Справа № 2а-384/11/0970 ДСК
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2011-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2011 р. Справа № 2a-384/11/0970 ДСК
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Боброва Ю.О.
за участю секретаря судового засідання Дмитрашко О.М.
представника позивача: Шургот О.В.,
представника відповідача: Боднарука Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області
про визнання протиправними та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, позбавлення премій,-
01.02.2011 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області (надалі відповідач) про визнання протиправними та скасування наказів начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 22.11.2010 року № 101-ос, від 24.12.2010 року № 114-ос, від 10.01.2011 року № 3-ос про накладення дисциплінарних стягнень та позбавлення премії.
Відповідно до прийнятої судом заяви про зміну предмету позову від 16.02.2011 року, крім вказаних позовних вимог, ОСОБА_1 доповнив адміністративний позов вимогою про визнання протиправним та скасування наказу начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 19.01.2011 року № 9-ос про позбавлення премії та скасування раніше встановлених додаткових видів грошового забезпечення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані накази видані відповідачем з грубим порушенням вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які регламентують порядок та підстави притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, накази не оголошені позивачу у встановленому статутами порядку; він не ознайомлений з підставами та причинами притягнення до відповідальності; не з`ясовано наявності самого правопорушення та вини позивача у його вчиненні; не проведені відповідні службові розслідування; не дотримані терміни притягнення до дисциплінарної відповідальності, визначені статутами ЗС України; усі накази видавалися в період перебування позивача на амбулаторному та стаціонарному лікуванні. Також, наказ про позбавлення премії та скасування раніше встановлених додаткових видів грошового забезпечення є наслідком притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що оскаржується ним в судовому порядку.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених в адміністративному позові. Крім того, позивач пояснив суду, що з 1981 року він проходить службу в органах Служби безпеки України, є ветераном органів СБ України. З 1999 року обіймає посаду начальника режимно-секретного відділу управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області (надалі УСБУ в Івано-Франківській області). За період проходження служби неодноразово заохочувався керівництвом за сумлінну службу та хороші результати в роботі. Зокрема, в 2006 році нагороджений «Подякою заступника Голови Служби безпеки України», в 2007 році грамотою Голови Служби безпеки України, в 2009 році «Почесною відзнакою Служби безпеки України». Крім того, відзначався заохоченнями керівництва УСБУ в Івано-Франківській області.
Протягом останніх кількох місяців на нього чиниться тиск з боку нового керівництва УСБУ в Івано-Франківській області з мотивів особистої неприязні, який полягає в незаконному притягненні до дисциплінарної відповідальності за правопорушення, які ним не вчинялися. Крім того, усі накази про накладення дисциплінарних стягнень, позбавлення премій і скасування раніше встановлених додаткових видів грошового забезпечення видані в період його перебування на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, з грубим порушенням вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які регламентують порядок і підстави притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності. Зокрема, накази не оголошувались йому у встановленому статутами порядку; він не ознайомлений з підставами та причинами притягнення до відповідальності; не з`ясовано наявності самого правопорушення та його вини у вчиненні проступків; не проведені відповідні службові розслідування; не дотримані терміни притягнення до дисциплінарної відповідальності, визначені статутами ЗС України. Також, наказ про позбавлення премії та скасування раніше встановлених додаткових видів грошового забезпечення являється незаконним, оскільки є наслідком притягнення його до дисциплінарної відповідальності за наказами, які не набули чинності у зв`язку з їх оскарженням.
Про накладення на нього дисциплінарних стягнень «догана`і «сувора догана`за наказами начальника УСБУ в Івано-Франківській області від 22.11.2010 року за № 101-ос та від 24.12.2010 року за № 114-ос, відповідно, він дізнався від своєї підлеглої майора ОСОБА_2 лише 28 грудня 2010 року, коли приступив до виконання своїх службових обов`язків після перебування на амбулаторному та стаціонарному лікуванні. Про наказ від 10.01.2011 року № 3-ос щодо накладення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність`йому стало відомо в телефонній розмові із заступником начальника відділу кадрів УСБУ ОСОБА_3 в січні 2011 року.
Представник позивача дала суду аналогічні пояснення. Позивач та його представник просили задовольнити позов повністю.
Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у письмових запереченнях. Крім того, пояснив суду, що накази начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 22.11.2010 року № 101-ос, від 24.12.2010 року № 114-ос, від 10.01.2011 року № 3-ос, від 19.01.2011 року № 9-ос про накладення дисциплінарних стягнень на полковника ОСОБА_1 у вигляді «догани», «суворої догани`та «попередження про неповну службову відповідність», позбавлення його премій та скасування раніше встановлених додаткових видів грошового забезпечення видані начальником Управління відповідно до вимог статті 68 Дисциплінарного статуту ЗС України, Інструкції про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом СБ України від 23.01.2008 року № 35/дск за порушення ОСОБА_1 вимог статей 16, 58 Статуту внутрішньої служби ЗС України. Підставами для притягнення до дисциплінарної відповідальності стали неналежне виконання ним своїх службових обов`язків, вимог статутів ЗС України, керівних вказівок та наказів Служби безпеки України, а саме: Інструкції по охороні адміністративних будинків Управління (реєстраційний № 105 дск від 10.01.2009 року), Функціональних обов`язків начальника режимно-секретного відділу УСБУ в Івано-Франківській області (реєстраційний № 22/1364т від 30.07.2010 року), Положення про позавузівське професійне навчання особового складу Служби безпеки України, затверджене наказом Голови СБ України від 28.11.2001 року № 306 дск, наказу Голови СБ України від 06.04.1993 року № 080 «Про затвердження і введення в дію Інструкції з таємного діловодства в органах Служби безпеки України`тощо. Накладення дисциплінарних стягнень на полковника ОСОБА_1 , позбавлення його премій та скасування раніше встановлених додаткових видів грошового забезпечення вважає правомірним. В задоволенні позову просив відмовити повністю.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, показання свідків, дослідивши докази, установив наступне.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка у справі колишній начальник управління Служби безпеки України ОСОБА_4 показав, що він проходив службу на вказаній посаді до 25 березня 2010 року. Начальника режимно-секретного відділу управління полковника ОСОБА_1 характеризує з позитивного боку. До виконання своїх службових обов`язків той відносився добросовісно. На критику реагував правильно, своєчасно усував недоліки в роботі. До дисциплінарної відповідальності не притягався. Неодноразово заохочувався керівництвом Служби безпеки України та управління в Івано-Франківській області. Накладення на ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень у вигляді «догани», «суворої догани`та «попередження про неповну службову відповідність`вважає неправомірним, оскільки дисциплінарне стягнення повинно відповідати мірі вчиненого проступку та носити, перш за все, виховний характер.
Інструкція по охороні адміністративних будинків Управління розроблялася режимно-секретним відділом та затверджувалася при його керівництві управлінням. Службу щодо пропуску машин на автомобільну стоянку на території управління в районі гаражів несуть на посту № 2 військовослужбовці, які безпосередньо відповідають за додержання пропускного режиму і перевірку документів осіб, які заїжджають на стоянку. Угрин здійснює загальне керівництво та організацію цієї ділянки роботи.
Організація позавузівського навчання та контроль за виконанням навчальних заходів здійснюється кадровим органом та начально-методичною комісією управління. За період, коли він керував управлінням організація позавузівського навчання в підрозділах управління, в тому числі, в режимно-секретному відділі, відповідала вимогам керівних документів. Виконання навчальних планів це обов`язок кожного військовослужбовця Служби безпеки України.
Свідок у справі ОСОБА_5 повідомив суд, що до січня 2011 року проходив службу в управлінні Служби безпеки України в Івано-Франківські області на посаді керівника кадрового підрозділу, у військовому званні полковник. ОСОБА_1 характеризує з позитивного боку. Виконання заходів з питань організації позавузівського навчання в режимно-секретному відділі управління проводилося належним чином. Керівництво позавузівським навчанням здійснюється кадровим підрозділом та навчально-методичною комісією УСБУ. В підрозділах управління організація навчання покладена на керівників підрозділів. Обставини притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності йому не відомі. Про проведення службових розслідувань з приводу порушення військової дисципліни та неналежного виконання своїх службових обов`язків полковником ОСОБА_1 за період проходження ним служби в управлінні, йому також не відомо.
Відповідно до дослідженого в судовому засіданні наказу (по особовому складу) начальника управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 22 листопада 2010 року № 101-ос (пункт 2) начальнику режимно-секретного відділу полковнику ОСОБА_1 за порушення військової дисципліни, що проявилось у неналежному виконанні вимог статей 16, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, у відповідності до пункту «б`статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України оголошено «догану»(а.с. 197-198 т.1). На звороті першого аркуша наказу виконано відмітку про ознайомлення з ним ОСОБА_1 29.12.2010 року.
