Справа № 2а-8843/09/2270
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 р. Справа № 24634/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Зубач Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги Державного комітету України з державного матеріального резерву та Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВІКО» на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.02.2010р. в адміністративній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Адамс» до Державного комітету України з державного матеріального резерву, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВІКО», про визнання протиправним і скасування розпорядження (наряду) на відпуск товарів і матеріалів із мобілізаційного резерву,-

В С Т А Н О В И Л А:

06.10.2009р. позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство /ВАТ/ «Адамс» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати розпорядження (наряд) № 247/5 від 15.05.2008р., виданий ОСОБА_2 комітетом України з матеріального резерву (а.с.2-3).

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.02.2010р. заявлений позов задоволено; скасовано розпорядження (наряд) Державного комітету України з матеріального резерву № 247/5 від 15.05.2008р., яким зобовязано позивача відпустити (відвантажити) ДП «Ресурспостач» матеріальні цінності: жерсть білу в кількості 72,5 тонни та ящики із гофрокартону в кількості 29 тис.одиниць (а.с.106-109).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржили відповідач ОСОБА_2 комітет України з державного матеріального резерву і третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «ВВІКО».

У поданій апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 комітет України з державного матеріального резерву, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі (а.с.154-156).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що акт про результати планової перевірки з питань наявності, якісного стану, умов зберігання, обліку, звітності та руху матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, що знаходяться на відповідальному зберіганні ВАТ «Адамс», надійшов до відповідача лише 23.05.2008р., тобто вже після видачі наряду № 247/5 від 15.05.2008р.

Також не відповідає дійсності висновок суду про відсутність товарно-матеріальних цінностей на відповідальному зберіганні позивача, оскільки згідно вищевказаного акта перевірки на зберіганні позивача знаходяться 2,5 тонн жерсті білої та 29 тис. шт. ящиків із гофрокартону; окрім цього, позивачем пропущений строк звернення до суду із розглядуваним позовом.

В поданій апеляційній скарзі третя особа ТзОВ «ВВІКО», покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та винести нову постанову по справі, якою у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити в повному обсязі у звязку із пропущенням позивачем строків звернення до суду (а.с.123-125).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем пропущений строк звернення до суду із розглядуваним позовом, а поважні причини його пропуску останнім не наведені; також рішення суду не містить покликання суду на норми чинного законодавства, які були порушені при виданні спірного розпорядження.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника третьої особи на підтримання поданих скарг, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційні скарги в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ст.8 Закону України «Про державний матеріальний резерв» нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом, щодо порядку і умов поставки (закладення), зберігання і відпуску матеріальних цінностей державного резерву, зареєстровані в порядку, встановленому законом, є обов'язковими для міністерств, інших центральних і місцевих органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, постачальників і відповідальних зберігачів незалежно від форм власності.

Згідно з п.7 постанови КМ України № 810 від 08.06.2006р. «Про затвердження Положення про ОСОБА_2 комітет України з державного матеріального резерву» рішення Держкомрезерву, прийняті в межах його повноважень, є обовязковими до виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та громадянами.

Реалізація матеріальних цінностей державного резерву здійснюється відповідно до Порядку реалізації матеріальних цінностей державного резерву, затв. постановою КМ України № 1078 від 25.08.2004р.

Як слідує з матеріалів справи, на відповідальному зберіганні ВАТ «Адамс» перебувають матеріальні цінності державного резерву жерсть біла у кількості 72,5 тонн та ящики із гофрокартону в кількості 29 тис. одиниць.

21.04.2008р. вищевказані товарно-матеріальні цінності були відчужені відповідачем на користь третьої особи ТзОВ «ВВІКО», що засвідчується укладеними господарськими договорами (а.с.40-43, 44-50).

Разом з тим, плановою перевіркою ВАТ «Адамс» було встановлено відсутність розброньованих товарно-матеріальних цінностей мобілізаційного резерву (а.с.5-9).

15.05.2008р. ОСОБА_2 комітетом України з матеріального резерву видано розпорядження (наряд) № 247/5, яким зобовязано ВАТ «Адамс» відпустити (відвантажити) ДП «Ресурспостач» матеріальні цінності жерсть білу в кількості 72,5 тонни та ящики із гофрокартону в кількості 29 тис. одиниць (а.с.4).

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно видане спірне розпорядження (наряд), оскільки станом на 14.05.2008р. на відповідальному зберіганні позивача матеріальні цінності були відсутніми; відповідач зобовязаний був знати про вказану обставину та вживати відповідні заходи реагування, передбачені ст.14 Закону України «Про державний матеріальний резерв», а не видавати розпорядження про відпуск неіснуючих матеріальних цінностей.

Також позивачем не пропущений строк звернення до суду із розглядуваним позовом, оскільки про наявність спірного розпорядження останньому стало відомо лише 22.06.2009р.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Розглядувані відносини регулюються приписами Закону України «Про державний матеріальний резерв», при цьому в розглядуваних відносинах відповідач виступає субєктом владних повноважень, а самі відносини характеризуються підпорядкованістю одних учасників відносин (ВАТ «Адамс») іншому (ОСОБА_2 комітет України з державного матеріального резерву), що має місце під час здійснення органом державної влади управлінських функцій.

Окрім цього, аналізуючи в сукупності обставини справи, враховуючи наявність господарського спору з приводу відпущених товарно-матеріальних цінностей, колегія суддів приходить до висновку про те, що спірне розпорядження (наряд) прийнято відповідачем правомірно і з дотримання вимог закону.

При цьому сама відсутність товарно-матеріальних цінностей не може слугувати підставою для скасування розпорядження (наряду) Державного комітету України з матеріального резерву № 247/5 від 15.05.2008р., оскільки така підстава законом не передбачена.

Окрім цього, матеріалами справи і обставинами справи (фактами укладення господарських договорів, видання розпорядження (наряду)) достовірно стверджується, що відомості про відсутність товарно-матеріальних цінностей, які перебували на відповідальному зберіганні ВАТ «Адамс», стали відомі відповідачу лише 23.05.2008р.

Також помилково судом першої інстанції вказано в рішенні про те, що всі товарно-матеріальні цінності, які знаходилися на відповідальному зберіганні ВАТ «Адамс», є відсутніми, оскільки проведеною плановою перевіркою встановлено наявність на складі позивача 2,5 тонн жерсті білої та 29 тис.шт. ящиків із гофрокартону (а.с.5-9).

В частині доводів апелянтів про пропуск позивачем строку звернення до суду, колегія суддів враховує, що відповідно до приписів ст.ст.99, 100 КАС України (в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин та вирішення справи в суді першої інстанції) відмова у задоволенні позову через пропуск строку звернення до суду можлива лише у випадку наявності в позивача права на позов у матеріальному сенсі (обґрунтованості вимог).

Оскільки під час апеляційного розгляду зясовано безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, тому саме з цих підстав заявлений ВАТ «Адамс» позов задоволенню не підлягає.

За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Таким чином, доводи апеляційних скарг є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Державного комітету України з державного матеріального резерву та Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВІКО» задоволити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.02.2010р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства «Адамс» до Державного комітету України з державного матеріального резерву, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВІКО», про визнання протиправним і скасування розпорядження (наряду) на відпуск товарів і матеріалів із мобілізаційного резерву, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_3