Справа № 2а-1670/1130/12
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2012-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2012 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/1130/12

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клочка К.І.,

при секретарі Міщеко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" до Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, треті особи - управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі та Прокуратура Полтавського району про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2012 року позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство Бурова компанія "Букрос" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, про визнання дій неправомірними та скасування постанов.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з моменту введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржник не може виконувати грошові зобов'язання та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли до введення мораторію, а заходи, спрямовані на забезпечення виконання цих зобов'язань, не діють. У випадку порушення судом справи про банкрутство боржника правило щодо обов'язкового зупинення виконавчого провадження не стосується лише тих вимог стягувачів, на які дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, а саме: вимог з виплати заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди. Всупереч пункту 8 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" № 606 - XIV від 21 квітня 1999 року державний виконавець не вчинив дій по зупиненню виконавчих проваджень ВП № 29097053, ВП № 29095200, ВП № 29094573.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 березня 2012 року до участі у справі у якості другого відповідача залучено Відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області та у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі, Прокуратуру Полтавського району

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та вчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі свого представника.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 жовтня 2010 року № К-58280/09 вимоги управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі до ОСОБА_1 акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" виникли після порушення Господарським судом Полтавської області 18 липня 2006 року провадження у справі № 18/257 про банкрутство, а тому на спірні правовідносини не поширюються приписи частини 4 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 2343 - XII від 14 травня 1992 року. Зазначав, що виконавчі дії вчинені у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України "Про виконавче провадження".

Треті особи явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили.

Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що у провадженні Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження від 02 червня 2011 року ЗВП № 27117035 про стягнення коштів з ОСОБА_1 акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" на користь фізичних тa юридичних осіб в розмірі 2 326 783,60 грн, з яких:

- ВП №29094573 від 07 жовтня 2011 року з виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного № 2а-6431/10/1670 про стягнення коштів з ОСОБА_1 акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" на користь управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі у розмірі 74 249,97 грн;

- ВП №29095200 від 07 жовтня 2011 року з виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного №2-а-12973/09/1670 про стягнення коштів з ОСОБА_1 акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" на користь управління Пенсійного фонду в Полтавському районі у розмірі 70 525,05 грн;

- ВП №29097053 від 07 жовтня 2011 року з виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного №2а-3020/10/1670 про стягнення коштів з ОСОБА_1 акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" на користь управління Пенсійного фонду в Полтавському районі у розмірі 234 682,71 грн.

21 жовтня 2011 року на адресу відповідача ОСОБА_1 акціонерним товариством Бурова компанія "Букрос" надіслано лист № 647, у якому Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області повідомлено, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18 липня 2006 року порушено провадження у справі № 18/257 про визнання банкрутом ОСОБА_1 акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос". Пунктом 4 даної ухвали введено мораторій на задоволення вимог кредиторів з наслідками, передбаченими статтею 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Провадження по справі №18/257 триває по сьогоднішній день. Відповідно до пункту 4 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та пункту 8 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" позивач просив зупинити виконавчі провадження ВП №29094573, ВП №29095200, ВП №29097053.

03 лютого 2012 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 винесено постанови про арешт коштів боржника ВП №29094573, ВП №29095200, ВП №29097053.

Позивач не погодився із зазначеними постановами, оскільки вважає, що державний виконавець повинен був зупинити виконавчі провадження, та оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлює Закон України "Про виконавче провадження".

В розумінні статті 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 5, 6 частини 3 статті 11 зазначеного Закону державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно частини 1 статті 52 цього ж Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України Про виконавче провадження стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Відповідно до частини 4 статті 52 Закону України Про виконавче провадження на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Державний виконавець, встановивши, що рішення суду боржником у наданий 7-денний термін для самостійного виконання не виконано, що не заперечується позивачем, 03 лютого 2012 року виніс постанови про арешт коштів боржника ВП №29094573, ВП №29095200, ВП №29097053.

Частинами 3, 4 статті 65 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в податкових органах, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

З положень статей 11, 52, 65 цього Закону випливає, що накладення арешту на банківський рахунок є складовим елементом процесу виконавчого провадження, який застосовується органами державної виконавчої служби України для збереження та звернення стягнення на грошові кошти боржника за рішенням суду.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обовязковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обовязок.

Доводи позивача щодо дії мораторію на задоволення вимог кредиторів є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків та зборів (обовязкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Мораторій поширюється на задоволення вимог конкурсних кредиторів за грошовими зобовязаннями щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також на задоволення вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, які виникли у звязку з відмовою боржника від виконання зобовязань.

З порушенням провадженням у справі про банкрутство не повязується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати договори та вчиняти інші правочини, у звязку з чим у нього виникають права та обовязки, виконання яких забезпечується на загальних засадах.

З вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів, які мали місце до введення мораторію і не стосуються зобов'язань поточних кредиторів.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 15 від 18 грудня 2009 року "Про судову практику у справах про банкрутство" передбачено, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, веденого господарським судом.

Згідно пункту 17 вищевказаної Постанови, мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію, їх виконання є обов'язковим для боржника.

Враховуючи, що вимоги про стягнення коштів з ОСОБА_1 акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" виникли після порушення Господарським судом Полтавської області 18 липня 2006 року провадження у справі № 18/257 про банкрутство, на спірні правовідносини не поширюються приписи частини 4 статті 12 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а тому у відповідача відсутні підстави для зупинення виконавчих проваджень.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем, в межах наданих йому повноважень та в порядку встановленому законом, вжито заходів щодо примусового виконання виконавчих проваджень ВП №29094573, ВП №29095200, ВП №29097053 та правомірно винесено постанови від 03 лютого 2012 року про накладення арешту на кошти ОСОБА_1 акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос".

Порушень законодавства з боку відповідача не встановлено, тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" до Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, треті особи - управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі та Прокуратура Полтавського району - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 09 квітня 2012 року.

Суддя К.І. Клочко