Справа № 2а-5323/10
Суддя: Поліщук М.Г.
Дата ухвалення: 2011-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" квітня 2011 р. Справа № 2а-5323/10

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Поліщука М.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "02" листопада 2010 р. у справі № 2а-5323/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 24.09.2010 року звернувся до Овруцького районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до УПФУ в Овруцькому районі Житомирської області та до управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації про зобовязання провести перерахунок та виплату доплат, передбачених ст. ст.37, 39, 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.03.2010 року по 31.08.2010 року.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 02.11.2010 року позов задоволено, зобовязано відповідачів провести перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії і доплат, передбачених ст.37, 39, 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , починаючи з 01.03.2010 року по 31.08.2010 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФУ в Овруцькому районі Житомирської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А №053661, виданим Житомирським облвиконкомом 30.03.1995 р., є інвалідом 2-ї групи захворювання, пов"язаного з наслідками аварії на Чорнобильскій АЕС, що підтверджується довідками УПСЗН Овруцької райдержадміністрації (а.с.5-6), постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991р. віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, та отримує в УПУ Овруцького району Житомирської області пенсію та доплату за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначену у відповідності до ст.ст. 39, 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до статті 49 Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1 категорії призначається у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно до ч. 1 ст. 39 Закону, пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Всупереч ст.ст. 39, 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу вказані доплати виплачувалися частково, у фіксованому розмірі, визначеному ПКМУ № 836 від 26.07.1996 року по ст. 39 вказаного Закону та по ст. 50 відповідно до ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року, а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, як того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу в порівняні з ПКМУ № 836 від 26.07.1996 року та ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року відповідач не правомірно виплачував додаткову пенсію позивачу в меншому розмірі ніж це передбачено ст.ст. 39, 50 зазначеного Закону.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про правомірність доводів суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок та виплату пенсії у розмірах, визначених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеного підвищення до пенсії позивачу, на що посилається у своїй скарзі відповідач, також не є підставою для невиконання Пенсійним фондом України своїх зобов'язань, встановлених ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, щодо доводів апеляційної скарги про необхідність встановлення виплат бюджетним законодавством, то ці твердження колегією суддів відхиляються, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. (У справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань). Отже, безпідставними є посилання відповідача на відсутність надходжень з державного бюджету України як на підставу не нарахування позивачу зазначених додаткових доплат та підвищення до пенсії. Безпідставним являється посилання в апеляційній скарзі на те, що органи Пенсійного фонду України не є належним відповідачем по цій категорії виплат виходячи із наступного.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2020 року №497 «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» на органи Пенсійного фонду України покладено обов"язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що обов"язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ст.ст.39, 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по цій справі є належним.

Крім того, із змісту позовної заяви видно те, що позивач просив зобов"язати УПФ України в Овруцькому районі нарахувати на виплатити йому додаткову пенсію згідно ст.50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Проте, при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції в його резолютивній частині помилково застосував ст.51 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка передбачає додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, віднесеним до 2,3,4 категорії.

А згідно матеріалів справи (а.с.3, 5-6) позивач є інвалідом 2-ї групи та постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, в зв"язку з чим щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну його здоров"ю, згідно ст.50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"має становити 75% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до вимог ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне змінити резолютивну частину оскаржуваної постанови, зобов"язавши відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоров"ю, саме згідно ст.50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Також, колегія суддів вважає помилковим рішення суду першої інстанції в частині зобов"язання відповідачів нарахувати та виплатити на користь позивача передбачених Законом коштів без попереднього визнання таких дій останніх протиправними.

Тобто, встановивши, що суб"єктами владних повноважень були порушені норми права, які регулюють спірні правовідносини, з метою повного захисту порушених прав осіб, суд першої інстанції повинен був спочатку визнати такі дії відповідачів протиправними. І тільки після цього вправі був зобов"язати відповідачів вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні.

Керуючись ст.ст.198, 201, 205 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Житомирській області - задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 02 листопада 2010 року змінити, доповнити її резолютивну частину абзацом другим наступного змісту:

"Бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області та управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації, якими не нараховано та невиплачено ОСОБА_3 за період з 01.03.2010 року по 31.08.2010 року підвищення до пенсії, додаткової пенсії та щорічної допомоги на оздоровлення, передбачених ст.37, 39 та 50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визнати неправомірною."

В зв"язку з цим абзац другий її резолютивної частини вважати третім, виклавши його в наступній редакції:

"Зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії за період з 01.03.2010 року по 31.08.2010 року виходячи із розмірів, визначених ст.39, 50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: доплати в розмірі двох мінімальних заробітніх плат, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, яка визначається прожитковим мінімумом для непрацездатних осіб, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" з урахуванням проведених виплат."

Відповідно абзаци 3, 4, 5, 6, 7, 8 її резолютивної частини, вважати абзацами 4, 5, 6, 7, 8, 9.

В решті постанову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.Г. Поліщук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11100

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100