Справа № 819/2157/15
Суддя: Баранюк А.З.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2157/15

25 серпня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

судді Баранюка А.З.

при секретарі судового засідання Шпіцері О.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк» Северин Юрій Петрович, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третьої особи АТ «Імексбанк» про визнання протиправними та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» Северина Юрія Петровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третьої особи АТ «Імексбанк» в якому просив суд:

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» Северина Юрія Петровича щодо повідомлення про нікчемність договору банківського вкладу від 16.11.2007 року № 660046362;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» Северина Юрія Петровича надати включити позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за Договором № 660046362 від 16.11.2007 року про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача на підставі додаткової інформації наданої уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» Северином Юрієм Петровичем до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що уповноваженою особою Фонду на ліквідацію в АТ «Імексбанк» Северином Юрієм Петровичем безпідставно та необґрунтовано відмовлено у включено позивача до переліку вкладників АТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, набутого у зв'язку з укладенням між ним та банком договору № 660046263 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року на суму 150000 грн. Вважає, що відмова у включенні його до переліку вкладників для відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є неправомірною.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. Додатково пояснила, що 13 травня 2015 року позивачу вже виплатили частково кошти в сумі 603,23 грн.

Представником Уповноваженої особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в АТ «Імексбанк» Северина Юрія Петровича надіслано письмові заперечення на адміністративний позов в яких зазначено, що позивач правомірно не включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки він не має права на таке відшкодування, адже безпосередньо не є вкладником банку. Відтак, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Фонд гарантування вкладів фізичних та АТ «Імексбанк» заперечення на адміністративний позов не надали.

Відповідачі та третя особа явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки суду представників не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не надходило.

Суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та АТ «Імексбанк» належним чином про час, дату та місце розгляду справи з участю представника та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

16 січня 2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Імексбанк» в особі начальника відділення № 298 ПАТ «Імексбак» Гудака Володимира Васильовича укладено договір банківського вкладу, а саме Договір № 660046263 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 р. (надалі - Договір банківського вкладу). Договір банківського вкладу укладено строком на три місяці (94 дні) з датою повернення коштів та відсотків 20 квітня 2015 року з можливістю поповнення рахунку протягом усього строку (а.с. 10) .

Цього ж дня на рахунок позивача зараховано кошти у розмірі 150 000,00 грн. з рахунку гр. ОСОБА_5 та 20 січня 2015 року додатково зараховано грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн., що підтверджується випискою із особового рахунку НОМЕР_1 (а.с. 11).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26 січня 2015 № 50 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 прийнято рішення № 16 про запровадження з 27.01.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» (; МФО: 328384; місце знаходження: проспект Гагаріна, 12-а, м. Одеса, Україна).

Тимчасову адміністрацію в АТ «Імексбанк» запроваджено строком на 3 місяці з 27 січня 2015 по 26 квітня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 р. № 330 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 27 травня 2015 р. № 105 "Про початок процедури ліквідації АТ "Імексбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ "Імексбанк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "Імексбанк" Северина Юрія Петровича строком на 1 рік з 27 травня 2015 р. до 26 травня 2016 р. включно, про що здійснено публікацію в газеті "Голос України" №94 (6098) від 29.05.2015р.

13 травня 2015 року травня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через АБ «Укргазбанк» позивачу здійснено часткову виплату вкладу у розмірі 603,23 гривні.

В подальшому Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Імексбанк» Северин Ю.П. повідомив позивача про тимчасове призупинення виплат у зв'язку із перевіркою можливих ознак нікчемності правочинів укладених мною з ПАТ «Імексбанк».

Надаючи правову оцінку обставинам справи, доводам сторін, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року №4452-VІ (далі - Закон №4452-VІ) та врегульовані нормами Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 07.09.2012 року за №1548/21860 (далі - Положення).

Частиною 1 статті 3 Закону №4452-VІ визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (абз.1 ч.1 ст.26 Закону №4452-VІ).

За правилами частин 1-3 статті 27 Закону №4452-VІ передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, вищевикладені норми законодавства забезпечують права і інтереси осіб щодо забезпечення гарантованого Законом №4452-VІ відшкодування коштів вкладників банку за їх вкладами.

