Справа № 2-а-353/10
Суддя: Літвин О. О.
Дата ухвалення: 2010-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частини)

Справа № 2-а-353/10

провадження у справі № 353

24 вересня 2010 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді………..ОСОБА_1

при секретарі…………….Сарган О.А.

з участю позивача……………...…..ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2

до інспектора дорожньо-патрульної служби Новоград-Волинського ВДАІ ОСОБА_3

про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії АМ № 086455 від 21.03.2010 року, винесену відповідачем, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що працює приватним підприємцем і дійсно в зазначений в оскаржуваній постанові день та час рухався на вантажному автомобілі в м. Новоград-Волинський по вул. Шевченка, доставляючи побутову техніку покупцеві, де був зупинений відповідачем та притягнутий до адміністративної відповідальності за керування автомобілем в зоні дії знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено». З винесеною постановою не згоден.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, крім того пояснив, що чинними правилами дорожнього руху дозволено керувати тими вантажними автомобілями в зоні дії знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено», які обслуговують громадян, що живуть у цій зоні. Ці його пояснення відповідачем чомусь до уваги взяті не були.

Відповідач в судове засідання не прибув, судом належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, заяви від нього про розгляд справи за його відсутності не надійшло.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач має право керування вантажним автомобілем моделі Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.7).

21.03.2010 року відповідачем відносно позивача було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 цього дня, о 19 год. 30 хв., в м. Новоград-Волинський по вул. Шевченка керував вантажним автомобілем Мерседес-Бенз, реєстраційний номер НОМЕР_1, в зоні дії знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п. 3.3 дод. 1 ПДР України. (а.с.4)

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 086455 від 21.03.2010 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.3).

У відповідності до п. 3.3 дод. 1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року і введених в дію 01.01.2002 року (далі Правила), забороняється рух вантажних автомобілів.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за порушення вимог дорожніх знаків.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом було перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено в судовому засіданні та слідує з показів позивача, який займається підприємницькою діяльністю (а.с.6), рух в зоні дії знаку 3.3, він здійснював виключно для обслуговування клієнта, який проживав у цій зоні, доставляючи йому вантажним автомобілем побутову техніку.

Відповідно до Правил, дія знаку «Рух вантажних автомобілів заборонено» не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Судом встановлено, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, неповністю було зясовані всі обставини адміністративного правопорушення, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності і чи є помякшуючі чи обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватись при накладенні адміністративного стягнення.

Відтак, суд ставить під сумнів правдивість обставин, викладених в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, оскільки особою, яка складала вищезазначені документи, не були дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Так як відповідач не надав суду заперечень проти позову, не навів переконливих доказів про відповідність постанови про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 обставинам справи, суд вважає, що є підстави для скасування вказаної постанови, так як пояснення позивача ніким не спростовані, і тому суд вважає їх за правдиві.

Таким чином, докази, що підтверджують наявність події і складу правопорушення відсутні, а тому суд приходить до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на позивача є необґрунтованою та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 11, 104, 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною постанову серії АМ № 086455 в справі про адміністративне правопорушення від 21.03.2010 року, винесену інспектором дорожньо-патрульної служби Новоград-Волинського ВДАІ ОСОБА_3, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., та скасувати її.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП провадженням закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя О.О.Літвин