Справа № 2а-454/11
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2012-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2012 р. Справа № 94236/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Макарика В.Я., Коваля Р.Й.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 15.03.2011 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги як учаснику війни за 2005-2010 роки, -

В С Т А Н О В И В:

21.02.2011 року позивач звернулася з вищезазначеним позовом до суду та просила поновити строк звернення до суду, визнати дії відповідача протиправними та зобовязати управління здійснити перерахунок та виплатити недоплачену суму разової щорічної грошової допомоги як учаснику війни відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2005-2010 роки. Зобовязати відповідача під час перерахунку недоплаченої одноразової допомоги у розмірі 3-ох мінімальних пенсій за віком як учаснику війни провести індексацію не нарахованих та не виплачених сум за весь минулий час, тобто з 01.01.2006 року по день винесення рішення.

Зокрема зазначає, що у 2005-2010 роках з порушенням вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», призначена грошова допомога виплачена, як учаснику війни не в повному обсязі.

Оскаржуваною постановою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив позивач, який, покликаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову по справі якою позовні вимоги задоволити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не взяті до уваги рішення, які прийняття Конституційним Судом України.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволення, з наступних підстав.

Безспірно встановлено, що позивач відноситься до категорії осіб, на яких поширюються норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та яким щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірах встановлених цим Законом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року №3235-ІV дію ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було зупинено.

Відповідно до Законів України «Про Державний бюджет України на 2007, 2008 роки», виплата щорічної разової допомоги за вказані роки була визначена сталою сумою, яку позивачем отримано.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання.

Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від З жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

З огляду на наведене, Законами України «Про Державний бюджет України на відповідні роки» фактично змінено положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який діяв у часі раніше, а отже пріоритетними в даному випадку є положення Закону України «Про Державний бюджет України».

Суд першої інстанції врахував, що в термін до 5 травня діяли Закони України «Про Державний бюджет України на 2007, 2008 роки» та такі виплати проведені у відповідності до їх норм, а рішення Конституційного Суду України за 2007, 2008 роки які за змістом ч. 3 ст. 150, ч. 2 ст. 152 Конституції України є обов'язковими до виконання на території України, були прийняті поза вказаним терміном і зворотної дії в часі не мають, тому сторона відповідача діяла у відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції.

Наведене не суперечить судовій практиці Вищого адміністративного суду України.

При цьому, починаючи з 22.05.2008 року правові норми ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які визначають розмір щорічної допомоги до 5-го травня інвалідам війни не змінювались, не скасовувались та не припинялись, а тому позивач виходячи з періодів наведених у позовній заяві має право на таку і в 2009 році та 2010 році.

Проте, колегія суддів зазначає, що статтею 99 КАС України визначаються строки звернення до адміністратив ного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юри дичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вва жатися спірними після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно із ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі місцевий адміністративний суд перевіряє додержання строку звернення до суду. У разі пропуску такого строку та визнання вказаних особою причин пропуску строку неповажними місцевий адміністративний суд повинен ухвалою залишити адміністративний позов без розгляду.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції).

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд допустив порушення норм процесуального права не залишивши позовні вимоги без розгляду.

З врахуванням викладеного вище, судом першої інстанції прийнято незаконне рішення, ухвалене з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 195, 197, п.4 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ст.205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 15.03.2011 року у справі № 2а-454/11 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Монастириської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги як учаснику війни за 2005-2010 роки залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.Я. Макарик

ОСОБА_2