Справа № 2а-1913/08/2408
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2011 р. Справа № 23508/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.03.2009р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення,-

В С Т А Н О В И Л А:

03.08.2007р. позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом, в якому, із врахуванням поданих під час розгляду справи змін до позовних вимог, просив визнати дії командування Військової частини НОМЕР_1 неправомірними; стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію за неотримане продовольче забезпечення з 11.03.2000р. по 22.09.2005р. в сумі 29683 грн. 76 коп. та врахувати при виплаті індекс інфляції та понесені витрати на оплату послуг ГУ статистики у Чернівецькій обл. (а.с.2-4, 71).

Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.03.2009р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.141-143).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення по суті спору (а.с.152-162).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач проходив дійсну військову службу у Військовій частини НОМЕР_1 до 22.09.2005р. і знаходився на продовольчому забезпеченні у цій частині; постановою КМ України № 426 від 29.03.2002р. «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту» було скасована постанова КМ України № 316 від 12.03.1996р. «Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України й інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту», через що зазначеній категорії військовослужбовців законних підстав для нарахування та здійснення грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення не має.
Окрім цього, детальний аналіз положень діючого законодавства вказує на відсутність будь-яких правових підстав для відмови у виплаті позивачу спірної грошової компенсації.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв згідно до вимог Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 07.02.2000р., який вступив в дію з 11.03.2000р.
Також відповідно до постанови КМ України № 426 від 29.03.2002р. «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації» позивач не входив до категорії осіб, які забезпечуються нормами харчування, а тому не мав права на забезпечення продовольством за рахунок держави.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Як слідує з матеріалів справи, старший лейтенант ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді командира взводу радіаційної, хімічної, біологічної розвідки Військової частини НОМЕР_1 та звільнений у запас у зв`язку із скороченням штатів та реформуванням Збройних Сил України наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача ЗС України № 310 від 20.08.2005р. та у відповідності до наказу командира цієї частини № 245 від 22.09.2005р. виключений із списків особового складу з направленням для зарахування на військовий облік до Чернівецького МВК Чернівецької обл. (а.с.8).
Згідно довідки начальника продовольчої служби позивачу неможливо скласти довідку по заборгованості за продовольством в зв`язку з відсутністю вартості продовольчого пайка (а.с.9).

Частиною 2 ст.9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків встановлюються КМ України з урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів.
Норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації були визначені постановами КМ України № 316 від 12.03.1996р., та № 426 від 29.03.2002р.
Проте, Законом України № 1459-III від 17.02.2000р. «Про деякі заходи, щодо економії бюджетних коштів» дію частини другої ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість них призупинено.
За наведених обставин колегія суддів приходить до переконливого висновку щодо безпідставності та необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що положення постанови КМ України № 426 від 29.03.2002р. «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації» на позивача не поширюються.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м.Чернівці від 26.03.2009р. в адміністративній справі № 2а-03/09/2408 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель
Судді: А.М.Ліщинський
С.П.Нос