Справа № 2а-3/09/1917
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2011 р. Справа № 16683/09/9104/

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Коваля Р.Й.,

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шумського районного суду Тернопільської обл. від 16.03.2009р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Тернопільської обл., третя особа ОСОБА_3, про скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

12.10.2006р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із врахуванням поданої під час розгляду справи заяви про збільшення та уточнення позовних вимог, просив скасувати рішення ОСОБА_2 міської ради Тернопільської обл. № 91 від 22.09.2006р. «Про розгляд заяв ОСОБА_1 і ОСОБА_3І.», винести рішення, яким затвердити межові знаки у відповідності до викопіровки із кварталу № 34 м.Шумськ; зобовязати відповідача внести зміни до рішення № 5 від 10.02.2006р. «Про передачу у власність земельної ділянки та виготовлення державного акту на право власності на землю гр.ОСОБА_1І.» в частині розміру земельної ділянки 0,10 га (Т.1, а.с.2-3, 83).

Справа розглядалася судами неодноразово (Т.1, а.с.42-44, 112-115, 175-177).

Постановою Шумського районного суду Тернопільської обл. від 16.03.2009р. заявлений позов задоволено частково, визнано протиправним і скасовано рішення ОСОБА_2 міської ради Тернопільської обл. № 91 від 22.09.2006р., яким затверджені межі земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до поданої схеми додатку № 1; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (Т.2, а.с.137-141).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду, оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити в повному обсязі (Т.2, а.с.150-152).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не враховано тих обставин, що з 1977р. апелянт користується спірною ділянкою площею 0,20 га, яка була надана для вирощування сільськогосподарських культур, з яких 0,07 га в подальшому було передана позивачу для будівництва; вказані обставини стверджуються викопіровкою із кварталу № 34 м.Шумськ.

Факт користування земельною ділянкою такої площі також стверджується квитанціями про сплату земельного податку; кадастровим планом, виготовленим ПП «Зеніт»; третя особа користується суміжною земельною ділянкою без будь-яких правовстановлюючих документів, встановлена межа землекористування була зруйнована ОСОБА_3 в 2005 році.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі заяви ОСОБА_1 рішенням № 3 від 21.06.2006р. засідання постійної комісії з питань будівництва, благоустрою, земельних відносин, житлово-комунального господарства, транспорту, зв'язку та охорони довкілля було вирішено просити ОСОБА_2 міську раду встановити межу земельної ділянки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на відстані 1 (один) метр в сторону земельної ділянки ОСОБА_3 з метою недопущення в майбутньому конфліктних ситуацій по руйнуванню будівлі заявника (Т.1, а.с.33).

Згідно із рішенням ОСОБА_2 міської ради № 91 від 22.09.2006р. були розглянуті заяви ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, взято до уваги рішення № 3 від 21.06.2006р. засідання постійної комісії з питань будівництва, благоустрою, земельних відносин, житлово-комунального господарства, транспорту, зв'язку та охорони довкілля, а також вирішено затвердити межі земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до поданої схеми додатку № 1 (Т.1, а.с.6, 34).

На представленому органом місцевого самоврядування додатку № 1 зображені земельні ділянки, на яких не вказано їх місцезнаходження, а також кому вони належать, крім того немає відомостей про те, хто виготовив вказаний додаток.

Із наданої відповідачем земельно-кадастрової книги вбачається, що за позивачем рахується 0,07 га земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та 0,10 га для ведення особистого селянського господарства, за такий же розмір земельної ділянки позивачем сплачувався земельний податок на підставі представлених квитанцій податкового органу, а згідно довідки відповідача № 50 від 23.01.2009р. за позивачем закріплено земельну ділянку площею 0,1626 га.

Рішенням ОСОБА_2 міської ради № 2 від 29.06.2004р. позивачу ОСОБА_1 передано безоплатно у власність земельну ділянку загальною площею 0,07 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови (вул.840-річчя Шумська, 20), яка рішенням № 48 від 22.04.1983р. виділялась позивачу у безстрокове користування для будівництва житлового будинку і господарських будівель і на підставі якого позивач виготовив генеральний план забудови земельної ділянки, при цьому ширина земельної ділянки під забудову складала 20 м, довжина - 35 м, а площа - 700 кв.м (Т.1, а.с.137).

Рішенням ОСОБА_2 міської ради № 5 від 10.02.2006р. передано у приватну власність позивачу безкоштовно земельну ділянку по вул. 840-річчя ОСОБА_2, 20 загальною площею 0,0926 га для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту, в тому числі ріллі - 0,0926 га (Т.2, а.с.138).

Інших рішень органу місцевого самоврядування, які б підтверджували правомірне користування позивачем відмінним від вказаного розміром земельною ділянки в районі місця проживання та знаходження будинковолодіння по вул.840-річчя Шумська, 20 в м.Шумськ сторонами не представлено.

