Справа № 804/8982/14
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2015 рокусправа № 804/8982/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Першого заступника голови райдержадміністрації, голови комісії з питань захисту прав дитини Верхньодніпровської райдержадміністрації Коваленко В.В., Секретаря комісії з питань захисту прав дитини Верхньодніпровської райдержадміністрації Циганенко Г.Ю. про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов позивача-1 ОСОБА_6, позивача-2 ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2, позивача-3 ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до відповідача-1 Верхньодніпровської районної Державної адміністрації Дніпропетровської області, відповідача-2 Першого заступника голови райдержадміністрації, голови комісії з питань захисту прав дитини Верхньодніпровської райдержадміністрації Коваленко В.В., відповідача 3 Секретаря комісії з питань захисту прав дитини Верхньодніпровської райдержадміністрації Циганенко Г.Ю., в якому позивач просив:

- визнати порушення відповідачами 1, 2, 3 права, зазначеного ч. 3 ст. 19 СК, в частині розгляду заяви про визначення місця проживання дітей під час розгляду справи у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська за № 201/305/13ц провадження 2/201/514/2013 «Про розірвання шлюбу на умовах шлюбного договору (контракт, з додатковими умовами права призначення спадкоємців) від 02.08.08 року та визначенням місця проживання дітей»;

- визнати порушення відповідачами 1, 2, 3 права, зазначеного ч. 5 ст. 19 СК, в частині ненадання висновків доцільності проживання дітей та невиконання судового рішення від 15.10.13 року в зазначеної частині;

- скасувати рішення комісії з питань захисту дитини Верхньодніпровської районної Державної адміністрації від 25.02.14 року за № 11.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, скаржник просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники відповідачей, повідомлені належним чином в судове засідання не прибули.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове засідання представників сторін апеляційної скарги не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, що 25.01.2013 року гр. ОСОБА_7 був наданий висновок щодо доцільності проживання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в родині матері ОСОБА_7, 1988 року народження.

13 лютого 2013 року ОСОБА_7 звернулась до Голови Комісії з питань захисту прав дитини Верхньодніпровської райдержадміністрації з заявою від 13 лютого 2013 року про повернення малолітньої дитини ОСОБА_2, 13 лютого 2010 рову народження, на виховання до її родини, у зв'язку з тим, що її чоловік ОСОБА_1 забрав від неї дитину та чинить перепону у спілкуванні з ним.

15 жовтня 2013 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справа № 201/305/13ц провадження 2/201/514/2013 було задоволено клопотання прокурора Сухової М.П. про надання доручення Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної у м. Запоріжжі ради, Органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради та Службі у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації щодо обстеження умов проживання малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_1, який діє в особистих інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_7, треті особи: Орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, Орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної у м. Запоріжжі ради, Служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації, про розірвання шлюбу з визначенням місця проживання малолітніх дітей, а саме:

- органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради провести обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 та адресою: АДРЕСА_2 - щодо умов проживання та можливості проживання в цій квартирі малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної у м. Запоріжжі ради провести обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою його фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 - щодо умов проживання та можливості проживання в цій квартирі малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- службі у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації провести обстеження умов проживання ОСОБА_7 за адресою її фактичного проживання: АДРЕСА_3 - щодо умов проживання та можливості проживання в цій квартирі малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

19 грудня 2013 року до служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації звернулась гр. ОСОБА_8 з заявою до Голови Комісії з питань захисту прав дитини щодо доцільності проживання малолітніх ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею, так як в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ розглядалась справа за її позовом до гр. ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_1, до неї, про визначення місця проживання малолітніх дітей.

25 лютого 2014 року Комісією з питань захисту прав дитини при Верхньодніпровській районній державній адміністрації винесено Рішення № 11, за яким членами засідання Комісії з питань захисту прав дітей було вирішено, що місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено за їх матір'ю - громадянкою ОСОБА_7.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки судом не встановлено будь-яких підстав вважати рішення комісії з питань захисту прав дитини при Верхньодніпровський районній державній адміністрації необ'єктивним, необґрунтованим та таким, що суперечить інтересам малолітніх дітей, а отже, рішення Комісії № 11 від 25.02.2014 року прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому не підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Сімейного Кодексу України, Сімейний Кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Правовий статус органів опіки та піклування закріплено в Правилах опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року (далі за текстом - Правила), що діють у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України.

Так, пунктом 1.3 Правил визначено, що органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Відповідно до частини 1 статті 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Так, позивачем оскаржується рішення Комісії з питань захисту прав дитини при Верхньодніпровській районній державній адміністрації №11 від 25 лютого 2014 року про визначення місця проживання малолітніх дітей, яке було прийнято у зв'язку зі спором щодо визначення місця проживання дітей, тобто стосується прав, свобод та інтересів, що виникли з сімейних відносин.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, зокрема, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи було порушено норми процесуального права, а саме вимоги п.1 ч.1 ст. 109 КАС України, оскільки оскаржуване позивачем рішення не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, а є одним із доказів у цивільній справі, оцінка якому буде надана судом під час розгляду цивільної справи №201/312/13-ц, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що оскільки є рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2014 року по справі № 804/6985/14, про відмову у відкритті провадження у справі яке набрало законної сили, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а отже судом першої інстанції було відкрито провадження у даній справі, що суперечить п.2 ч.1 ст. 109 КАС України.

Отже, з урахуванням наведеного, у відповідності до п. 1, 4 ч.1 ст. 157 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства і є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст.ст.160,196,198,203 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року по справі № 804/8982/14 - скасувати.

Провадження у справі № 804/8982/14 - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай