Справа № 2-а-1134/11
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2011-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

iменем України

Справа № 2-а-1134/11

"24" лютого 2011 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Нестеренко Т.В.

при секретарі Подгурському О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС ДАЇ № 3 ОДДЗ УДАЇ УМВС України в Запорізькій області сержанта міліції ОСОБА_2 про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

14.02.2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора взводу ДПС ДАЇ № 3 ОДДЗ УДАЇ УМВС України в Запорізькій області сержанта міліції ОСОБА_2 про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення мотивуючи це тим, що 28 січня 2011 року відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення АР 1 № 169491 про те, що нібито він 28.01.2011 року о 19 годині 25 хвилин в м. Мелітополі по вул. Крупській керував автомобілем НОМЕР_1 проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора ( червоний), чим порушив п. 8.7.3 ПДР України. В цей же день відносно нього була складена постанова АР 1 № 025866 про накладення відносно нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Зазначена постанова є незаконною та безпідставною за наступних обставин: інспектор ДПС ДАЇ № 3 ОДДЗ УДАЇ УМВС України в Запорізькій області сержант міліції ОСОБА_2 зупинив його приблизно через 3 кілометра від того місця де він проїхав перехрестя та заявив йому, що він переїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора та почав складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч.1 КУпАП. Коли інспектор надав йому протокол для того, щоб він надав письмові пояснення та він розпочав писати, що рухався на зелений сигнал світлофора, інспектор вирвав у нього з рук протокол, не надав змогу в повному обсязі надати пояснення та записати свідків, які рухались з ним в автомобілі. Потім інспектор зупинив інший автомобіль та особам, які вийшли з автомобіля він пояснив, що він відмовляється від підпису та записав цих осіб як свідків. Також він просив інспектора надати йому протокол про адміністративне правопорушення та постанову про притягнення його до адміністративного правопорушення для того, щоб оскаржити їх в суді, однак інспектор надавати йому копії відмовився та пояснив, що вишле їх поштою.

Накладення адміністративного стягнення вчинено з порушенням вимог ст.ст. 33, 34,35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. При накладенні адміністративного стягнення не враховано особу порушника, зокрема: що правопорушення було вчинено вперше, не враховано майновий стан правопорушника, не зазначено обставин, що помякшують та/або обтяжують адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 248 КпАП України розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом ( посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин. Відповідно до ст. 268 КПАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Зазначені права позивачу розяснені не були, йому не повідомили, що він має право на правову допомогу адвоката, зокрема адвоката, який є компетентним при розгляді справ, повязаних з вчиненням правопорушень на транспорті, про що свідчить відсутність запису про те що він відмовляється від послуг адвоката, якого він хотів залучити при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, при складанні постанови про адміністративне порушення було порушено ст.ст. 268, 248 КУпАП порушено принцип рівності та змагальності сторін, порушено право правопорушника на отримання правової допомоги. Позивач вважає, що інспектор ДПС не орієнтується в адміністративному законодавстві України, не вміє розглядати адміністративні справи, оцінювати докази та виносити обєктивні санкції. Своїми діями інспектор не виконує покладені на нього обовязки, завдання та функції, як посадової особи працівника ДПС, а взагалі зводить роботу до статистичного формалізму. В звязку з тим, що він отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення та постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності тільки 09.02.2011 року, тому вважає, що за таких обставин ним було порушено строки оскарження постанови про адміністративне правопорушення з поважних причин, які повинні відраховуватися з моменту отримання постанови, тобто з 09.02.2011 року. Таким чином позивач просить поновити строки для оскарження постанови про притягнення нього до адміністративної відповідальності та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення АР 1 № 025866 від 28 січня 2011 року, яка винесена інспектором ДПС ДАЇ №3 ОДДЗ УДАЇ УМВС України в Запорізькій області сержантом міліції ОСОБА_3, про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності події правопорушення.