Згідно з п.п.3 ч. 1 ст.2 Закону №4452-VІ вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п.п.4 ч.1 ст.2 Закону №4452-VІ).

Наведеним нормам кореспондують приписи пунктів 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (надалі Положення) , згідно з якими Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Пунктом 6 цього розділу Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Приписами пунктів 2, 4 розділу IV Положення закріплено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення Уповноваженою особою переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передачу Уповноваженою особою сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

У той же час, частинами 1, 2 статті 38 Закону № 4452-VI встановлено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

У частині 3 статті 38 цього Закону закріплено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

Окрім того, самостійні підстави, з яких правочин вважається нікчемним закріплені в частині 3 ст.36 Закону № 4452-VI, відповідно до якої правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Відповідно до ч.7 ст.38 Закону № 4452-VI, протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана провести інвентаризацію банківських активів і зобов'язань. Під час інвентаризації перевіряється наявність і відповідність балансової вартості фактичній вартості таких активів та зобов'язань неплатоспроможного банку.

Таким чином, Закон закріплює обов'язок уповноваженої особи Фонду, з метою збереження активів банку, провести інвентаризацію активів і зобов'язань банку та забезпечити перевірку правочинів вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку.

На виконання приведених норм та з метою недопущення дій, що призводять до зростання гарантованої суми, яка підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внаслідок незаконних дій працівників та/або клієнтів, наказом Уповноваженої особи від 05 лютого 2015 року № 34-в створено комісію та призначено проведення перевірки укладених ПАТ «Імексбанк» протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних/карткових рахунків), а також обставин зарахування грошових коштів на вказані рахунки (надалі - правочини).

Метою проведення перевірки було встановлення фактів штучного створення правових підстав для отримання вкладниками/клієнтами ПАТ «Імексбанк» виплат сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також виявлення правочинів, що можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, наведені в ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Перевірка проводилась в тому числі у відповідності до вимог «Методичних рекомендацій стосовно процедури тимчасового обмеження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у неплатоспроможному банку банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам», затверджених протоколом Виконавчої дирекції Фонду гарантування № 036/15 від 10.02.2015 року, та здійснювалась за всіма типами - банківських рахунків, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників/клієнтів ПАТ «Імексбанк», на предмет здійснення:

- безготівкових перерахувань грошових коштів з рахунків юридичних та/або фізичних осіб на рахунки інших фізичних осіб, відкритих в установі ПАТ «Імексбанк», в тому числі: безготівкових перерахувань грошових коштів з поточних рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб, відкриті в установі ПАТ «Імексбанк», з призначенням платежу не пов'язаним з трудовими відносинами; безготівкових перерахувань грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на рахунки інших фізичних осіб, відкриті в установі ПАТ «Імексбанк», призначення платежу яких свідчить про нетиповий характер операції, в тому числі надання та повернення фінансової допомоги (позики), залучення коштів на вклад іншої фізичної особи, перерахування коштів без зазначення підстав перерахування, тощо; безготівкових перерахувань грошових коштів з поточних рахунків юридичних та фізичних осіб на рахунки фізичних осіб із неналежним призначенням платежу;

- касових операцій без фактичного внесення/отримання фізичними особами готівкових коштів;

- банківських операції, здійснених в період застосування обмежень відповідно до постанови Правління Національного банку України № 16/БТ від 15.01.2015 року «Про віднесення банку до категорії проблемних»;

- банківських операцій, проведених в позаопераційний час.

З матеріалів справи слідує, що за наслідками проведеної перевірки було виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами ПАТ «Імексбанк» сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду.

Так, зокрема, в ході перевірки було виявлено ряд операцій щодо безготівкових перерахувань грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на рахунки інших фізичних осіб, які відкриті в ПАТ «Імексбанк», призначення платежу яких свідчить про нетиповий характер операції, в тому числі надання та повернення фінансової допомоги (позики), залучення коштів на вклад іншої фізичної особи, перерахування коштів без зазначення підстав перерахування, тощо.

