Справа № 814/1990/15
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

814/1990/15

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 серпня 2015 р. Справа № 814/1990/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод",

до

Миколаївської Митниці Міндоходів,

про

визнання протиправним та скасування рішення від 05.11.2014р. № 504000003/2014/000056/1, визнання нечинною катрку відмови,

В С Т А Н О В И В:

Товариство звернулося до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішень митниці щодо відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню товарів та коригування митної вартості.

Свій позов товариство обґрунтувало тим, що ціна товару чітко визначена контрактом з постачальником і у відповідача не було ніяких підстав підвергати її сумніву, відмовляти в прийнятті митної декларації, та визначати митну вартість за резервним методом.

Відповідач позов не визнав, свої заперечення обґрунтував тим, що подані декларантом документи не містили всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості: 1) відсутні відомості про страхування товару; 2) відсутні пояснення щодо надання знижки у 40 доларів США; 3) відсутні висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, біржові котирування; 4) договір з третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів.

Враховуючи це, митним органом, було самостійно визначено митну вартість за резервним методом.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» зареєстровано в якості юридичної особи 16.09.04. Основним видом діяльності ТОВ «МГЗ» є виробництво глинозему (оксиду алюмінію), який в свою чергу є основним вихідним матеріалом для виробництва алюмінію.

Відповідно до технології виробництва підприємство виготовляє глинозем шляхом перероблення металургійних бокситів, які вилужнюють у міцному лужному розчині. Для приготування цього розчину використовують гідроксид натрію (сода каустична).

01.04.13 ТОВ «МГЗ» уклав контракт №RF/RD/79-13/11-М з ОАО «Единая торговая компания» (г. Стелитамак, РФ) на поставку гідроксиду натрію сумарним обсягом близько (+/-) 201500 тонн, на загальну орієнтовну суму 86645000 доларів США (+/-) (арк.спр.19).

Відповідно до п.2.3 Контракту ціна за 1 тону товару розраховується за формулою середнє котирування FOB MED Low агентства ICIS за два місяця, що передували періоду відвантаження з 21 числа першого місяця до 20 числа другого місяця мінус 40 доларів США.

Розрахована ціна зазначається в специфікації, що підписується кожного разу до 25 числа місяця, який передує відвантаженню.

Також, п.3.2 Контракту передбачено, що вантажовідправником по цьому контракту можуть бути ВОАО «Химпром» (м. Волгоград, РФ), ОАО «Каустик» (м. Волгоград, РФ), а також будь-які інші відправники на розсуд продавця.

22.09.14 ТОВ «МГЗ» та ОАО «Единая торговая компания» підписали специфікацію №20 про визначення ціни на гідроксид натрію (сода каустична) на квітень 2015 року – 290 доларів США в обсязі 5917+/-% тонн (арк.спр.23).

Разом з декларацією підприємством надано відповідачу: контракт №RF/RD/79-13/11-М від 01.04.13, інвойс № V-52 від 07.10.15, специфікацію №20 від 20.09.15, залізничні накладні, підтвердження радіологічного та екологічного контролю, сертифікати походження товару, паспорта якості (арк.спр.23-31).

На етапі перевірки митної вартості, відповідач поставив під сумнів визначену підприємством митну вартість в 290 доларів США за тонну, у зв’язку з тим, що, на його думку, подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (відсутня інформація щодо страхування оцінюваного товару), заявлена митна вартість не підтверджена документально, не подані документи про сплату.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України, Миколаївська митниця витребувала у позивача для підтвердження митної вартості: 1) бухгалтерську документацію – платіжні документи, щодо оплати за товар, щодо оплати за складові митної вартості (страхування), страховий поліс, щодо формування ціни товару з документальним обґрунтуванням зниження ціни на 40 доларів США у контракті; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовленні спеціалізованими експертними організаціями та біржові котирування ICIS; 3) договір з третіми особами, пов’язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається (арк.спр.12).

