Справа № 2а-934/09
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2011 р. Справа № 24525/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Виноградівської міжгалузевої виробничо-торгової фірми «Руно» на постанову Виноградівського районного суду Закарпатської обл. від 29.05.2009р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради про визнання протиправними і скасування рішень органу місцевого самоврядування,-

В С Т А Н О В И Л А:

17.03.2009р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із врахуванням поданої під час розгляду справи заяви про збільшення позовних вимог, просив скасувати рішення Виноградівської міської ради № 969 від 23.01.2009р. «Про розгляд протесту прокурора Виноградівського району», № 968 від 23.01.2009р. «Про розгляд протесту прокурора Виноградівського району» та № 937 від 12.12.2008р. «Про розгляд заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення забудованої земельної ділянки» (а.с.2-3, 51).

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської обл. від 29.05.2009р. заявлений позов задоволено, визнано неправомірними і скасовані рішення Виноградівської міської ради № 969 від 23.01.2009р. «Про розгляд протесту прокурора Виноградівського району», № 968 від 23.01.2009р. «Про розгляд протесту прокурора Виноградівського району» та № 937 від 12.12.2008р. «Про розгляд заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення забудованої земельної ділянки» (а.с.79-82).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржила особа, яка участі в розгляді справи не брала, - Виноградівська міжгалузева виробничо-торгова фірма /ВМВТФ/ «Руно», яка покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким справу направити на новий розгляд (а.с.90-91).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про права та обовязки апелянта та прокуратури, які не були притягнуті до участі в справі; вилучення земельної ділянки, яка була в користуванні ВМВТФ «Руно», проведено протиправно; також розглядуваний спір є спором про право, через що такий не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 придбав по результатам аукціону на підставі договору купівлі-продажу № 6 від 12.03.2007р. та акту прийому-передачі від 14.03.2007р. склад-модуль, розташований за адресою: Закарпатська обл., м.Виноградів, вул.Ів.Франка, 127, який до того перебував у податковій заставі (а.с.31-33).

На придбаний обєкт нерухомості зареєстровано за позивачем в установленому порядку право власності, що засвідчується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.4).

У звязку з наведеним Виноградівською міською радою прийнято рішення № 361 від 27.04.2007р. про припинення права постійного користування на частину земельної ділянки площею 0,60 га, яка до того часу перебувала в постійному користуванні ВМВТФ «Руно» (а.с.5).

Пунктом 1.4 рішення Виноградівської міської ради № 399 від 27.04.2007р. позивачу надано дозвіл на складання технічної документації для укладення договору оренди на вказану земельну ділянку для обслуговування придбаної ним будівлі складу-модуля і зобовязано останнього вказану документацію подати на розгляд міської ради (а.с.6).

Також рішенням відповідача № 696 (дата не читається) затверджено план наданої позивачу земельної ділянки площею 0,60 га по існуючій межі для обслуговування будівлі складу-модуля і надано останньому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою та відведення цієї ділянки без погодження меж суміжних користувачів (а.с.7).

На підставі вказаних рішень позивачем виготовлено проект із землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки (а.с.54-67).

Рішеннями Виноградівської міської ради № 969 від 23.01.2009р. «Про розгляд протесту прокурора Виноградівського району» та № 968 від 23.01.2009р. «Про розгляд протесту прокурора Виноградівського району» задоволено протести прокурора та скасовані відповідно п.1.4 рішення міської ради № 361 від 27.04.2007р. «Про припинення права користування земельними ділянками фізичних та юридичних осіб» та п.1.4 рішення міської ради № 399 від 27.04.2007р. «Про надання дозволу на складання технічної документації по складання технічної документації по укладанню договору оренди земельної ділянки» (а.с.8, 41).

Рішенням Виноградівської міської ради № 937 від 12.12.2008р. «Про розгляд заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення забудованої земельної ділянки» відмовлено позивачу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення на умовах оренди земельної ділянки площею 0,60 га в м.Виноградів, вул.Ів.Франка, 127 в звязку з відсутністю в заявника правовстановлюючих документів на нерухоме майно на проектній земельній ділянці для промислового використання (а.с.39).

Також зясовано, що на час апеляційного розгляду справи спірна земельна ділянка передана позивачу в оренду; відносини оренди врегульовані сторонами договором оренди земельної ділянки, який був укладений в жовтні 2009 року (а.с.122-126).