Згідно наказу (по особовому складу) начальника управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 24 грудня 2010 року № 114-ос (пункт 1) начальнику режимно-секретного відділу полковнику ОСОБА_1 за порушення військової дисципліни, що проявилось у неналежному виконанні вимог статей 16, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, у відповідності до пункту «в`статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України оголошено «сувору догану». Пунктом 2 цього ж наказу відповідно до вимог пункту 2.3.24.9 Інструкції про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом СБ України від 23.01.2008 року № 35/дск полковнику ОСОБА_1 скасовано виплату премії за грудень 2010 року в повному обсязі (а.с. 199 т.1). На звороті першого аркуша наказу виконано відмітку про ознайомлення з ним ОСОБА_1 29.12.2010 року.
Наказом (по особовому складу) начальника управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 10 січня 2011 року № 3-ос (пункт 1) на начальника режимно-секретного відділу полковника ОСОБА_1 за порушення військової дисципліни, що проявилось у неналежному виконанні вимог статей 16, 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, частин 1, 2, 4, 5, 9, 10, 11 розділу «Посадові обов`язки начальника відділу`функціональних обов`язків співробітників режимно-секретного відділу УСБУ в Івано-Франківській області, у відповідності до пункту «г`статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накладено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність»(а.с. 200-201 т.1). Відмітка про ознайомлення з наказом полковника ОСОБА_1 у відповідній графі відсутня.
Наказом (по особовому складу) начальника управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 19 січня 2011 року № 9-ос відповідно до пунктів 2.3.2.5, 2.3.5.2, 2.3.24.9 Інструкції про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом СБ України від 23.01.2008 року № 35/дск полковнику ОСОБА_1 скасовано виплату раніше встановлених додаткових видів грошового забезпечення згідно з пунктами 2.3.2, 2.3.5, 2.3.24 цієї ж Інструкції в повному розмірі (а.с. 202-203 т.1). Підставами для винесення наказу слугували рапорти першого заступника начальника Управління від 18.01.2011 року та заступника начальника Управління від 18.01.2011 року. Відмітка про ознайомлення з наказом полковника ОСОБА_1 у відповідній графі відсутня.
В судовому засіданні установлено, що конкретних фактів порушень військової дисципліни, неналежного виконання своїх службових обов`язків, допущених полковником ОСОБА_1 в наказах не зазначено. Крім того, в наказах про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не вказана підстава їх віддання.
Відповідно до листка непрацездатності від 22.11.2010 року № 492 ОСОБА_1 перебував на лікуванні протягом наступних періодів: з 22.11.2010 року до 26.11.2010 року; з 27.11.2010 року по 01.12.2010 року; з 02.12.2010 року по 03.12.2010 року; з 06.12.2010 року по 28.12.2010 року (а.с. 54 т.1).
Згідно листка непрацездатності від 25.01.2011 року № 44 ОСОБА_1 перебував на лікуванні: з 30.12.2010 року по 24.01.2011 року; з 25.01.2011 року по 29.01.2011 року; з 30.01.2011 року по 04.02.2011 року (а.с. 54 т.1).
Крім того, перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікування з 22.11.2010 року по 01.12.2010 року підтверджується оглянутою в судовому засіданні медичною книжкою військовослужбовця (а.с. 177-180 т.1).
Оглядом медичних документів полковника ОСОБА_1 судом установлено, що він госпіталізовувася у листопаді 2010 року лютому 2011 року до медичних закладів, що не належать до закладів охорони здоров`я СБУ в ургентному (екстреному) порядку в зв`язку з різким погіршенням стану здоров`я (а.с. 67-89).
Таким чином, судом установлено, що накази начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 22.11.2010 року № 101-ос, від 24.12.2010 року № 114-ос, від 10.01.2011 року № 3-ос, від 19.01.2011 року № 9-ос про накладення дисциплінарних стягнень на полковника ОСОБА_1 у вигляді «догани», «суворої догани`та «попередження про неповну службову відповідність», позбавлення його премій та скасування раніше встановлених додаткових видів грошового забезпечення видані начальником Управління під час перебування полковника ОСОБА_1 на амбулаторному та стаціонарному лікуванні.
