Справа № 2-а-25/11
Суддя: Ільяшук А. В.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 2-а-25/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Ільяшук А.В.,

при секретарі Войнікової Л.Ф.,

За участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 України в Одеській області, Білгород-Дністровського відділу ДАІ УДАІ ГУМВС України в Одеській області, інспектора ДПС Б.-ОСОБА_3 ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Одеській області прапорщика міліції ОСОБА_4 - про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2010 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів та просить суд скасувати, як незаконну постанову у справі про адміністративне порушення серії ВН №441399 від 14 жовтня 2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладенню на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен, а провадження по справі закрити. Ухвалою суду від 20.10.2010 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 05.11.2010 року відкрито провадження за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 та призначено судове засідання по справі на 15.11.2010 року. Справа довгий час перебувала у провадженні суду у звязку із неявкою сторін та свідків.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 14 жовтня 2010 року о 12 годині 15 хвилин в м.Білгород-Дністровському він керував автомобілем НОМЕР_1 і зупинився на перехресті вулиці Ізмаїльська та провулок Безімянний, оскільки горіло червоне світло світлофору, яке забороняло йому рухатися прямо, ліворуч та розворот. У зустрічному напрямку на перехресті автомобілів не було, а тому позивач вважає, що він при бажанні виконати маневр повороту ліворуч не чинив будь-якому транспортному засобу перешкоду. Коли загорілося зелене світло світлофору, позивач звернув увагу на дорожню обстановку, переконався, що він нікому не перешкоджає і виконав маневр повороту ліворуч, однак по закінченню перетину перехрестя був зупинений інспектором ДАІ. При цьому інспектор ДАІ повідомив позивача, що той порушив правила проїзду перехрестя і не надав переваги автомобілю, який рухався по зустрічній смузі руху. Незважаючи на те, що позивач заперечував ці обставини, інспектор склав відносно нього протокол серії ВН1 №165519 від 14.10.2010 року про те, що нібито позивач скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. В графі - «пояснення особи» - позивач відмітив, що з протоколом не згодний, перешкод не здійснював, ПДД не порушував. В протоколі вказані свідки, яких на місці складання протоколу не було. Не зважаючи на заперечення позивача, інспектор ДАІ виніс постанову ВН №441399 від 14.10.2010 року, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.122 ч.2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен. Позивач вважає, що дії інспектора ДАІ суперечать вимогам Закону. Інспектор ДАІ, на думку позивача, безпідставно зупинив його, оскільки він ПДР не порушував, а також інспектор порушив норми Закону при розгляді даної справи і винесенні постанови про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити, стверджував, що свідків порушення, зазначених у протоколі, на місці складання документу не було, а сам позивач ПДР не порушував. Визнав, що бачив автомобіль, який рухався прямо по зустрічній смузі, але той автомобіль був далеко від перехрестя, і позивач при повороті ліворуч не перешкоджав цьому транспортному засобу рухатися прямо.

Представник відповідача УДАІ ГУМВС України в Одеській області позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у запереченні, розглянути справу у його відсутності. Надіслав суду пояснення свідків правопорушення, зазначених у протоколі, які підтвердили письмово обставини скоєння ОСОБА_1 порушення ПДР.

На підставі ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, вивчивши адміністративну справу,заслухавши пояснення позивача, заперечення відповідача, дослідивши письмові пояснення свідків, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Керуючись ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому , всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за які законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами,що постановою інспектора ДПС ОСОБА_3 ВДАІ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 серії ВН №441399 від 14.10.2010 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен (а.с.6). В постанові вказано,що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 14.10.2010 року біля 12.15 годин в м.Б.Дністровський на перехресті вулиці Ізмаїльської та провулку Безімянний керував автомобілем НОМЕР_2, при повороті ліворуч не надав перевагу т/з, який рухався на зустріч прямо, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Підставою винесення постанови став протокол, складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, підписаний позивачем, із його поясненнями та зауваженнями (а.с.5), написаними власноруч у присутності двох свідків, пояснення яких долучені відповідачем до заперечень на позов (а.с.28,29). Дії відповідача по розгляду протоколу та по складанню постанови відповідають вимогам КУпАП, зокрема, ст.268,ст.280,ст.285 КУпАП, а тому постанова серії ВН №441399 від 14.10.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладенню на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен не підлягає скасуванню. Позивач не надав доказів на спростування фактів, викладених у вказаній постанові. Відповідач надав докази правомірності своїх дій.

Позов не оснований на законі, не доведений матеріалами справи, а тому не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 94, 99, 160-163, 167 КАС України , ст. ст. 122 ч.2, 245 - 248, 251, 256, 280, 282, 287, 288, 293 КУпАП, ст.21 ЦК України, ст.171-2 КАС України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 України в Одеській області, Білгород-Дністровського відділу ДАІ УДАІ ГУМВС України в Одеській області, інспектора ДПС Б.-ОСОБА_3 ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Одеській області прапорщика міліції ОСОБА_4 - про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити повністю.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: А.В.Ільяшук.