Справа № 808/7057/14(ДО/808/536/14)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2015 рокусправа № 808/7057/14(ДО/808/536/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Олефіренко Н.А. Білак С.В.

секретар Фірсік Д.Ю.

за участі представника відповідача Полівчука Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2015 р. в справі № 808/7057/14 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання дій незаконними, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - ГУМВС), з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просив визнати незаконним та скасувати наказ Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б. № 1436о/с від 29.07.2014 р. в частині його звільнення із органів внутрішніх справ відповідно до п. 66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу; визнати незаконним та скасувати наказ МВС № 783 від 24.07.2014 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області»; поновити на посаді помічника начальника міського відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Краматорського міського відділу ГУМВС України в Донецькій області; стягнути з Краматорського міського відділу ГУМВС України в Донецькій області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу; визнати незаконним та скасувати наказ № 333о/с від 05.09.2014 р. начальника ГУМВСУ в Донецькій області Пожидаєва К.М. в частині визначення вислуги років на службі в органах внутрішніх справ у календарному нарахуванні 16 років 09 місяців 16 днів, у пільговому - 19 років 01 місяць 08 днів.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.11.2014 р. до участі в справі в якості відповідача притягнуто Краматорський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - Краматорській МВ).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2015 р. позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ МВС № 783 від 24.07.2014 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області» в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ; визнано протиправним та скасовано наказ МВС № 1436о/с від 29.07.2014 р. «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ України у запас на підставі п. 64 Положення про проходження служби рядом і начальницьким складом органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_2; поновлено ОСОБА_2 на посаді помічника начальника міського відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Краматорського МВ з 30.07.2014 р.; стягнуто з Краматорського МВ на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 30.07.2014 р. по 24.04.2014 р. в розмірі 26208,89 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач МВС просить скасувати постанову в частині задоволених позовних вимог, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог, в іншій частині судове рішення залишити без змін. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження доказів та встановлення обставин справи, ненадання належної оцінки доказам, які містяться в справі. Апелянт вказує, що пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України не визначено процедури звільнення працівника міліції за вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, та складання конкретних документів, які б доводили скоєння працівниками міліції вчинків, що дискредитують звання співробітника міліції. Звільнення за п. 66 Положення є окремою підставою для звільнення і не є видом дисциплінарного стягнення, як це правильно встановлено судом, проте, висновок суду про те, що позивача звільнення не у спосіб, встановлений законом, є помилковим, оскільки саме в ході службового розслідування проведені тестові бесіди та психофізіологічні дослідження, відібрані письмові пояснення, з яких стало відомі факти скоєння, зокрема, позивачем вчинків, що дискредитують звання працівника міліції. При цьому судом не взято до уваги право адміністративного органу обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Судом в мотивувальній частині рішення не зазначено, які норми права порушено відповідачем при проведенні службової перевірки. Судом першої інстанції не надано оцінки встановленим в ході службової перевірки обставинам, які свідчать про те, що позивач під час окупації м. Краматорська співпрацював з представниками ДНР, не виконував обв'язку щодо захисту державного устрою України.

В судовому засіданні представник відповідача МВС апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники відповідачів ГУМВС України в Донецькій області та Краматорського МВ до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю представників відповідачів.

Позивач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача МВС, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з 10.03.1999 р., мав спеціальне звання капітана міліції. З 25.08.2013 р. ОСОБА_2 обіймав посаду помічника начальника міського відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Наказом МВС України № 783 від 24.07.2014 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області» за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і молодшого начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, частини 3 статті 3, частини 1 статті 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органу внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382, ОСОБА_2 наказано звільнити з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (пункт 23 наказу). Рішення про звільнення позивача прийнято на підставі статей 2, 5, 7, 12 та 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Наказом МВС України № 1436о/с від 29.07.2014 р. «По особовому складу» ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Проаналізувавши норми законодавства, які стали підставою для звільнення ОСОБА_2, суд першої інстанції вважав, що скоєння особою рядового і начальницького складу вчинку, що дискредитує звання рядового та начальницького складу, є окремою підставою для звільнення з органів внутрішніх справ та не є видом дисциплінарного стягнення, що передбачено та застосовується у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що наказ № 783 від 24.07.2014 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області» в частини звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ за пунктом 66 Положення (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу), а також прийнятий на підставі нього наказ № 1436 о/с від 29.07.2014 р. «По особовому складу» в частині звільнення позивача, прийняті не у спосіб, передбачений законом. Також суд вважав недоведеним наявність підстав для звільнення позивача за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу (пункт 66 Положення).