В судовому засіданні також установлено, що вказані вище накази про притягнення полковника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності позбавлення його премій та скасування раніше встановлених додаткових видів грошового забезпечення видані начальником УСБУ в Івано-Франківській області на підставі рапортів керівників управління та його структурних підрозділів, в тому числі, підлеглих позивача.
Так, підставою видачі наказу від 22.11.2010 року № 101-ос про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «догана», крім іншого, слугували рапорти заступника начальника управління полковника ОСОБА_6 та відповідального співробітника 2-го сектору режимно-секретного відділу підполковника ОСОБА_7 (а.с. 43, 44).
В рапорті підполковника ОСОБА_7 від 20.11.2010 року зазначено, що ним згідно усної вказівки заступника начальника управління ОСОБА_6 від 15.11.2010 року протягом тижня проводилася перевірка правомірності заїзду на територію управління транспортних засобів співробітників управління та пенсіонерів СБ України, якою встановлені факти несанкціонованого заїзду на територію гаражу управління через пост № 2 співробітниками та пенсіонерами СБ України.
Разом з тим, дослідженою в судовому засіданні Інструкцією по охороні адміністративних будинків Управління (реєстраційний № 105 дск від 10.01.2009 року) не встановлено відповідальності посадових осіб за її невиконання чи неналежне виконання (а.с. 204-206 т.1).
Окрім зазначеного, в рапортах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не вказано, що саме з вини начальника режимно-секретного відділу полковника ОСОБА_1 став можливим несанкціонований заїзд особистих транспортних засобів на охоронювану територію. За цими фактами службове розслідування керівником УСБУ в Івано-Франківській області не призначалося та не проводилося. Військовослужбовці, які несли чергування та безпідставно пропускали на територію управління автомобілі не встановлені та не вирішено питання про їх відповідальність.
Що стосується вказаних у письмових запереченнях інших підстав для накладення на позивача дисциплінарного стягнення «догана», зокрема, посилання на порушення ним вимог статей 12, 30, 40 та 254 Статуту внутрішньої служби ЗС України, розпорядження Голови СБ України від 27.10.2009 року за № 509 «Про забезпечення медичного контролю за станом здоров`я військовослужбовців Служби безпеки України`щодо покладеного на військовослужбовця обов`язку доповідати про перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні (а.с. 34-41 т.1), то суд вважає вказані факти малозначними і такими, що не заслуговують на увагу. Крім того, представником відповідача в судовому засіданні не спростовані доводи позивача про те, що він мобільним телефоном доповідав начальнику УСБУ в Івано-Франківській області про перебування на амбулаторному та стаціонарному лікуванні.
Також, в судовому засіданні встановлено, що накази начальника УСБУ в Івано-Франківській області від 24.12.2010 року № 114-ос та від 10.01.2011 року № 3-ос про накладення на позивача дисциплінарних стягнень «сувора догана`та «попередження про неповну службову відповідність`видані на підставі рапортів керівників та співробітників управління (а.с. 47-52, 94-95, 207, 209-211, 219-221 т.1). За вказаними в рапортах фактами порушень військової дисципліни, неналежного виконання ним службових обов`язків тощо службові розслідування не призначалися та не проводилися. Тому, враховуючи, що позивачем в судовому засіданні вчинення вказаних в рапортах порушень та неналежного виконання службових обов`язків заперечувалося, а представником відповідача належним чином не доведено, суд ставить їх під сумнів.
Крім того, суд зазначає, що порядок організації та здійснення в Службі безпеки України відомчого контролю за станом оперативно-службової діяльності, у тому числі контррозвідувальної, оперативно-розшукової, інформаційно-аналітичної, профілактичної, адміністративно-правової тощо визначені Інструкцією про порядок організації та здійснення у Службі безпеки України відомчого контролю за станом оперативно-службової діяльності, затвердженою наказом Голови Служби безпеки України від 30.12.2009 року № 872/дск. Інструкцією визначені види контролю, його основні завдання та зміст. Разом з тим, відповідачем перевірки стану оперативно-службової діяльності режимно-секретного відділу УСБУ в Івано-Франківській області в порядку, встановленому статтею 5 Інструкції не проводилися, всебічне та об`єктивне вивчення стану і результатів діяльності відділу чи його начальника полковника ОСОБА_1 та якість виконання ним функціональних (посадових) обов`язків не здійснювалося.