05.11.14 позивач повідомив Миколаївську митницю, 1) ТОВ «МГЗ» та ОАО «Единая торговая компания» не страхували товар; 2) формування ціни шляхом зменшення її на 40 доларів США є результатом комерційних переговорів; 3) договори на продаж товару з третіми особами ТОВ «МГЗ» не укладались, оскільки підприємство є безпосереднім споживачем товару; 4) надані біржові котирування ICIS за останні 5 тижнів, що формували цінову політику на каустичну соду за 22.08.14, 29.08.14, 05.09.14, 12.09.14, 19.09.14 (арк.спр.47).

Разом з тим, Миколаївська митниця не взяла до уваги зазначені пояснення ТОВ «МГЗ» та дійшла висновку, що підприємством не надано документи, які підтверджують митну вартість товару.

При цьому, визначаючи митну вартість цього товару, відповідач використав метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (ст.60 МК України). За основу для коригування митної вартості Миколаївською митницею було взята попередня митна декларація ТОВ «МГЗ» від 18.09.13 №504010000/2013/002028 за цим самим контрактом №RF/RD/79-13/11-М, від цього самого постачальника ОАО «Единая торговая компания» за ціною 364 долара США за 1 тонну, оскільки це останнє митне оформлення позивача без коригування митної вартості за цим товаром (арк.спр.76, 77).

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.5 ст.58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов’язаних із продавцем осіб для виконання зобов’язань продавця.

Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в України відповідно до режиму імпорт є метод за ціною договору (контракту), тобто за ціною щу була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Рішення митного органу про відмову у митному оформленні за ціною договору та коригуванні митної вартості повинно відповідати критеріям передбаченим ч.3 ст.2 КАС України.

Оцінюючу зазначену ситуацію, суд приходить до висновку, що відповідач прийняв рішення не обґрунтовано.

Як під час митного оформлення, так і під час судового розгляду, митницею вмотивовано рішення про коригування 1) відсутністю інформації про страхування товару; 2) відсутністю обґрунтування зниження ціни на 40 доларів США відносно світових цін; 3) відсутністю договорів з третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів; 4) відсутністю висновків про якісні та вартісні характеристики товарів.

По-перше, під час проведення консультацій 05.11.14 ВАТ «МГЗ» письмово повідомляв відповідача, що страхування товару не здійснювалося. Аналогічно страхування не здійснювалось ОАО «Единая торговая компания». На переконання суду, жодним іншим документом підтвердити те, що позивачем не страхувався товар під час перевезення, ніж поясненням самого підприємства у цьому випадку неможливо. Тому, вимога до позивача надати якийсь документ про відсутність договору страхування на товар, є безпідставною. Натомість, митниця могла би спростувати це твердження позивача, надавши такій договір або вказавши його реквізити. Але, митниця такий договір не надала, та пояснень позивача про відсутність будь-яких договорів страхування не спростувала. За таких обставин, неможливо стверджувати про відсутність числових значень складових митної вартості щодо сплати за страхування, оскільки відомо, що такої сплати не було.

По-друге, необхідно розуміти, що «-40 доларів США», передбачені п.2.3 Контракту не є знижкою, оскільки ціна FOB MED Low (ICIS) не є звичайною ціною продажу цього товару ОАО «Единая торговая компания».

«FOB MED Low» та «-40 доларів США» є операндами у формулі ціни за Контрактом, де «FOB MED Low» - зменшуване, а «-40 доларів США» - від’ємник.

Індекс «FOB MED Low» не має ніякого зобов’язального значення для учасників торговельних відносин. Це усереднений результат щодо ціни на товар на світових ринках, за відомостями агентства ICIS. Інші рейтингові агентства, біржі, торговельні системи, можуть надавати відмінні від нього котирування.

Обрання сторонами Контракту «FOB MED Low» агентства ICIS за базову операнду у формулі обрахунку ціни товару, є результатом домовленості сторін за договором, про що позивач повідомляв відповідачу 05.11.14.

Надання переваги сторонами договору плаваючої ціни на товар відповідає практики ділового обігу та обумовлено волатильністю цін на соду каустичну на світових ринках.