Відмовляючи у задоволенні позову в частині скасування наказу № 333о/с від 05.09.2014 р. в частині визначення позивачу вислуги років, суд першої інстанції виходив з того, наказом лише визначена вислуга років позивача на дату прийняття наказу МВС України №1436 о/с від 29.07.2014 р., цей наказ не створює для позивача негативних наслідків та у зв'язку із поновленням на посаді вислуга років підлягає перерахуванню, у тому числі з врахуванням часу вимушеного прогулу.

Постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову не оскаржена.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи у межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає зазначені висновки суду першої інстанції обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з 10.03.1999 р., мав спеціальне звання капітана міліції. З 25.08.2013 р. ОСОБА_2 обіймав посаду помічника начальника міського відділу - оперативного чергового чергової частини штабу Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Наказом МВС України № 783 від 24.07.2014 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області» за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і молодшого начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, частини 3 статті 3, частини 1 статті 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органу внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382, ОСОБА_2 наказано звільнити з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (пункт 23 наказу) (а.с.161 т.1). Рішення про звільнення позивача прийнято на підставі статей 2, 5, 7, 12 та 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Наказом МВС України № 1436о/с від 29.07.2014 р. «По особовому складу» ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с. 131 т.1).

Підставою для прийняття дисциплінарного наказу № 783 від 24.07.2014 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій області» став висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області від 24.07.2014 р. (а.с. 178-221 т. 1), яке призначено наказом МВС України № 725 від 24.07.2014 р. (а.с. 150 т.1). У висновку службового розслідування зазначено, що помічник начальника Краматорського МВ - оперативний черговий чергової частини Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області капітан міліції ОСОБА_2 причетний до протиправних дій та зв'язків з ДНР.

Наказом начальника ГУМВС України в Донецькій області № 333о/с від 05.09.2014 р. «По особовому складу» капітану міліції ОСОБА_2, звільненому з органів внутрішніх справ на підставі наказу МВС № 1436 від 29.07.2014 р., визначена вислуга років у календарному обчислені 16 років 09 місяців 16 днів, у пільговому обчислені - 19 років 01 місяців 08 дні (а.с. 7-14 т.1).

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Будь-яка публічна службу є державною.

Суспільні відносини, пов'язані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України «Про державну службу». Згідно зі ст.ст. 9 і 30 цього Закону правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України.

Спеціальним законодавством урегульовані питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням). До таких законодавчих актів належать, зокрема, Закон України «Про міліцію».

Статтею 18 Закону України «Про міліцію» встановлено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (далі - Положення № 114).

Згідно з п. 66 Положення № 114 визначено, що особи рядового і начальницького складу, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Чинне законодавство України не містить нормативного визначення поняття «вчинок, що дискредитує звання рядового і начальницького складу», відтак, таке поняття є оціночним, та пов'язане із невиконанням чи неналежним виконанням службових обов'язків, порушенням вимог чинного законодавства України, що в обов'язковому порядку повинно дискредитувати високе звання рядового чи начальницького складу органів внутрішніх справ, а тому у кожному конкретному випадку звільнення працівника міліції за скоєння такого вчинку, з урахуванням усіх обставин справи, необхідно перевіряти законність звільнення працівника міліції за такої підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Як вбачається зі ст. 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом (ст. 5 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначені види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. Серед яких є і звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначений порядок накладення таких дисциплінарних стягнень, а статтями 16 та 18 - строк їх накладення та виконання відповідно.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з ОВС особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з ОВС як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Наказом МВС від 12.03.2013 р. № 230, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 р. за № 541/23073, затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція).

В п. 6.2 цієї Інструкції визначені права та обов'язки виконавця (службова особа органу (підрозділу) внутрішніх справ, якій доручено проведення службового розслідування - голова, член комісії).

