Справа № 489/3247/15-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 489/3247/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Губницький Д.Г.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Запорожана Д.В.,

- Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій, покладення обов'язку вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, або ОСОБА_2) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва (далі - відповідач, або УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва), в якому, з врахуванням уточнень щодо вимог по частинам (а.с.62-63,79), просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва щодо відмови у перерахунку призначеної їй пенсії, не включення до складових заробітної плати при розрахунку розміру пенсії повної суми винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально побутових питань та індексації заробітної плати, а також зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва здійснити перерахунок і виплату їй пенсії починаючи з 01 грудня 2012 року з врахуванням складових заробітної плати для призначення пенсії - повної суми винагороди за вислугу років в розмірі 40% посадового окладу і інших виплат на підставі довідки Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі міжрегіонального головного управління Міндоходів від 22 квітня 2015 року № 49/05-04/ та від 01 липня 2015 року за № 88/05-04/.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2015 року вказаний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги, індексації на заробітну плату, надбавки за вислугу років 40%. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва провести з 19 листопада 2014 року перерахунок позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» включивши до заробітку для обчислення розміру пенсії суми матеріальної допомоги, індексації заробітної плати, надбавки за вислугу років відповідно до довідок Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі міжрегіонального головного управління Міндоходів від 22 квітня 2015 року № 49/05-04/ та від 01 липня 2015 року за № 88/05-04/. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, в частині задоволених вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, а також враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працювала на державній службі в СДПІ по роботі з ВПП у м. Одесі ДПС та з 11.12.2008 року перебуває на обліку в УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

28.04.2015 року позивач подала до УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва заяву про здійснення їй перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням інших виплат, які складаються із матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, а також повної суми винагороди за вислугу років в розмірі 40% посадового окладу.

Разом із вказаною заявою позивачем подано довідки СДПІ з обслуговування великих платників у м. Одесі міжрегіонального ГУ Міндоходів від 22.04.2015 року № 49/05-04/ та від 01.07.2015 року за № 88/05-04/ про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з яких вбачається, що до складу заробітної плати позивача за останні 24 календарні місяці входять, у тому числі, «інші виплати», в які включаються індексація, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, а також винагороди за вислугу років складає 40% посадового окладу

На всі виплати, які включені в довідку, в тому числі і на «інші виплати», нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Проте, листом від 30.04.2015 року № 8646/02 УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва відмовило позивачу в проведенні перерахунку пенсії за відсутності законодавчих підстав.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховуються в заробіток (доход) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, згідно зі статтею 37 Закону України «Про державну службу» (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за вислугу років входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів наголошує, що відповідач повинен був виходити з отримуваної позивачем суми заробітної плати, у тому числі, винагороди за вислугу років, а врахування лише «правильної», на його думку, суми цих виплат є порушенням компетенції, оскільки чинним законодавством пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця та оцінювати обґрунтованість її розміру.

Також, на думку колегії суддів, доводи апелянта про те, що матеріальна допомога, суми разових премій і суми індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, у той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, в даному випадку, відповідачем не було враховано, що стаття 33 Закону України «Про державну службу» визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення, а тому, оскільки позивач отримувала винагороду (надбавку) за вислугу років у розмірі 40% до посадового окладу, то саме зазначений розмір цієї винагороди (надбавки) повинен бути врахований і при обчисленні її пенсії.

Зазначена правова позиція колегії суддів узгоджується з правовою позицію Верховного Суду України щодо застосування зазначених норм законодавства викладеною, зокрема, у рішеннях № 21-430а11 від 20.02.2012 року, № 21-125а13 від 14.05.2013 року, № 21-97а13 від 28.05.2013 року, № 21-350а13 від 06.11.2013 року, № 21-3а14 від 04.03.2014 року, № 21-314а14 від 16.09.2014 року.

За таких обставин, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій, покладення обов'язку вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: Л.П. Шеметенко