27.05.2008р. були проведені комісійні обміри земельної ділянки позивача на підставі генерального плану забудови від 22.06.1983р., даних земельно-кадастрової книги ОСОБА_2 міської ради, квитанцій про сплату земельного податку за 1984-2005рр., і встановлено, що в правомірному користування позивача має перебувати 0,07 га земельної ділянки, а фактично перебуває 0,10 га, таким чином 0,03 га земельної ділянки комісія вважає самозахватом (Т.2, а.с.58).

В передачі у приватну власність 0,03 га земельної ділянки позивачу для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель рішенням ОСОБА_2 міської ради № 5 від 10.02.2006р. відмовлено у зв'язку із тим, що дана земельна ділянка не значиться за позивачем в земельно-кадастровій книзі (Т.2, а.с.70).

Із представленого позивачем кадастрового плану, виготовленого ПП «Зеніт», вбачається, що ширина спірної ділянки у верхній частині складає 24,61 м, у нижній частині 21, 98 м загальною площею 0,17 га, при цьому площа земельної ділянки в районі будівництва та обслуговування будівель становить 0,10 га, а в районі ведення особистого селянського господарства - 0,07 га, що не відповідає рішенням ОСОБА_2 міської ради № 2 від 29.06.2004р. та № 5 від 10.02.2006р., якими передавались земельні ділянки у приватну власність позивачу для будівництва та обслуговування будівель, ведення особистого селянського господарства (Т.2, а.с.84).

Згідно довідки № 50 від 23.01.2009р., виданої відповідачем, за третьою особою ОСОБА_3 закріплено земельну ділянку біля житлового будинку загальною площею 0,1795 га.

Як вбачається із рішення виконкому ОСОБА_2 селищної ради від 25.08.1989р. третій особі ОСОБА_3 було виділено із земель селищного державного фонду земельну ділянку, на якій надано право будівництва житлового будинку та господарських будівель, по вул. Жертв Революції, при цьому в наведеному рішенні не вказано розмір виділеної земельної ділянки. Однак, на підставі цього рішення третя особа отримала генеральний план забудови земельної ділянки, згідно якого ширина земельної ділянки складає 20 м та довжина - 35 м, що в сукупності складає 700 кв.м (Т.2, а.с.120, 121).

Інших рішень відповідача ОСОБА_2 міської ради, які б підтверджували правомірне користування ОСОБА_3 відмінним від вказаного розміром земельною ділянки в районі місця проживання та знаходження будинковолодіння по вул.840-річчя Шумська в м.Шумськ сторонами не представлено.

Висновком судової земельно-технічної експертизи № 2109 від 22.08.2007р., проведеної Тернопільським відділенням КНДІСЕ, встановлено, що на час проведення експертизи позивач ОСОБА_1 фактично користується земельною ділянкою площею 1790 кв.м., ОСОБА_3 - 1683 кв.м., про що виготовлено схему на додатку № 1 до висновку.

Також висновком експерта визначено та встановлено на підставі проведення порівняння розмірів та конфігурації земельної ділянки, котрою користувався на час проведення експертизи позивач ОСОБА_1 із тими, що зазначені на генплані забудови земельної ділянки від 22.06.1983р., що спірна земельна ділянка площею 275 кв.м., якою користується позивач, згідно з генпланом до його земельної ділянки не відноситься, що показано в додатку № 2.

Таким же чином, провівши порівняння розмірів та конфігурації земельної ділянки, котрою користувалася на час проведення експертизи третя особа ОСОБА_3, із тими, що показані на генплані забудови від 1989р., експерт визначив та встановив, що спірна земельна ділянка площею 26 кв.м, якою користується ОСОБА_3, згідно з генпланом забудови до її земельної ділянки не відноситься, що показано в додатку № 3 (Т.1, а.с.18-24).

Оцінюючі вищевикладені обставини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що між земельними ділянками, які перебувають в користуванні позивача та третьої особи, знаходиться земельна ділянка, яка нікому із них не належить, а відноситься до земель ОСОБА_2 міської ради.

З урахуванням наведеного, між земельними ділянками позивача і третьої особи не може бути встановлено будь-яких межових знаків.

За вказаних обставин рішення ОСОБА_2 міської ради № 91 від 22.09.2006р., яким затверджено межі земельних ділянок позивача і третьої особи в районі знаходження їх будинковолодінь, що по вул. 840-річчя ОСОБА_2 у м.Шумськ, є протиправним.

Окрім цього, на підставі наведеного не можуть бути задоволені інші заявлені позовні вимоги.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, заявлений позивачем позов підлягає до часткового задоволення з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шумського районного суду Тернопільської обл. від 16.03.2009р. в адміністративній справі № 2а-03/09/1917 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: В.З.Улицький

ОСОБА_5