Справа № 2а-5882/10/2270
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2011 р. Справа № 34237/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.10.2010р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Хмельницькій обл. про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

В С Т А Н О В И Л А:

30.08.2010р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив поновити строк на оскарження наказу Головного управління юстиції у Хмельницькій обл. № 255/к від 04.06.2010р.; визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління юстиції у Хмельницькій обл. № 255/к від 04.06.2010р. про притягнення його як головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутського міськрайонного управління юстиції до дисциплінарної відповідальності (а.с.3-4).

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.10.2010р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.67-69).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити (а.с.75).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при винесенні рішення по справі судом не враховано, що боржник ДП «Ганнопільський спиртзавод» відноситься до переліку обєктів державної власності, його майно не підлягає приватизації, а відтак законодавством заборонено проводити примусову реалізацію такого майна.

Також впродовж 2007-2010рр. по результатам перевірок до нього не було жодних зауважень з боку керівництва відповідача, через що останнім необґрунтовано були зроблені висновки про неналежне виконання ним своїх обовязків і неправомірно накладено стягнення у вигляді догани.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Розглядаючи заявлений позов, суд першої інстанції підставно виходив з того, що спір торкається притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, і розглядувані відносини регулюються спеціальним законодавством Законами України «Про виконавче провадження» та «Про державну службу», а також окремими положеннями КЗпП України.

Як встановлено судом першої інстанції, починаючи з 2004 року, на виконанні в головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Славутського міськрайонного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження (136 виконавчих листів), до складу якого входить також виконання виконавчого листа, виданого Славутським міськрайонним судом Хмельницької обл. від 28.12.2007р., про стягнення з боржника ДП «Ганнопільський спиртзавод» заборгованості по заробітній платі на користь стягувача ОСОБА_2 (а.с.18-35).

За звернення ОСОБА_2 щодо неналежного виконання рішення суду відповідачем було проведено перевірку, якою встановлено, що державним виконавцем Бондарем П.П. не вчинені всі дії щодо примусового виконання рішення суду (зокрема, позивачем були винесені постанови від 07.03.2006р., 05.07.2006р. та 07.12.2008р. про накладення арешту на рахунки боржника в банківських установах; в жовтні 2008 року ним було направлено запит арбітражному керуючому щодо надання переліку майна боржника для примусового виконання рішень судів).

На підставі наведеного начальником Головного управління юстиції у Хмельницькій обл. було винесено наказ № 255/к від 04.06.2010р. про оголошення позивачу догани за неналежне виконання своїх посадових обовязків (а.с.5-6).

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову суд першої інстанції вірно виходив з приписів ст.ст.5, 50, 55 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.10, 14 Закону України «Про державну службу», ст.11 Закону України «Про державну виконавчу службу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а також обґрунтовано врахував, що під час виконання рішення Славутським міськрайонним судом Хмельницької обл. про стягнення суми заборгованості по заробітній платі на користь ОСОБА_2 державним виконавцем Бондарем П.П. вчинені не всі дії щодо примусового виконання зазначеного рішення суду.

Зокрема, ним не було описано майно боржника та накладено на нього арешт, не вжито заходів щодо перевірки наявності в боржника іншого майна, яке не входить до єдиного майнового комплексу тощо.

В частині покликань апелянта на те, що боржник ДП «Ганнопільський спиртзавод» відноситься до переліку обєктів державної власності, його майно не підлягає приватизації, а відтак законодавством заборонено проводити примусову реалізацію такого майна, колегія суддів керується тим, що Законом України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» введено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Окрім цього, вказаний Закон під примусовою реалізацією майна підприємств розуміє відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом, зокрема, звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про доведеність відповідачем халатного відношення позивача до виконання своїх посадових обовязків, що призвело до тяганини при виконанні рішення суду; позивачем допущено порушення вимог ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» в частині своєчасності вчинення виконавчих дій, а відтак позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову за безпідставністю (за матеріально-правовими вимогами), тому підстави для застосування наслідків ст.100 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення судом першої інстанції рішення по справі) колегія суддів не вбачає.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов не підлягає до задоволення з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.10.2010р. в адміністративній справі № 2а-5882/10/2270 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_3