Справа № 2-а-31/11
Суддя: Ільяшук А. В.
Дата ухвалення: 2011-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 2-а-31/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2011 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Ільяшук А.В.,

при секретарі Лемак В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ ГУМВС України в Одеській області, Велико-Михайлівського ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ВН №412408 від 20.10.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2010 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідачів та просить суд скасувати, як незаконну постанову у справі про адміністративне порушення серії ВН №412408 від 20 жовтня 2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладенню на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривен, а провадження по справі закрити. Ухвалою суду від 02.11.2010 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 10.11.2010 року відкрито провадження за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 та призначено судове засідання по справі на 24.11.2010 року. Справа довгий час перебувала у провадженні суду у звязку із неявкою сторін.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 20 жовтня 2010 року біля 13.00 годин в смт. В.-Михайлівка він керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул.Леніна звернув увагу на те, що по ходу руху знаходиться дорожній знак 3.34 ПДР України, однак він проїхав перехрестя, прийняв праворуч та зупинив автомобіль. В цей момент до нього підійшов співробітник ДАІ, попросив предявити документи на право керування автомобілем та зауважив, що позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 ПДР України «Зупинку заборонено», чим скоїв правопорушення, за яке передбачено відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП та склав відносно нього протокол серії ВН1 №208181 від 20.10.2010 року про те, що нібито позивач скоїв вказане правопорушення. В графі - «пояснення особи» - позивач відмітив, що з протоколом не згодний, ПДР не порушував. Не зважаючи на заперечення позивача, інспектор ДАІ виніс постанову ВН №412408 від 20.10.2010 року, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.122 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривен. Позивач вважає, що дії інспектора ДАІ суперечать вимогам Закону. Інспектор ДАІ, на думку позивача, безпідставно зупинив його, оскільки він ПДР не порушував, а також інспектор порушив норми Закону при розгляді даної справи і винесенні постанови про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Згодом подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача УДАІ ГУМВС України в Одеській області позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у запереченні, а також розглянути справу у його відсутності. Представник Велико-Михайлівського ВДАІ позов не визнав, надав суду заперечення та запис правопорушення на СД диску, просив відмовити у задоволенні позову.

На підставі ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, вивчивши адміністративну справу,заслухавши пояснення позивача, заперечення відповідачів, дослідивши додаткові докази, переглянувши відео зйомку на диску СД, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Керуючись ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому , всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за які законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами,що постановою інспектора В.Михайлівського ВДАІ ГУМВС України в Одеській області серії ВН №412408 від 20.10.2010 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривен (а.с.4). В постанові вказано,що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 20.10.2010 року біля 13.00 годин в смт.В.Михайлівка керував автомобілем НОМЕР_2, та зупинився в зоні дії знаку 3.34 ПДР України «Зупинка заборонена» за прилеглої до краю проїзної дороги, а саме вїзду до будинків, розташованих по вул. Леніна №106 та №108 смт.Великомихайлівка Одеської області, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Підставою винесення постанови став протокол, складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, підписаний позивачем, із його поясненнями та зауваженнями (а.с.5). Дії відповідача по розгляду протоколу та по складанню постанови відповідають вимогам КУпАП, зокрема, ст.268,ст.280,ст.285 КУпАП, а тому постанова серії ВН №412408 від 20.10.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладенню на нього стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу - 255 гривен не підлягає скасуванню. Позивач не надав доказів на спростування фактів, викладених у вказаній постанові. Відповідач надав докази правомірності своїх дій, долучив до матеріалів справи відео зйомку правопорушення, де зафіксовано, що позивач дійсно зупинився у зоні дії знаку 3.34.ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Позов не оснований на законі, не доведений матеріалами справи, а тому не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 94, 99, 160-163, 167 КАС України , ст. ст. 122 ч.1, 245 - 248, 251, 256, 280, 282, 287, 288, 293 КУпАП, ст.21 ЦК України, ст.171-2 КАС України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 України в Одеській області, Велико-Михайлівського ВДАІ УДАІ ГУМВС України в Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ВН №412408 від 20.10.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити повністю.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: А.В.Ільяшук.