В запереченні відповідача зазначається, що зазначені операції мали нетиповий характер і результатом таких операцій стало збільшення суми гарантованого відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Однією з таких операцій були правочини здійснені позивачем, а саме - 16 січня 2015 року з рахунку гр. ОСОБА_5 у відділенні № 298 в м. Тернополі на рахунок позивача в тій же філії банку було перераховано 150000 грн., 20 січня 2015 року було додатково перераховано 25000 грн.

Зазначений рахунок було відкрито 16 січня 2015 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про Національний банк України" правління Національного банку приймає рішення, в тому числі, про віднесення банку до категорії проблемних або неплатоспроможних.

15 січня 2015 року Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 16/БТ «Про віднесення AT «Імексбанк» до категорії проблемних».

На підставі вказаної постанови для стабілізації діяльності AT «Імексбанк» та відновлення його фінансового становища запроваджено певну низку обмежень, в тому числі заборонено здійснювати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, що призводять до збільшення гарантованої суми відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з 15.01.2015 року всім філіям і відділенням AT «Імексбанк» було заборонено приймати депозитні вклади, здійснювати поповнення існуючих депозитних рахунків та вчиняти дії, які б збільшили суми відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Разом з тим, зазначені обмеження, які встановлені Національним банком України, філією банку в м. Тернополі щодо перерахування коштів з рахунку ОСОБА_5 на рахунок позивача дотримано не було.

У своїх запереченнях відповідач пояснює, що ця обставина свідчить про штучність та фіктивність спірних правочинів і створення підстав для збільшення сум гарантованого відшкодування за проведеними операціями та їх нікчемність.

Про штучність та фіктивність спірного правочину і створення правових підстав для отримання позивачем суми гарантованого відшкодування за наведеними вище операціями, на думку представника відповідача, міг свідчити зокрема і той факт, що всі ці операції проводились в той час, коли Банк вже мав значну кількість невиконаних грошових зобов'язань перед іншими клієнтами - кредиторами та не міг своєчасно і в повному обсязі виконувати їх грошові вимоги. В дійсності всі зазначені вище операції не передбачали фактичного переміщення (видачу/виплату або перерахування) «реальних» грошових коштів та здійснювались виключно за рахунок внутрібанківських проводок.

Нездатність AT «Імексбанк» належно виконувати прийняті на себе зобов'язання перед іншими клієнтами, знаходить своє підтвердження, зокрема, в постанові Правління Національного банку України №16/БТ від 15.01.2015 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії проблемних», де вказано, що окрім допущення інших порушень, в т.ч. існуючих нормативів, залишок коштів на кореспондентському рахунку AT «Імексбанк» в Національному банку України є критично низьким і становить лише 25 млн. грн., в той час як зобов'язання становлять 9 942 млн. грн., в т.ч. перед фізичними особами - 5 411 млн. грн. Недостатній розмір високоліквідних активів свідчить про високий рівень невиконання AT «Імексбанк» зобов'язань перед Національним банком та іншими кредиторами.

В даному випадку, як свідчать обставини справи та виявлено під час перевірки Уповноваженою особою Фонду, видача/виплата або перерахування грошових коштів в дійсності не проводилась, натомість на підставі платіжних документів відбувалось виключно коригування структури банківського балансу через зміну обліку грошових зобов'язань.

Тому, для більш повного встановлення всіх обставин здійснення цих операцій, надання їм більш об'єктивної правової оцінки, а також з метою недопущення (упередження) настання негативних наслідків від безпідставного та/або передчасного проведення виплат сум гарантованого відшкодування, у відповідності до приписів «Методичних рекомендацій стосовно процедури тимчасового обмеження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у неплатоспроможному банку банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам», затверджених протоколом Виконавчої дирекції Фонду гарантування № 036/15 від 10.02.2015 року, Уповноваженою особою було визнано за доцільне звернутись до правоохоронних органів із заявою про проведення відповідної перевірки та до моменту встановлення всіх обставин, зокрема - підтвердження факту «звичайності» проведених операцій, запровадити тимчасові обмеження банківських операцій щодо виплати коштів зазначеним вкладникам.

