Справа № 2а-98/10
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.11 № 33919/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 обласної ради на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської обл. від 01.10.2010р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обласної ради про визнання протиправним і скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

05.05.2010р. позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила відмінити (скасувати) розпорядження голови ОСОБА_1 обласної ради № 67 від 25.03.2010р. «Про оголошення догани завідуючій Скалатською обласною комунальною аптекою № 56 ОСОБА_2» як незаконне (а.с.1-2).

Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської обл. від 01.10.2010р. заявлений позов задоволено; визнано незаконним і скасовано розпорядження голови ОСОБА_1 обласної ради № 67 від 25.03.2010р. «Про оголошення догани завідуючій Скалатською обласною комунальною аптекою № 56 ОСОБА_2» (а.с.186-188).

Не погодившись із винесеною постановою суду, її оскаржила відповідач ОСОБА_1 обласна рада, яка в своїй апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення по справі, яким у задоволенні заявленого позову відмовити, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи (а.с.189-192).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом неправильно оцінені фактичні обставини справи щодо початку виявлення відповідачем допущеного позивачем проступку; фактично єдиним документом, який підтверджує відмову позивача від виконання розпорядчих документів ОСОБА_1 обласної ради є її письмові пояснення від 16.03.2010р.; за таких обставин висновок суду про порушення після 10.03.2010р. визначеного законом терміну застосування дисциплінарного стягнення у виді догани щодо позивача є невірним.

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до розпорядження голови ОСОБА_1 обласної ради № 80 від 15.06.2004р. «Про ОСОБА_3, ОСОБА_2О.» позивача призначено на посаду завідуючої обласною комунальною аптекою № 56 м.Скалат Підволочиського району з 16.06.2004р. (а.с.5).

25.03.2010р. головою ОСОБА_1 обласної ради прийнято розпорядження № 67 від 25.03.2010р. «Про оголошення догани завідуючій Скалатською обласною комунальною аптекою № 56 ОСОБА_2», яким за допущене ігнорування та невиконання розпоряджень відповідача завідуючій Скалатською обласною комунальною аптекою № 56 ОСОБА_2 оголошено догану (а.с.6).

Також відповідно до рішення ОСОБА_1 обласної ради № 803 від 26.11.2009р. «Про доручення голові ОСОБА_1 обласної ради щодо вирішення окремих питань управління обєктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської області у міжсесійний період» голові обласної ради у міжсесійний період доручено видавати розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівників обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської обл. (а.с.49-54).

Вищевказане розпорядження про оголошення догани є предметом оскарження згідно заявленого позову, при цьому мотивами його протиправності позивачем вказано необєктивність його прийняття та невідповідність його положень вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також порушення строків накладення дисциплінарного стягнення (а.с.1-2).

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог ст.148 КЗпП України розпорядження про оголошення догани позивачу прийнято без дотримання місячного строку, через що останнє є незаконним і підлягає скасуванню (а.с.186-188).

Вирішуючи розглядуваний позов, суд першої інстанції керувався тим, що він є адміністративним, проте такий висновок суду не можна вважати обґрунтованим, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 15 ч.1 ст.3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах місцевого самоврядування.

Із змісту наведеного слідує, що визначення публічної служби шляхом переліку її різновидів означає, що таке поняття стосується завдань адміністративного судочинства і не поширюється на осіб, діяльність яких лише за формальними критеріями є публічною.

Оскільки чинне законодавство не містить виключного переліку видів публічної служби, тому слід враховувати, що віднесення служби до публічної можливе, якщо це: професійна діяльність осіб, які її обіймають; здійснюється на основі Конституції України, законів та інших нормативно-правових актів; за змістом полягає у виконанні завдань і функцій держави; оплачується з державних коштів.

Під час апеляційного розгляду справи зясовано, що позивач ОСОБА_2 на час прийняття спірного розпорядження і застосування дисциплінарного стягнення обіймала посаду завідуючої обласною комунальною аптекою № 56 м.Скалат Підволочиського району Тернопільської обл.

Відповідно до статуту Скалатської обласної комунальної аптеки № 56 (а.с.52-58) аптека є закладом охорони здоровя, що здійснює медикаментозне забезпечення населення, лікувально-профілактичних установ та інших організацій; є центром організаційно-методичного та адміністративного керівництва аптечними закладами району; аптека є комунальним підприємством спільної власності територіальних громад області (п.п.1.2, 1.3).

Також аптеку очолює завідуючий, який призначається та звільняється з посади обласною радою або уповноваженим ним органом (п.5.2); завідуючий аптекою здійснює керівництво та організовує роботи аптеки, несе персональну відповідальність за результати роботи й здійснення своїх функцій перед власником і трудовим колективом; видає накази і розпорядження, рекомендації в межах своїх повноважень, які обовязкові до виконання для всіх працівників аптеки та ін. (п.5.7).

Аналіз вищевикладених норм вказує на те, що посада завідуючої аптеки не відноситься до публічної служби, правовідносини керівника аптеки як комунального підприємства з його власником регулюються трудовим законодавством.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що розглядуваний спір виник із трудових правовідносин, такий не пов'язаний із проходженням публічної служби, через що повинен розглядатися судом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки порушення провадження у справі та її розгляд помилково здійснено за правилами КАС України, постановлене судом першої інстанції рішення відповідно до п.4 ч.1 ст.205 КАС України підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.4 ч.1 ст.198, ч.1 ст.203, п.4 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обласної ради задоволити частково.

Постанову Підволочиського районного суду Тернопільської обл. від 01.10.2010р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обласної ради про визнання протиправним і скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення, - скасувати, провадження у справі - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_4