Справа № 511/3555/14-а
Суддя: Ільяшук А. В.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 511/3555/14-а
Номер провадження: 2-а/511/42/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2014 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А . В .,

при секретарі Вонікової Л.Ф.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 ( Sajedi Davood Fazlollah), перекладача ОСОБА_3,

розглянувши адміністративний позов Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_2 ( Sajedi Davood Fazlollah) про затримання та примусове видворення за межі території України

ВСТАНОВИВ:

Білгород-Дністровський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_2 ( Sajedi Davood Fazlollah) та просить суд винести рішення про примусове видворення його за межі території України. З метою підготовки до його видворення за межі України у примусовому порядку, затримати громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_2 (Sajedi Davood Fazlollah) на термін до дванадцяти місяців, з подальшим розміщенням в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач діючи у складі групи осіб вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону із України в ОСОБА_5 Молдова в пункті пропуску Кучурган - Первомайськ на території Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, внаслідок чого 23 листопада 2014 року був затриманий представниками прикордонної служби. Роздільнянським районним судом Одеської області 26 листопада 2014 року відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривен. Знаючи про можливість легально іммігрувати до країн Європейського Союзу, останній вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він грубо порушить законодавство України.

При вирішенні питання про примусове повернення відповідача до країни походження, під час оголошення якого той заявив, що не має змоги самостійно повернутись на Батьківщину внаслідок відсутності коштів для легального повернення на територію ОСОБА_4 ОСОБА_5, а також переслідування його на Батьківщині через релігійні переконання.. Крім того, звертає увагу, що підставою для видворення відповідача є ще й те, що у останнього відсутнє постійне місце проживання, відсутнє джерело доходів, відсутні на території України родинні зв'язки, а також наявний відкритий намір нелегальним шляхом потрапити до країн Західної Європи. З наведених вище мотивів, змушений звернутись до суду із згаданим позовом, обґрунтованість якого вважає доведеною.

В судовому засіданні представник позивача за належним дорученням від 25 листопада 2014 року р. ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з наведених вище мотивів, додатково пояснив, що строк затримання терміном один місяць є обґрунтованим для зібрання всіх необхідних документів для видворення відповідача, і за наявності для того можливості, видворення відбудеться раніше. З наведених вище підстав просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні обґрунтованість позову визнав, підтвердив факт відсутності необхідної суми коштів для придбання проїзних документів та не заперечує проти його видворення, а також затримання для підготовки відповідних документів, але вказав,що він заперечує проти його видворення до ОСОБА_4 ОСОБА_5, де зазнав переслідувань через свої релігійні переконання. Має намір возєднатися з сімєю, яка проживає на території ОСОБА_6. Не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст.50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 листопада 2014 року встановлено, що відповідач, 23 листопада 2014 р. о 23 годині 10 хв. був виявлений і затриманий прикордонним нарядом в пункті пропуску «Кучурган - Первомайськ» за незаконний перетин кордону із України в ОСОБА_5 Молдова в складі групи осіб.

Відповідач надав для прикордонного контролю, як підставу для перетинання державного кордону з України в ОСОБА_5 Молдова, посвідку невстановленого зразка на ім"я Sajedi Davood Hasan Zahraa ІНФОРМАЦІЯ_1., який не дає право пеперетин державного кордону України та право на перебування на території України. Форма, порядок видачі такого документу не визначені законодавством України. В подальшому він пояснив, що є ОСОБА_2 ( Sajedi Davood Fazlollah), 31.03.1974 року народжння, громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_5, а не Sajedi Davood Hasan Zahraa ІНФОРМАЦІЯ_1.

За такі дії відповідача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

За правилами ч. 1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Як вбачається зі змісту пояснень відповідача, останній прибув на територію України з метою мігрувати в країни Європейського союзу для подальшого працевлаштування та воз'єднання з сімєю, яка мешкає на території ОСОБА_7, ствердив, що можливості покинути територію України у нього немає, за відсутності необхідної суми коштів на придбання проїзних документів та родинних зв'язків в Україні самостійно добратись у країни Євросоюзу він не зможе.

Представлені позивачем документи та пояснення відповідача свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Європейські країни, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб перетину кордону без належних на це документів.

Встановлені судом обставини, а саме відсутність у громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_2 ( Sajedi Davood Fazlollah) близьких родичів на території України, власного житла, постійного джерела існування, спробу незаконного перетину ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчать про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1 ст30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України, так як кошти на проїзд у нього відсутні, також і відсутні родинні зв'язки в Україні, і в подальшому, враховуючи його наміри потрапити до країн Європейського союзу, є підстави вважати, що він може повторити спробу незаконного перетину державного кордону. Тому вимогу про видворення суд вважає обґрунтованою та приймає рішення про її задоволення.

Крім того, згідно роз'яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України, висвітлених у п. 26 Постанови № 1 від 25.06.2009р. в редакції постанови Вищого адміністративного суду України від 16.03.2012р., виходячи з положень частини четвертої ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та приписів ч. 2 ст.183-5 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення можливості подальшого видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

З огляду на викладене, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 30 Закону, обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення суд вважає також і вимогу про затримання відповідача, оскільки судом встановлено належні та дійсні підстави для видворення останнього за межі України. Крім того, суд погоджується з терміном затримання в дванадцять місяців, оскільки такий строк є об'єктивним і достатнім для зібрання всіх необхідних документів для видворення відповідача, і як слідує з пояснень представника позивача, за наявності підстав, відповідач може бути видворений і до закінчення цього строку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.256 КАС України , постанова суду в частині затримання відповідача підлягає негайному виконанню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.7-14,50,69-71,86,94,159-163,167,183-5 КАС України, ст.ст.4,9,16,30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_2 (Sajedi Davood Fazlollah) про затримання та примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_2 (Sajedi Davood Fazlollah), ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі території України.

Затримати з метою примусового видворення за межі України громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_2 (Sajedi Davood Fazlollah). ІНФОРМАЦІЯ_2, на термін до дванадцяти місяців з подальшим розміщенням в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України..

Постанову в частині затримання громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_2 (Sajedi Davood Fazlollah), 31.03.1974 року, звернути до негайного виконання, відповідно до ч.3 ст.183-5 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.183-5 КАС України постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Повний текст постанови негайно вручити учасникам судового розгляду

Зобов'язати позивача виготовити та надати відповідачу переклад постанови суду з державної мови на мову, якою він володіє, у строк наданий на апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.254 КАС України, з урахуванням приписів ч.7 ст.183-5 КАС України.

Суддя ОСОБА_8