Згідно досліджених судом письмових документів полковник ОСОБА_1 в 2006 році нагороджений «Подякою заступника Голови Служби безпеки України», в 2007 році грамотою Голови Служби безпеки України, в 2009 році «Почесною відзнакою Служби безпеки України». Доказів щодо неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків, вчинення порушень військової дисципліни та притягнення його до дисциплінарної відповідальності у період проходження ним служби до 22 листопада 2010 року представником відповідача не подано.
Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (прийнятий Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV) визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Дія Статуту поширюється на Службу безпеки України.
Згідно статті 12 вказаного Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Статтею 16 цього Статуту встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до статті 40 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі відбуття чи повернення з відрядження, відпустки або лікування.
Обов`язки командира (начальника) встановлені статтею 58 Статуту, відповідно до якої він є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.
Статтею 254 Статуту передбачено, що військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.
Розпорядженням Голови Служби безпеки України від 27.10.2009 року «Про забезпечення медичного контролю за станом здоров`я співробітників-військовослужбовців Служби безпеки України`встановлено, що у разі отримання медичної допомоги (медичних послуг) у лікувально-профілактичному закладі, що не належить до закладів охорони здоров`я СБУ, та за результатами якої виникає потреба в їх звільненні від виконання обов`язків військової служби у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, співробітники-військовослужбовці зобов`язані невідкладно (а у разі отримання екстреної медичної допомоги при виникненні першої можливості та у зручний спосіб) доповідати про це безпосередньому начальнику та інформувати про це свого цехового лікаря.
Дисциплінарний статут Збройних Сил України (прийнятий Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV) визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування,а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Службу безпеки України.
Згідно статті 45 Дисциплінарного статуту ЗС України (надалі Статуту) у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Статтею 68 Статуту встановлено, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:
г) попередження про неповну службову відповідність;
д) пониження в посаді;
е) пониження військового звання на один ступінь;
є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;
ж) позбавлення військового звання.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень регламентований статтями 83-102 Статуту. Зокрема, відповідно до вимог статті 83 на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Згідно статті 84 Статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого
дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Статтею 85 Статуту встановлено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові).
Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.
Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Відповідно до статті 86 Статуту після розгляду письмової доповіді про проведення
службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Згідно статті 87 цього Статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше
ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.
Статтею 97 визначено, що про накладені дисциплінарні стягнення оголошується:
офіцерському складу - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення.
Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в
письмовому наказі. Оголошувати дисциплінарні стягнення командирам у присутності
підлеглих заборонено.
Відповідно до статті 98 Статуту під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.
Вирішуючи питання про правомірність видання наказу від 19.01.2011 року № 9-ос про скасування полковнику ОСОБА_1 раніше встановлених додаткових видів грошового забезпечення та позбавлення його премії цим наказом та пунктом 2 наказу від 24.12.2010 року № 114-ос, судом установлено наступне.
Пунктом 2.3.2.1 Інструкції передбачена надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби військовослужбовцями СБ України, яка установлюється у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років залежно від виконуваних завдань, а саме: за безпосереднє здійснення заходів, пов`язаних з виконанням завдань державної безпеки; за виконання спеціальних завдань з антитерористичної діяльності; за службу на посадах слідчих; за безпосереднє розроблення, проведення експертизи проектів нормативно-правових актів, що передбачено положеннями про відповідні структурні підрозділи.
Військовослужбовцям, які не виконують вищезазначені заходи (спеціальні завдання) та не займають відповідні посади, надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби встановлюється у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років
Відповідно до пункту 2.3.2.2 Інструкції персональний розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби встановлюється, підвищується, знижується або скасовується наказами Голови СБ України, його заступників, начальників органів, підрозділів, закладів та установ СБ України за мотивованими рапортами керівників структурних підрозділів, погоджених з відповідним фінансовим підрозділом.
Згідно пункту 2.3.2.5 Інструкції у разі несвоєчасного або неналежного виконання завдань розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби зменшується або вона скасовується.
Пунктом 2.3.5.1 Інструкції встановлена надбавка військовослужбовцям, які провадять оперативно-розшукову, контррозвідувальну, оперативно-службову діяльність або інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади у розмірі до 50 відсотків посадового окладу.
Згідно пункту 2.3.5.2 Інструкції персональний розмір указаної надбавки встановлюється, підвищується, знижується або скасовується наказами Голови СБ України, його заступників, начальників органів, підрозділів, закладів та установ СБ України за мотивованими рапортами керівників структурних підрозділів, погоджених з відповідним фінансовим підрозділом.
Відповідно до рапортів першого заступника начальника Управління від 18.01.2011 року та заступника начальника Управління від 18.01.2011 року, які стали підставою для видання оскаржуваного наказу від 19.01.2011 року № 9-ос та скасування полковнику ОСОБА_1 надбавки за виконання особливо важливих завдань, передбаченої пунктом 2.3.2.1 Інструкції, обґрунтовується притягненням його до дисциплінарної відповідальності та неналежне виконання ним своїх службових обов`язків. Тоді, як відповідно до вимог пункту 2.3.2.5 Інструкції розмір надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби зменшується або вона скасовується у разі несвоєчасного або неналежного виконання завдань.
Крім того, пунктами 2.3.2.2 та 2.3.5.2 Інструкції передбачено погодження рапортів про скасування надбавок, встановлених пунктами 2.3.2 та 2.3.5 цієї ж Інструкції з відповідним фінансовим підрозділом.
Оглядом в судовому засіданні вказаних вище рапортів першого заступника начальника Управління від 18.01.2011 року та заступника начальника Управління від 18.01.2011 року встановлено, що вони не погоджені з відповідним фінансовим підрозділом.
Таким чином, наказ від 19.01.2011 року № 9-ос начальника УСБУ в Івано-Франківській області в частині скасування полковнику ОСОБА_1 раніше встановлених додаткових видів грошового забезпечення, передбачених пунктами 2.3.2, 2.3.5 Інструкції, виданий протиправно.
Відповідно до пункту 2.3.24.1 Інструкції начальники органів, підрозділів, закладів та установ СБ України мають право щомісяця в межах фонду преміювання преміювати військовослужбовців за їх особистий вклад у загальний результат служби.
Згідно пункту 2.3.24.5 виплата премії військовослужбовцям, зменшення її розміру або позбавлення у повному розмірі здійснюється наказами Голови СБ України, його заступників, начальників органів, підрозділів, закладів та установ СБ України.
У мотивованих рапортах про зменшення розмірів премії чи її позбавлення зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.
Пунктом 2.3.24.9 Інструкції передбачено, що розмір премії знижується або вона взагалі скасовується за: неналежне виконання службових обов`язків; порушення військових статутів і внутрішнього розпорядку; порушення військової дисципліни.
Враховуючи викладене, зокрема, те, що виплата премії, зменшення її розміру або скасування є правом відповідного начальника, суд дійшов висновку про правомірність наказів начальника УСБУ в Івано-Франківській області від 24.12.2010 року № 114-ос (пункт 2) та від 19.01.2011 року № 9-ос в частині скасування полковнику ОСОБА_1 премії в повному розмірі.
Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем у судовому засіданні не спростовані доводи позивача про те, що накази про накладення дисциплінарних стягнень і скасування раніше встановлених додаткових видів грошового забезпечення видані з порушенням вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які регламентують порядок і підстави притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності.
Твердження представника відповідача про необхідність дослідження в судовому засіданні посадових обов`язків ОСОБА_1 , зареєстрованих за № 22/1364т від 30.07.2010 року та наказу Голови СБ України від 06.04.1993 року «Про затвердження і введення в дію Інструкції з таємного діловодства в органах Служби безпеки України», яким присвоєно гриф секретності «таємно`є безпідставним, оскільки ним в письмових запереченнях на адміністративний позов зроблені посилання на вказані документи та здійснено витяги з них. Вказані заперечення досліджувалися в судовому засіданні. Крім того, в наказах начальника Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 22.11.2010 року № 101-ос, від 24.12.2010 року № 114-ос посилання на документи, яким присвоєно гриф секретності «таємно`відсутні.
Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Накази начальника УСБУ в Івано-Франківській області від 24.12.2010 року № 114-ос (пункт 2) та від 19.01.2011 року № 9-ос в частині позбавлення полковника ОСОБА_1 премії в повному розмірі видані правомірно, згідно вимог Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом Голови Служби безпеки України від 23 січня 2008 року № 35/дск та скасуванню не підлягають.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до вимог частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Таким чином, на користь ОСОБА_1 слід стягнути з Державного бюджету України понесені ним судові витрати в сумі 10,20 грн.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 10 (десять) грн. 20 коп.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ Бобров Ю.О.

Постанова складена в повному обсязі 25.05.2011 року.