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції вірно виходив з того, що спірна земельна ділянка, на яку претендував позивач як власник нерухомого майна, що розташоване на ній, перебувала у постійному користуванні ВМВТФ «Руно» (а.с.36-37), остання звернулася до міської ради із заявою, в якій не заперечувала про вилучення земельної ділянки (а.с.35), а відтак вилучення спірної ділянки з постійного користування відбулося правомірно і підставно.

Окрім цього, наведені дії органу місцевого самоврядування повністю відповідають приписам ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України.

Також судом першої інстанції дана правильна юридична оцінка заявленим прокурором протестам (а.с.25, 27, 42, 44), з яких убачається, що службові особи ВМВТФ «Руно» неправомірно відчужили спірну земельну ділянку на користь позивача, чим нанесли шкоду підприємству, а також в останніх зазначається про факт порушення кримінальної справи з наведеного приводу.

Разом з тим, наведені відомості не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки фактично спірна земельна ділянка ВМВТФ «Руно» не відчужувалася на користь позивача (а була передана в оренду міською радою); із змісту самих протестів не видається можливим зрозуміти й характер заподіяної такими діями шкоди підприємству тощо.

Також оскаржувані рішення Виноградівської міської ради є невмотивованими та не містять будь-якого обґрунтування прийнятих рішень.

Окрім цього, судом першої інстанції підставно визнано протиправним і скасовано рішення Виноградівської міської ради № 937 від 12.12.2008р. «Про розгляд заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення забудованої земельної ділянки», оскільки до позивача на підставі відповідних угод переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, при цьому жодних доказів знаходження на цій ділянці артезіанської свердловини, АЗС і огорожі не представлено.

Разом з тим, задовольняючи позов, судом першої інстанції підставно враховані положення рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. у справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до яких органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що законні підстави для скасування п.1.4 рішення міської ради № 361 від 27.04.2007р. «Про припинення права користування земельними ділянками фізичних та юридичних осіб» та п.1.4 рішення міської ради № 399 від 27.04.2007р. «Про надання дозволу на складання технічної документації по складання технічної документації по укладанню договору оренди земельної ділянки» у відповідача були відсутніми, оскільки у вказаному випадку прокурору надано право на звернення до суду із заявою про визнання акта незаконним, і подача такої заяви зупиняє дію правового акта.

В частині тверджень апелянта про те, що наведений спір виник із цивільно-правових відносин і не повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства колегія суддів враховує, що предметом розглядуваного спору фактично є оскарження рішень органу місцевого самоврядування, яке прийнято, як вважає позивач, з порушенням закону.

Із матеріалів справи не вбачається зв'язок вказаних вимог із наявністю спору про право власності або користування земельною ділянкою, оскільки спір торкається правомірності прийнятих рішень органу місцевого самоврядування, який у розглядуваних відносинах виступає субєктом владних повноважень.

В обґрунтування наведеного додатково колегія суддів враховує й те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2010 від 01.04.2010р. у справі № 1-6/2010 положення пунктів «а», «б», «в», «г» ст.12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення п.1 ч.1 ст.17 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цього рішення) стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Оскільки по справі фактично оскаржуються рішення органу місцевого самоврядування, який у спірних відносинах виступає як субєкт владних повноважень, із змісту заявленого позову та характеру спірних правовідносин не вбачаються ознаки спору про право, тому розглядуваний спір належить вирішувати в порядку адміністративного судочинства.

Щодо порушень судом норм процесуального права, які полягають в незалученні до участі в справі прокурора і ВМВТФ «Руно», то такі порушення, на думку колегії суддів, не призвели до прийняття неправильного по суті судового рішення; вказані особи не були позбавлені можливості подати свої доводи під час апеляційного розгляду справи, через що в своїй сукупності вони не можуть слугувати достатньою підставою для скасування судового рішення.

Окрім цього, відповідно до ч.2 ст.200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, заявлений позивачем позов є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Виноградівської міжгалузевої виробничо-торгової фірми «Руно» на постанову Виноградівського районного суду Закарпатської обл. від 29.05.2009р. у адміністративній справі № 2а-934/09/0703 залишити без задоволення, а згадану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_2