Справа № 2а-14461/11/1370
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2012-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2012 р. Справа № 25601/12/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Гулида Р.М.,

при секретарі судового засідання Васильків А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.01.2012р. в адміністративній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. до Головного управління юстиції у Львівській обл., Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській обл., Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській обл. про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

23.12.2011р. позивач ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії державного виконавця при винесенні постанови ВП № 30175895 від 02.12.2011р. про відкриття виконавчого провадження; скасувати вказану постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.2-5).

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19.01.2012р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.34-37).

Не погодившись із винесеною судом постановою, її оскаржив позивач ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл., який покликаючись на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить у поданій апеляційній скарзі і доповненні до неї постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задоволити (а.с.49-64).

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що державним виконавцем неправомірно відкрито виконавче провадження, оскільки виконавчий лист є неналежно оформленим через відсутність вказівки в ньому на дату прийняття і номер рішення, згідно з яким видано виконавчий лист, ідентифікаційний номер стягувача; також висновок суду про належність апелянта до територіальних підрозділів центрального органу виконавчої влади, через що виконавче провадження у даному випадку підвідомче відповідачу, не ґрунтується на вимогах закону.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 12.12.2011р. позивач ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. отримав постанову ВП № 30175895 від 02.12.2011р., винесену Підрозділом примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській обл., про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2а-1522/11, виданого 15.09.2011р. Сихівським районним судом м.Львова, про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. провести перерахунок та виплату пенсії з 01.11.2010р. ОСОБА_2 відповідно до ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі постанов КМ України № 1294 від 07.11.2007р., № 969 від 18.10.2010р. та наказів Міністра оборони України № 380 від 22.07.2010р., № 576 від 05.11.2010р. (а.с.8, 9).

Разом з тим, наведений спір розглянутий та вирішений неповноважним судом, що стверджується наступним.

Відповідно до ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.2 ст.18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України № 2677-VI від 04.11.2010р., який набрав чинності з 09.03.2011р.) рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, до розглядуваних відносин і для визначення питання предметної підсудності слід застосовувати приписи ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України № 2677-VI від 04.11.2010р.).

Оскільки позивач, який є стороною виконавчого провадження, оскаржує дії та рішення державного виконавця щодо виконання судового рішення, тому останні можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ, а саме до Сихівського районного суду м.Львова.

Відповідно до ст.202 КАС України (в редакції, діючій на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки справа розглянута неповноважним складом суду (тобто, із порушенням правил предметної підсудності), тому оскаржуване рішення окружного адміністративного суду підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Вирішуючи наведений спір по суті, колегія суддів враховує наступне.

Із змісту заявленого позову убачається, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказане виконавче провадження відкрито на підставі неналежно оформленого виконавчого документа, а також вказане провадження в силу вимог Закону України «Про виконавче провадження» не підвідомче відповідачам.

Спірні правовідносини регулюються приписами Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Вимоги до виконавчого документа встановлені приписами ст.18 вказаного Закону, згідно якої у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Окрім цього, згідно з ст.25 цього Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів виходить з того, що вказані позивачем недоліки виконавчого документа (відсутність вказівки на дату прийняття і номер рішення, ідентифікаційного номера стягувача) не призводять до недійсності виданого виконавчого документа, усунення вказаних недоліків можливе й після відкриття виконавчого провадження.

Також відкриваючи виконавче провадження, державний виконавець не вбачав за наведених обставин перешкод у вчиненні виконавчих дій та виконанні судового рішення.

Разом з тим, відсутність у виконавчому листі вказівки на дату прийняття і номер рішення, ідентифікаційного номера стягувача не порушує прав та інтересів позивача.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими:

1) боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи;

2) сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Згідно з п.1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затв. постановою правління Пенсійного фонду України № 5-5 від 25.02.2008р., управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

З наведеного слідує, що позивач ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. є територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади, через що виконавче провадження по розглядуваному виконавчому провадженню підвідомче відповідачу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства вчинені дії, спрямовані на виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги підставність прийнятого рішення про відкриття виконавчого провадження, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним і необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає, з вищевикладених мотивів.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про розгляд справи неповноважним судом, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. задоволити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.01.2012р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. до Головного управління юстиції у Львівській обл., Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській обл., Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській обл. про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_3