По-третє, враховуючи, що ТОВ «МГЗ» не продає придбану за Контрактом соду каустичну іншим особам, а безпосередньо використовує її у своєму виробництві, цілком природно, що в нього не має та не може бути договорів з третіми особами з цього приводу. Саме про це позивач і повідомив митний орган 05.11.14.

По-четверте, з приводу начебто ненадання документів, необхідних для підтвердження митної вартості (каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини), то суд вважає зазначити наступне.

Зазначені документи відповідно до ч.3 ст.53 МК України подаються за наявності їх у декларанта. Тобто, законодавець припускає, що таких документів може не бути у декларанта, або не існувати взагалі.

Більш того, ТОВ «МГЗ» надав біржові котирування агентства ICIS, повністю виконавши цей пункт вимоги митниці.

Також, необхідно зазначити, що в період з квітня по серпень 2013 року, ТОВ «МГЗ» шість разів завозило соду каустичну за Контрактом №RF/RD/79-13/11-М від 01.04.13. Ціна відповідних партій товару також визначалась за формулою найменше середнього котирування FOB MED Low агентства ICIS за два місяця, що передували періоду відвантаження, мінус 40 доларів США. В цей період ціна на товар коливалися від 430 до 364 доларів США, в залежності від зміни ціни на цей товар на світовому ринку, та відповідного зниження його ціни у котируванні агентства ICIS.

При цьому, відсутність договору страхування, від’ємник «-40 доларів США» у формулі ціни товару, відсутність договорів з третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, а також відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, у цих випадках не стали перешкодою для відповідача у розмитненні товару при митній вартості 430, 418, 402,5, 412,5, 400 та 364 доларів США.

Суд звертає увагу, що як 18.09.13 під час подання митної декларації №504010000/2013/002028, так і 05.11.14 під час подання митної декларації №504010000/2014/002791, позивачем було обраховано митну вартість за однією тією самою формулою, за одним і тим же контрактом, за однакових умов поставки, за одним і тим самим постачальником.

Єдина відмінність в цих випадках - різна митна вартість: 364 долари США станом на 18.03.13, 290 доларів США станом на 05.11.14.

Але, зазначена різниця пояснюється загальною світовою кон’юнктурою падіння цін на соду каустичну, що підтверджується відповідними біржовими котируваннями агентства ICIS (сайт www.icis.com): 404 долари США на серпень 2013 року та 330 доларів США на жовтень 2014 року.

Позивачем було надано митниці безпосередньо контракт, а також Специфікацію №26 з постачальником, де чітко визначена ціна у розмірі 290 доларів США з тонну. Зазначена ціна повністю співпадає з ціною зазначеною у інвойсі від 07.10.14 виданим ОАО «Единая торговая компания». Також немає розбіжностей між цими документами щодо назви товару, його технічних особливостей, виробника товару, кількості та умов поставки (СРТ станція Жовтнева Одеської залізниці).

Крім того, зазначена митна вартість в 290 доларів США за тонну, повністю співпадає з митною вартістю, яку задекларовано ВОАО «Химпром» під час експорту з території Російської Федерації, що підтверджується експортною митною декларацією з відмітками митниці РФ (арк.спр.28).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у Миколаївської митниці не було ніяких підстав заперечувати можливість визначення митної вартості за ціною договору, з мотивів не надання всіх документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, оскільки ТОВ «МГЗ» надав відповідачу всі можливі у цьому випадку документи та пояснення.

Також судом враховується позиція Верховного Суду України висловлена в постанові від 30.06.15 по справі між тими самими сторонами, з приводу розмитнення того самого товару, за тим самим Контрактом №RF/RD/79-13/11-М від 01.04.13, але за специфікацією за інший період (арк.спр.70).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України № 504000003/2014/0000056/1 від 05.11.2014 року.

4.Присудити з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" (код ЄДРПОУ 33133003) сплачений судовий збір в сумі 182,70 гривень (сто вісімдесят дві грн. сімдесят коп.).

5. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко