Справа № 2-а-498/11
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2013-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а 498/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Шевцової Т.В.

при секретарі Марєнко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська адміністративний позов прокурора Дніпропетровської області до Дніпропетровської міської ради про скасування рішення сесії №32/14 від 25.04.2007 року -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дніпропетровської області Косюта М.В. звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання рішення Дніпропетровської міської ради №32/14 від 25.04.2007 року "Про Положення про порядок організації, функціонування та експлуатації місць паркування автотранспорту і справляння збору за припаркування на території міста Дніпропетровська" протиправним та його скасування.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням сесії Дніпропетровської міської ради №32/4 від 25.04.2007 року затверджено Положення "Про порядок організації, функціонування та експлуатації місць паркування автотранспорту і справляння збору за припаркування на території м.Дніпропетровська".

02.02.2009 року заступником прокурора Дніпропетровської області внесено протест на зазначене рішення, в якому поставлено питання про його скасування. Однак, рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.02.2009 року протест відхилено.

З рішенням Дніпропетровської міської ради не згоден, оскільки воно суперечить нормам чинного законодавства. Так, набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність чи користування, при цьому право користування оформлюється договором оренди. Обєктом плати за землю є земельна ділянка. ОСОБА_1 дорожнього руху, ані ОСОБА_1 зберігання транспортних засобів на автостоянках не визначено такого терміну, як "парковка". Однак, згідно п.7.44 ДБН визначено, що постійне та тимчасове зберігання транспортних засобів має здійснюватись в гаражах (наземних, підземних та наземно-підземних) та на автостоянках.

Комунальним підприємством "Міськавтопарк" та операторами на території забезпечується функціонування парковок м.Дніпропетровська без наявності правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розташовані парковки, розроблення проекту відведення земельних ділянок, отримання погоджень відповідних контролюючих органів щодо можливості розміщення автотранспорту на відповідних територіях, виконання санітарних правил, природоохороного законодавства. При цьому ні податок на землю, ні оренду плату за користування земельними ділянками субєкти господарювання не сплачують, що призводить до ненадходження значних коштів у бюджет.

Крім того, так звані "місця платного паркування" не забезпечують схоронність транспортних засобів, що йде в розріз з положеннями Закону України "Про захист прав споживачів".

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на викладене в позові.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надав письмові заперечення, згідно з якими позов не визнав, просив в ньому відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, cуд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування , інших посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 2 статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у осіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.77 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому рядку.

Відповідно до пункту 10 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів місцевого самоврядування можуть визнаватися незаконними в судовому порядку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових акт правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, сесією пятого скликання Дніпропетровської міської ради 25.04.2007 року ухвалено рішення за №32/14, яким затверджено Положення про порядок організації, функціонування та експлуатації місць паркування автотранспорту і справляння збору за паркування на території міста Дніпропетровська та визначено Комунальне підприємство "Міськавтопарк" Дніпропетровської міської ради уповноваженою організацією зі справляння збору за паркування автотранспорту в спеціально обладнаних або відведених для цього місцях і стоянках таксі на території міста.

Вказане рішення винесено на підставі ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про місцеві податки і збори", Закону України "Про систему оподаткування", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Рішенням сесії пятого скликання Дніпропетровської міської ради від 19.09.2007 року за №41/19 внесено зміни до попереднього рішення.

03 лютого 2009 року до Дніпропетровської міської ради заступником прокурора Дніпропетровської області Виноградовою С.О. внесено протест на рішення сесії пятого скликання Дніпропетровської міської ради від 25.04.2007 року за №32/14. В обґрунтування протесту, окрім зазначеного в позові, вказано, що мають місце непоодинокі випадки паркування на земельних ділянках прибудинкових територій, оздоровчих майданчиках та зелених зонах житлових масивів, які функціонують внаслідок затвердження Положення. Через такі протиправні дії призводять до чисельних звернень громадян та органів самоорганізації населення до прокуратури Дніпропетровської області з приводу порушення їхніх прав внаслідок організації на їх територіях парковок для автотранспорту.

Вказаний протест прокурора було розглянуто рішенням Дніпропетровської міської ради від 25.02.2009 року та за результатами розгляду відхилено. В обґрунтування відмови в задоволенні протесту зазначено, що рішення прийнято в межах компетенції Дніпропетровської міської ради, у відповідності до Законів України "Про місцеві податки та збори", "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про систему оподаткування", та з метою упорядкування зберігання автотранспорту.

Відповідно до листа Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради від 13.01.2009 року, розяснено, що чинним законодавством не передбачено поняття "парковка", втім розяснено правила розміщення автостоянок з урахуванням інтересів громадян.

Відповідно відзиву відповідача на позовну заяву, просять закрити провадженні по адміністративній справі, оскільки оскаржуване рішення Дніпропетровською міською радою 02.02.2011 року визнано таким, що втратило чинність. Копія рішення сесії шостого скликання Дніпропетровської міської ради №39/8 від 02.02.2011 року надана суду відповідачем.

Відповідно до ст.140 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні встановлено виключний перелік повноважень міських рад, а ст.27 цього Закону повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, належать власні (самоврядні) повноваження.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, згідно зі статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 162 КАС України визначені повноваження суду при вирішенні справи: при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень…

Відповідно п.9 ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд виходить з того, що оскаржуване рішення прийнято Дніпропетровською міською радою в межах повноваженнях, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та вже скасоване органом, що його прийняв, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно ст.94 КАС України державне мито слід віднести за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 2, 6-11, 18, 19, 23, 69, 71, 94, 158-162 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог прокурора Дніпропетровської області до Дніпропетровської міської ради про скасування рішення сесії №32/14 від 25.04.2007 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінським районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В.Шевцова