Заяви (повідомлення вих. № 4313 від 08.04.2015 року та вих. № 4428 від 10.04.2015 року про вчинення правопорушення) направлені банком до правоохоронних органів, зокрема - ГУМВС України в Одеській області та Головного управління контррозвідувального захисту економіки держави Служби безпеки України, були скеровані Уповноваженою особою 08.04.2015 року та 10.04.2015 року відповідно.

За заявою Уповноваженої особи 09.04.2015 року СВ ГУМВС України в Одеській області було порушене досудове розслідування, зареєстроване в ЄРДР за № 0000273.

Щодо заяви (повідомлення вих. № 4428 від 10.04.2015 року), яка була скерована на адресу Головного управління контррозвідувального захисту економіки Держави Служби безпеки України, то вона була прийнята та направлена до ГУ БКОЗ СБ України для приєднання та опрацювання в межах досудового розслідування за кримінальним провадженням від 10.02.2015 року № .

В наведених заявах (повідомленнях) Уповноважена особа просила правоохоронні органи з метою недопущення завдання шкоди державним інтересам ініціювати та накласти на період проведення розслідування арешт на кошти, що містяться на рахунках клієнтів AT «Імексбанк» - вкладників, зазначених в повідомленнях, а також тимчасово заборонити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб проводити виплати сум гарантованого відшкодування вказаним особам.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Як вже зазначалося договір № 660046263 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014р. укладено між ОСОБА_2 та ПАТ «Імексбанк» 16 січня 2015 року, тобто на наступний день після віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних 15 січня 2015 року і банк не мав права на укладення такого договору.

Станом на 16 січня 2015 року законодавством не встановлювалося можливості для ПАТ «Імексбанк» укласти договір, який би передбачав здійснення платіжу для позивача, а тому суд погоджується з поясненнями представника відповідача, що наведені операції були вчинені з наданням окремим кредиторам - клієнтам банку, в даному випадку ОСОБА_5 та позивачу, нічим не обумовленої переваги під час дії заборони на вчинення таких правочинів.

Як вже зазначалося в результаті перерахунку коштів з рахунку ОСОБА_5 на рахунок позивача у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб мали б збільшитись зобов?язання щодо виплати гарантованої суми відшкодування позивачу.

Слід зазначити, що п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VІ (в редакції від 16.07.2015 р.) передбачено, що правочини неплатоспроможного банку є нікчемними у разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

ЦК України містить загальні правила про недійсні правочини - правочини, які не створюють тих наслідків, на які вони направлені (частина перша статті 216 ЦК), при цьому поділяє їх на два види: нікчемні (частина друга статті 215 ЦК) та оспорювані (частина третя статті 215 ЦК), принципова відмінність між якими полягає в тому, що нікчемний правочин є недійсним в силу закону, а оспорюваний стає недійсним внаслідок прийняття судового рішення, яке має зворотну силу у часі (стаття 236 ЦК).

Відповідно до положень статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

В судовому засідання представник позивача пояснила, що згідно із ч. 3 ст. 228 ЦК України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним, а тому відповідач мав би звернутися до суду з метою визнання згаданого договору банківського вкладу недійсним.

Суд не погоджується з таким доводами представника позивача, оскільки представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» Северина Ю.П у своїх запереченнях не посилається на те, що згаданий договір суперечить інтересам держави і суспільства, а положення ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VІ є спеціальними нормами щодо нікчемності договору банківського вкладу.

Посилання представника позивача на добросовісність поведінки позивача при укладанні договору, часткову сплату коштів відповідачем, а також на те, що постанова Правління Національного банку України від 15.01.2015 року № 16/БТ «Про віднесення банку до категорії проблемних» не була обнародувана і позивач про неї не знав не спростовують правомірності дій відповідача. При цьому суд бере до уваги пояснення представника відповідача про можливі неправомірні дії працівників банку при здійсненні вказаних операцій.

Згідно із частино 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частина 2 статті 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів, які б свідчили про дійсність договору банківського вкладу на час розгляду справи позивачем не надано, а судом не здобуто.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто, в зв'язку з чим позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк» Северин Юрій Петрович, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третьої особи АТ "Імекбанк" про визнання протиправними та зобов'язання до вчинення дій - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

В повному обсязі постанова підписана 31 серпня 2015 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.