В судове засідання позивач надав заяву з клопотанням про розгляд справи без його присутності, при цьому зазначив, що викладені в позовній заяві вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ст. 122 ч.4 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо вони заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні, суд дослідивши позовну заяву, письмові докази по справі, а саме:

- копію постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 025866 від 28 січня.2011 року; копію протоколу про адміністративне правопорушення серії АР 1№ 169491 від 28.01.2011 року, приходить до висновку, що зазначена постанова підлягає скасуванню. Так судом встановлено, що 28.01.2011 року інспектором ДПС ДАЇ №3 ОДДЗ УДАЇ УМВС України в Запорізькій області сержантом міліції ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № АР 169491, щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1, 28 січня 2011 року відносно якого був складений протокол про адміністративне правопорушення АР 1 № 169491 про те, що нібито він 28.01.2011 року о 19 годині 25 хвилин в м. Мелітополі по вул. Крупської керував автомобілем НОМЕР_1 та проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив п. 8.7.3 ПДР України. Працівники міліції зупинили його та склали відносно нього протокол. З протоколу про адміністративне правопорушення в графі - пояснення особи, яка притягується до відповідальності інспектором було зазначено, що позивач в присутності двох свідків відмовився від підпису, але сам інспектор відмовив йому власноруч записати пояснення про те, що позивач правопорушення не скоював. В матеріалах справи маються пояснення свідка ОСОБА_4, який вказав, що 28.01.2011 року він їздив до м. Мелітополь на ж/д вокзал. Коли вони виїхали з міста, їх зупинила патрульна машина. Робітник ДПС запросив племінника до свого автомобіля. Хвилин через 10 племінник повернувся та сказав, що його обвинувачують в тому, що він проїхав на червоний сигнал світлофору. Їх зупинили приблизно в трьох кілометрах, після проїзду перехрестя. На червоний сигнал він не міг проїхати, так як вони стояли на перехресті та чекали зеленого сигналу та тільки тоді поїхали, бо поворот ліворуч на червоне світло здійснити неможливо, так як по лівій смузі рухалися автомобілі в зустрічному напрямку. Відповідно до письмового пояснення свідка ОСОБА_5 28.01.2011 року після 18-00 годин вона їздила в м. Мелітополь на залізничний вокзал, для того, щоб посадити на поїзд № 39 Сімферополь Київ свою доньку ОСОБА_6, яка є студенткою. Коли вони виїхали з м. Мелітополя, їх зупинила патрульна машина та робітник ДАЇ запросив племінника ОСОБА_1 до свого автомобіля. Через 10 хвилин племінник повернувся та сказав, що його обвинувачують в тому, що він проїхав на червоний сигнал світлофора. Їх зупинили приблизно в трьох кілометрах після проїзду перехрестя. На червоний сигнал вони не могли проїхати, так як вони стояли на перехресті та чекали, коли з"явиться зелений сигнал світлофора та тільки тоді поїхали. Також з невідомих причин ОСОБА_1 інспектором ДПС ДАІ №3 було відмовлено в наданні йому копії протоколу про адміністративне правопорушення та постанову про притягнення його до адміністративного правопорушення.

Згідно до ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості. Однак досліджені в судовому засіданні докази не є без заперечливими та переконливими, щодо вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення. Отже, зазначена постанова є необґрунтованою, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності винесення постанови АР № 025866 від 28.01.2011 року по справі про адміністративне правопорушення, а тому вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст.ст. 122, 247, 284 КпАП України, ст. ст. 9-12, ст. 71, ст.ст. 159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу ДПС ДАЇ № 3 ОДДЗ УДАЇ УМВС України в Запорізькій області сержанта міліції ОСОБА_2 про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії АР1 № 025866 від 28.01.2011 року, винесену інспектором взводу ДПС ДАЇ № 3 ОДДЗ УДАЇ УМВС України в Запорізькій області сержантом міліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КпАП України.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: