Справа № 403/13001/12
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2013-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2012 року суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Шевцова Т.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська про визнання незаконним рішення про відмову у призначенні пенсії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, в якому просив визнати незаконними дії відповідача, щодо відмови в призначенні йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зобов`язати Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська призначити йому пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 5 років та здійснити виплату недоотриманої суми пенсії за період з 15 березня 2012 року по день призначення пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 02.07.2012 року він як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії звернувся письмово до відповідача з заявою про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідачем 05.07.2012 року надана відповідь за №Т-150, відповідно якої повідомлено, що до архіву МВС м.Москви надіслано запит, щодо можливості отримання довідки, підтверджуючої період його перебування в зоні відчуження в складі військової частини 55118.

25.07.2012 року він подав заяву до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо незаконності такий дій.

08.08.2012 року Головним Управлінням Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області надано відповідь, відповідно якої йому повідомлено, що відповідно довідки №80240 від 24.05.2012 року, наданої Галузевим Державним архівом Міністерства оборони України, він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 16.09.1988 року по 14.01.1989 року в складі військової частини №22457. Дні виїзду в зони не зазначені. Згідно цієї довідки він був з 12.10.1988 року відряджений у в/ч НОМЕР_1 , прибуття з відрядження не встановлено, оскільки документи цієї частини знаходяться на зберіганні в архіві МВС Москви. Враховуючи вищевикладене, відповідач направив запит №1372/12-20 від 07.06.2012 та №2290/12-20 від 13.07.2012 року) до архіву МВС м.Москви з проханням надати довідку, яка підтверджує період його перебування в зоні відчуження в складі військової частини НОМЕР_1 . Відповідачем, не зважаючи на отримання від нього всього пакету документів, необхідного для вирішення питання відносно призначення пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, було надано відмову, обґрунтовуючи це необхідністю отримання ще однієї довідки з архіву МВС м.Москви.

Вважає відмову у призначенні йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС" незаконною.

Оцінивши обставини у справі, приходжу до висновку, що позовні вимоги, в межах строку звернення до суду, не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Суд, згідно зі статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1988 році 3-ої категорії /а.с.14/.

Відповідно довідки №2594/8 ОСОБА_1 виконував службові обов`язки в військовій частині № НОМЕР_3 з 16.09.1988 року по 14.01.1989 року (120 днів) /а.с. 15/.

Згідно довідки Бабушкінського військового комісаріату м.Дніпропетровська №942 військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1957 року народження у період з 16.09.1988 року по 14.01.1989 року приймав участь на ЧАЕС у складі в/ч НОМЕР_3 у 30-км зоні /а.с.18/.

Згідно архівної довідки міністерства оборони України №80240 від 24.09.2011 року по архівних документах військової частини № НОМЕР_4 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 16.09.1988 року (наказ №569) по 14.01.1989 року (наказ №6). Відрядження в в/ї 55118 з 12.10.1988 (наказ №600). В наказах командира в/ч НОМЕР_3 по стройовій частині за період з 12.10.1988 року по 14.01.1989 року прибуття з відрядження ОСОБА_1 не виявлено. Документи в/ч НОМЕР_1 знаходяться на зберіганні в архіві МВО, м.Москва. вул.Осипенка, 53. Наказ командира в/ч НОМЕР_3 по стройовій частині знаходяться на зберіганні в архіві за період з 23.09.1980 року. /а.с.19/.

ОСОБА_1 15.03.2012 року виповнилося 55 років, що підтверджується копією паспорту /а.с.20/.

02.07.2012 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська із заявою про роз`яснення щодо підстав витребування додаткового підтвердження його статусу ліквідатора на ЧАЕС /а.с.8/.

Листом відповідача Т-150 від 05.07.2012 року ОСОБА_1 повідомлено, що 07.06.2012 року надіслано запит за вих. №1372/12-20 до архіву МВС м.Москви, щодо можливості отримання довідки, підтверджуючої період перебування ОСОБА_1 в зоні відчуження в складі військової частини 55118 /а.с.9/.

25.07.2012 року позивач звернувся до начальника Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з проханням додатково розібратися в питанні нарахування йому пенсії, як ліквідатору аварії /а.с.10-11/.

Статтею 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 55 Закону України № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачені умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, а саме особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV., так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1988 році - не менше 30 календарних днів, отримують право на зменшення пенсійного віку на 5 років.

Право позивача на зниження пенсійного віку на 5 років не заперечується відповідачем, однак останній має виконати вимоги Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яким передбачено види документів, які встановлюють правовий статус особи та періоди, місце роботи особи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Разом з тим, відповідачем не відмовлено ОСОБА_1 у зменшенні пенсійного віку на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки вчиняються дії, направленні на встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення цього питання, через невідповідність наданих позивачем документів.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування , інших посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 162 КАС України визначені повноваження суду при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд вважає звернення до суду ОСОБА_1 з позовом передчасним, оскільки відповідач не відмовив йому у зменшенні пенсії за віком, крім того, з наданих матеріалів вбачається вчинення відповідачем дій, направлених на отримання всіх необхідних документів для вирішення зазначеного питання.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 11, 17 - 19, 69 - 71, 94, 122,158,159,161,162,163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська про визнання незаконним рішення про відмову у призначенні пенсії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя /підпис/ Т.В.Шевцова

З оригіналом згідно:

Суддя Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська Т.В.Шевцова