При цьому, виконавець з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, має право, зокрема: викликати осіб РНС (вжите в Інструкції скорочення особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України), стосовно яких проводиться службове розслідування, а також інших працівників ОВС, інших осіб (за їх згодою), які обізнані або мають відношення до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, й одержувати від них письмове пояснення, форма якого наведена в додатку до цієї Інструкції, або усні пояснення, а також документи, які стосуються службового розслідування; ознайомлюватися і вивчати в установленому порядку відповідні документи, що мають відношення до службового розслідування, у разі потреби - знімати з них копії і приєднувати до матеріалів службового розслідування (п. п. 6.2.1 Інструкції).

Також виконавець зобов'язаний, зокрема, дотримуватися вимог законодавства при проведенні службового розслідування, уживати необхідних заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів учасників службового розслідування; у разі відмови опитуваної особи надати пояснення в обов'язковому порядку документально засвідчити таку відмову складанням акта. Акт засвідчується підписами не менше двох осіб, одна з яких обов'язково повинна бути виконавцем; у встановлений строк підготувати та подати на розгляд і затвердження начальнику, який призначив службове розслідування, висновок, підготовлений за його результатами; виконавець, який (які) проводив (ли) службове розслідування, є відповідальним (и) за повноту, усебічність і об'єктивність висновку службового розслідування та не повинен (ні) допускати розголошення інформації, яка стосується службового розслідування (п. п. 6.2.2 Інструкції).

Підставою для прийняття спірних наказів стало встановлення під час проведення службової перевірки обставин, а саме, скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу.

Відповідач доводить скоєння ОСОБА_2 вчинків, що дискредитують звання співробітника міліції, висновком службової перевірки за фактами неправомірних дій окремих працівників Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, виявленими у ході відпрацювання зазначеного підрозділу, затвердженої Міністром внутрішніх справ України 09.09.2014 р., який складений за результатами розгляду матеріалів службового розслідування, проведеного на підставі наказу МВС України від 24.07.2014 р. № 725, відповідно до вимог пункту 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073.

Зі змісту зазначеного висновку не вбачається встановлення під час перевірки причетності позивача до протиправних дій та зв'язків з ДНР.

Доказів на підтвердження причетності позивача до протиправних дій та зв'язків з ДНР під час розгляду справи відповідачами не надано, так само як не зазначено про існування таких у висновку службової перевірки.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність фактів причетності ОСОБА_2 до протиправних дій та зв'язків з ДНР.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає встановленим, що позивача звільнено з посади без законних підстав, оскільки відповідачами не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, за який його звільнено; з порушенням установленого порядку, тобто внаслідок проведення службового розслідування без повного, всебічного і обєктивного дослідження обставин події (ймовірно скоєного вчинку).

Апелянтом ані під час судового розгляду справи судом першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду не надано жодного доказу щодо наявності підстав для звільнення ОСОБА_2 з займаної посади.

Доводи апелянта про помилковість висновку суду першої інстанції щодо звільнення позивача не у спосіб, встановлений законом, про підтвердження в ході службового розслідування шляхом проведення тестових співбесід та психофізіологічних досліджень, відібрання письмових пояснень, з яких стало відомі факти скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання працівника міліції, колегія суддів вважає необґрунтованими через ненадання жодного допустимого у розумінні ст. 70 КАС України доказу протиправних дій позивача та його зв'язків з ДНР. В даному випадку апелянтом не тільки не надано доказів на підтвердження скоєння позивачем протиправних дій та зв'язків з ДНР, а взагалі не зазначено, в чому такі дії полягають.

Посилання апелянта на ненадання судом першої інстанції оцінки встановленим в ході службової перевірки обставинам, які свідчать про те, що позивач під час окупації м. Краматорська співпрацював з представниками ДНР, не виконував обв'язку щодо захисту державного устрою України, також є безпідставними через те, що у висновку службового розслідування, як зазначено вище, не приведено фактів, які свідчать про таку протиправну поведінку позивача, та доказів на їх підтвердження. Такі факти та докази на їх підтвердження не наведені відповідача й в ході судового розгляду справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2015 р. в справі № 808/7057/14 залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2015 р. в справі № 808/7057/14 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання дій незаконними, скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 27.08.2015 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак