Справа № 2-а-501/10
Суддя: Шелудяков Л. В.
Дата ухвалення: 2010-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-501/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2010р. Суддя Полтавського районного суду Полтавської області Шелудяков Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду м. Полтава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними, зобовязання провести належне донарахування та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» за період з 01.01.08р. по 31.12.09р. в сумі 2464,20 грн., зобовязання провести виплату з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, тобто з урахуванням коефіцієнта інфляції, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним по юном до Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавській області, в якому просила суд визнати дії неправомірними, зобовязати провести належне донарахування та стягнути недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни» за період з 01.01.08р. по 31.12.09р. в сумі 2464,20 грн., зобовязати провести виплату з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, тобто з урахуванням коефіцієнта інфляції.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те. що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2006 року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Але починаючи з 2008 року їй відповідач щомісячно недонараховував допомогу у визначеному в законі розмірі, що є грубим порушенням її прав та суперечить Конституції та законам України, оскільки гарантії дітям війни встановлені законом не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно- правовими актами.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви, в яких заявили клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.4,12).

Відповідно до ч. З ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження.

Суд вирішив можливим розглянути справу в порядку письмового провадження у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено насту пне.

Позивачка має статус «Дитини війни», що також підтверджується пенсійним посвідченням № 135098 від 15.08.1998р. (а.с.6) та довідкою № 05-635 від 22.01.10р. Управління праці та соціального захисту населення Полтавського РДА про те, що вона зареєстрована в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків, як особа на яку поширюється чинність ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» (а.с.5).

Враховуючи зазначений статус позивачки, вона відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Що стосується вимог позивачки про зобов'язання відповідача виплачувати їй щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.08р. по 31.12.08р., то суд вважає, що позивачкою вимоги за вказаний період заявлені безпідставно, оскільки є постанова іншого суду з того самого спору і між тими самими сторонами, яка набрала законної сили.

Так, постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 26.05.2009р. по адміністративній справі № 2а-176/09 позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області про нарахування допомоги дитині війни за 2006-2008 роки задоволені частково. Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонд/ України в Полтавському районі Полтавської області протиправною та зобовязано здійснити перерахунок і а провести відповідні виплати за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.08р. по 31.12.08р., в іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.14-16). Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2009р. постанова Полтавського райсуду Полтавської області від 26.05.09р. залишена без змін (а.с.17-18). Таким чином, постанова Полтавського райсуду Полтавської області від 26.05.09р. набрала законної сили 28.09.2009р.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження у справі по позовним вимогам позивачки в частині зобов'язання відповідача виплачувати їй щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.08р. по 31.12.08р. підлягає закриттю.

Що стосується вимог позивачки про зобов'язання відповідача виплачувати їй в 2009 році щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги обґрунтованими, виходячи з наступного.

ЗУ «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008р. № 835-ІУ та іншими Законами України станом на день розгляду справи в суді не внесено будь-яких змін чи обмежень щодо визначення розміру доплати до пенсії дітям війни. Так, частиною 2 статті 54 Закону № 835-ІУ встановлено, що розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

З 01 січня по 31 грудня 2009 року позивачу було нараховане та виплачено зазначене підвищення в розмірі 10 % від прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Полтавському району Полтавської області від 22.02.10р. № 1399/02-19 (а.с. 13).

Посилання відповідача УПФУ Полтавського р-ну Полтавської області на те, що в 2009 році вони нараховують та виплачують надбавку до пенсії в розмірі 10 % від прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян та таким чином діють відповідно до норм чинного законодавства, не може бути взято судом до уваги, оскільки відповідач посилається на норми Закону, які втратили чинність. Вказана норма, на яку УПФУ посилається, як на підставу нарахування та виплати в 2009 році доплати в розмірі 10 % втратила чинність 22.05.08р., тобто з моменту прийняття Рішення Конституційним судом України за № 10- рп/2008р. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним та не може бути оскаржене.

Крім того, суд вважає за необхідне застосувати принцип верховенства права з урахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Ууоппє уап Оиуп V. Ноте ОґГісе (Сазе 41/74 уап Биуп V. Ноте (Жісе).

А тому, УПФУ в Полтавському р-ні, починаючи з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачці доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, суд дійшов висновку, що УПФУ в Полтавському р-ні, починаючи з 01.01.2009 року повинен був нараховувати та сплачувати позивачці доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.З та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції У країни гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Сторонами по справі не заперечується, що позивачка, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивачці, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на УІ1ФУ в Полтавському районі

Полтавської області, за місцем проживання позивачки.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні прана і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яки к їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за №8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду а Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управління ми утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням - забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже, обовязок по нарахуванню та виплати доплати до пенсії, яка передбачена Законом України «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати по швачці 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Крім того, відповідачем, в порушення ч.2 ст.71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобовязань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обовязку щодо виділення коштів на здійснення позивачці виплат, гарантованих йому Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

Таким чином, суд, враховуючи триваюче порушення норм Закону з боку відповідача по день звернення з позовом до суду, не вбачає пропущення позивачкою строку звернення до суду за захистом свого права щодо отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про стягнення з УПФУ в Полтавському районі Полтавській області доплати до пенсії у визначеній позивачкою грошовій сумі не підлягають задоволенню.

Мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІУ). Розмір прожиткового мінімуму на 2009 рік встановлено ЗУ «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008р. № 835-ІУ у розмірі 498 грн. (з 01.01.09р. по 31.12.09р.). ЗУ «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.09р. № 1646-УІ, який набрав чинності з дня опублікування (Голос України № 208 від 04.11.09р.) розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлено у розмірі 573 грн. з 01.11.09р. по 31.12.09р.

Таким чином, згідно ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» в 2009 році виплаті підлягають такі суми доплати до пенсії:

Січень 498х30%=149,4 грн.; Лютий 498х30%=149,4 грн.; Березень 498x30° о= 149,4 грн.;

Квітень 498х30%=149,4 грн.; Травень 498х30%=149,4 грн.; Червень 498x30%= 149,4 грн.;

Липень 498х30%=149,4 грн.; Серпень 498х30%=149,4 грн.; Вересень 498х30%=149,4 грн.;

Жовтень 498x30%= 149,4 грн.; Листопад 573x30%= 171,9грн.; Грудень 573 <30%= 171,9 грн.

А всього за 2009 рік з 01 січня по 31 грудня підлягало виплаті 1837грн.80коп.

Враховуючи те, що починаючи з 01.01,2009р. проводилось нарахування та виплата доплати в розмірі 10 %, то позивачка отримала:

за січень - 49,80 грн., за лютий - 49,80 грн., за березень - 49,80грн., за квітень - 49,80грн., за травень - 49,80грн., за червень - 49,80грн., за липень - 49,80грн., за серпень - 49,80грн., за вересень - 49,80грн.; за жовтень 49,80грн., за листопад - 49,80 грн., за грудень - 49,80 грн.

А всього за 2009 рік починаючи з 01 січня по 31 грудня 2009 року позивачка отримала доплату в розмірі 597 грн. 60 коп.

Таким чином, сума невиплаченої доплати з 01 січня по 31 грудня 2009 року становить 1240 грн. 20 коп.

Що стосується позовної вимоги про зобовязання провести виплату з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, тобто з урахуванням коефіцієнта інфляції, то суд вважає, що ця вимога заявлена

обґрунтовано та не суперечить вимогам діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст. 2 ЗУ « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати » від 19 жовтня 2000 року N2050-111, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі-компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (набрав чинності відповідно до ст. 8 Закону з 01 січня 2001 року). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтями 3, 4 Закону закріплено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно до статті 6 (абзац четвертий) Закону, компенсація виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Таким чином, оскільки соціальна допомога «Дітям війни» входить до переліку об'єктів визначених в ст. 2 ЗУ « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати » від 19 жовтня 2000 року N2050-111, тому нарахування та виплата заборгованості по невиплаченій соціальній допомозі «Дітям війни» повинна здійснюватись і дотриманням вимог ст.ст. 3,4,6 Закону № 2050-ІІІ.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.З ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ЗУ « Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати » від 19 жовтня 2000 року N2050-111 зі змінами та доповнення, ст.ст. 6-14, 71, 122 ч.З, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

постановив:

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавській області про визнання дій відповідача неправомірними, стягнення з відповідача недоплаченої соціальної щомісячної допомоги «Дітям війни» з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року - закрити, оскільки є постанова Полтавського районного суду Полтавської області від 26.05.2009р. по справі № 2а-176/09р. з того самого спору і між тими самими сторонами, яка набрала законної сили.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавській області про визнання дій відповідача неправомірними, стягнення з відповідача недоплаченої соціальної щомісячної допомоги «Дітям війни» з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської області здійснити нарахування доплати до пенсії ОСОБА_1, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та сплатити ОСОБА_1 недоплачені суми доплати до пенсії за 2009рік з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року в сумі 1240 грн. 20 коп. Нарахування та виплату суми заборгованості проводити з нарахуванням та виплатою суми компенсації втрати частини доходів, тобто з урахуванням коефіцієнта інфляції.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Полтавський районний суд Полтавської області суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, в разі відсутності на проголошенні особи, яка бере участь у справі - з дня отримання нею копії постанови, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова надрукована суддею власноручно і є оригіналом.

Суддя: