справах опосередковано, тобто не є доказами своєчасності сплати вищевказаних декларацій за період 2009 - 2010 років, оскільки містять призначення платежу погашення інших декларацій за період 2011 - 2012 років, які не були предметом розгляду та дослідження у адміністративних справах №2а-181/12/1370, №2а-92/12/1370, №2а-10755/11/1370, 2а-2438/12/1370.

В судове засідання представник позивача не прибув, хоча у встановленому порядку був повідомлений про дату, час, місце його проведення.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Позивач оскаржує податкові повідомлення рішення ДПІ у Сокальському районі, якими до позивача застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату сум згідно податкових декларацій позивача поданих протягом липня - грудня 2009 року та січня 2010 року. Відтак, метою дослідження (доведення) у даних справах є своєчасність чи несвоєчасність сплати податкових декларацій позивача за відповідні періоди 2009 - 2010 років. При цьому, доказами своєчасності сплати вищевказаних декларацій у даних справах були платіжні доручення позивача виписані у період 2009 - 2010 років з призначеним платежу сплати вищенаведених декларацій. Отже, предметом дослідження є як декларації так і платіжні доручення позивача виписані у період 2009 - 2010 років, тобто в період дії Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р (до 01.01 2011 року).

Згідно судової практики, яка склалась в аналогічних справах, у період дії Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р (до 01.01 2011 року) податковий орган не мав права змінювати призначення платежу, що зазначалось у платіжних дорученнях платника податків.

Платіжні доручення позивача по сплаті ПДВ за період липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень, 2011 року і січень 2012 року не є доказами своєчасності сплати вищевказаних декларацій за період 2009 - 2010 років, оскільки містять призначення платежу погашення інших декларацій за період 2011 - 2012 років, які не були предметом розгляду та дослідження у адміністративних справах №2а-181/12/1370, №2а-92/12/1370, №2а-10755/11/1370, 2а-2438/12/1370.

Відтак, судові рішення у вищевказаних справах не можуть використовуватись як докази в контексті статей 70-72 КАС України у справі №2а-10719/12/1370, оскільки вони встановлюють та досліджують обставини (своєчасність сплати податкових декларацій за період 2009- 2010 років), які не мають прямого відношення до позовних вимог.

Предметом дослідження у справі №2а-10719/12/1370 є своєчасність або несвоєчасність сплати (погашення) податкових декларацій позивача поданих за період квітень - грудень 2011 року та січень - вересень 2012 року, причому і подання декларацій і їх погашення відбувається в період дій Податкового кодексу України.

З 01.01.2011 року повноваження, підстави та спосіб дій органів державної податкової служби та їх посадових осіб, права, обов'язки та відповідальність платників податків визначені Податковим кодексом України.

Строки сплати податкового зобов'язання встановлені статтею 57 ПК України, відповідно до пункту 57.1. якої платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Поняття податкового боргу визначає пункту 14.1.175. статті 14 ПК України, а саме: податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Кодексу у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом взято до уваги обов'язок контролюючих органів застосувати положення п.87.9. ст.87 ПК України, який передбачає наступне: у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відтак у період дії Податкового кодексу України призначення платежу у платіжних дорученнях платника уже не діє, тому наявність у позивача платіжних доручень із призначенням платежу ПДВ за період липень 2011 року - січень 2012 року не беруться судом до уваги та не можуть бути підставою скасування оскаржуваних податкових повідомлень рішень.

Натомість, прямим доказом у справі, який доводить, що на момент сплати позивачем сум податкового боргу у розмірі 1261639,19 гривень згідно платіжного доручення від 26.11.2012 року за №2146419 у нього існував податковий борг по податкових деклараціях за період квітень - грудень 2011 року та січень - вересень 2012 року є Постанова Львівського окружного адміністративного суду від 11.10.2012 року у справі №2а-7408/12/1370, якою задоволено позовні вимоги ДПІ у Сокальському районі до Сокальського МКП ВКГ про стягнення з рахунків відповідача податкового боргу в сумі 1524028,05 гривень (набрала законної сили, наявна в матеріалах справи). Предметом дослідження у справі №2а-7408/12/1370 є наявність податкового боргу по вищевказаних деклараціях за період 2011 - 2012 року. Зі змісту судового рішення у справі №2а-7408/12/1370 випливає, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

В силу частини першої ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом взято до уваги те, що погашення суми податкового боргу в розмірі 1261639,19 гривень згідно платіжного доручення від 26.11.2012 року за №2146419 здійснена в результаті взаємозаліку, у зв'язку із наявністю у позивача податкового боргу по деклараціях податкових деклараціях за період квітень - грудень 2011 року та січень - вересень 2012 року та наявністю у Держави обов'язку погасити збитки комунального підприємства, що виникли в результаті нерентабельних тарифів на послуги по водопостачанню.

Стаття 126 ПК України, як випливає з її змісту, є приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення встановленого ПК України строку сплати узгодженого податкового зобов'язання.

Отже, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов'язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Норма пункту 126.1 статті 126 ПКУ поширюється також і на випадки, коли погашення податкового боргу відбулося в примусовому порядку, на підставі рішення суду, ухваленого згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України.

Зазначене пояснюється тим, що передбачена пунктом 126.1 статті 126 ПК України відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням, і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).

Враховуючи наведене, стягнення податкового боргу на підставі судового рішення, не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої пунктом 126.1 статті 126 ПК України.

Аналогічна позиція викладена в листі ВАСУ від 18.11.2014 №1602/11/10/14-14.

Відтак, спірні податкові повідомлення рішення винесені з дотриманням вимог чинного законодавства України, а аргументи наведені в позовній заяві Сокальського МКП ВКГ не спростовують наявності порушення, зафіксованого в акті перевірки, та не можуть бути підставою для їх скасування.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані відповідачем переконують в необґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Оцінюючи рішення відповідача на відповідність ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає, що вони були прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено. За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 28 серпня 2015 року.

Суддя Сакалош В.М.