Справа № 804/5884/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2015 рокусправа № 804/5884/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Юрко І.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

за участю представника позивача Фішелєвої Г.В., представника відповідача Дерець Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року у справі № 804/5884/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДКОМ-ФОРТ" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДКОМ-ФОРТ" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень задоволено. Визнано протиправним та скасовано картку відмови Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.10.2014 року №110100000/2014/00496. Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів від 27.10.2014 року №110100000/2014/200203/1.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час судового розгляду справи не було доведено обставини, що мають значення для справи. Так посилання позивача на ввезення оцінюваної партії товару на виконання наданого до митного оформлення внутрішнього договору комісії з ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" (№1209/7 від 12.09.2014 р.), зазначеного у гр.44 ВМД, не могли бути прийняті, оскільки документи, що стосуються заявленої зовнішньоекономічної операції, не містять жодної інформації щодо договору комісії. Крім того, відповідно до наданого декларантом внутрішнього договору комісії від 12.09.2014 р. №1209/7, Комісіонер (ТОВ "БУДКОМ-ФОРТ") зобов'язується за дорученням Комітента (ТОВ "АТБ-МАРКЕТ") за винагороду укладати від свого імені відповідні договори, в тому числі, договори перевезення (п.1.1). Укладання ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" (Комітент) договору на організацію перевезення не передбачено ні внутрішнім договором комісії №1209/7, та ні зовнішньоекономічним контрактом №2807-FV/ВF. До митного оформлення надана заявка від 08.10.2014 р. б/н на перевезення з Польщі до України оцінюваної партії вантажу "ківі", відповідно до якої Виконавцем є ПП "Транс Логистик", а Клієнт - ТОВ "БУДКОМ-ФОРТ", що не відповідає положенням заявлених декларантом договорів на перевезення. Таким чином, позивачем фактично не надано документів, які містять достовірну та документально підтверджену інформацію для перевірки транспортної складової митної вартості. також суд не звернув увагу, що надані документи не містять визначення категорії товару. що також впливає на його вартість.

Представник позивача в судовому засіданні просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. Подано заперечення на апеляційну скаргу, де зазначено, що подані підприємством основні та додаткові документи дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості та відомості щодо ціни, а також містили у повному обсязі інформацію, необхідну для здійснення контролю правильності визначення митної вартості.

Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що між ТОВ "БУДКОМ-ФОРТ" та компанією "Fruttaviva" SLR, Модена, Італія, був укладений контракт № 2807-FV/BF від 12.09.2014 року на постачання продукції, відповідно до якого компанія зобов'язується поставити товар позивачу, найменування, ціна та кількість якого зазначаються у специфікаціях, що підписуються на кожну окрему поставку, та є невід'ємною частиною цього контракту. Зміна ціни товару в ході виконання контракту погоджуються сторонами.

Згідно із специфікацією № 1 від 17.10.2014 р. до контракту № 2807-FV/BF від 12.09.2014 року на постачання продукції, фірма "Fruttaviva" SLR зобов'язалась здійснити поставку позивачу ківі у кошику у кількості 18 500 кг за ціною 0,49 EUR/кг на загальну суму 9 065 EUR. На умовах поставки - FCA Пшеворск, Польща (Інкотермс - 2010). Страна походження товару - Італія.

Постачання товару здійснено відповідно до положень контракту № 2807-FV/BF від 12.09.2014 року та специфікації № 1 від 17.10.2014 р. фірмою "Fruttaviva" SLR за інвойсом № 1268 від 17.10.2014 р., згідно якого здійснено постачання ківі у кошику 2-ї категорії у кількості 18 500 кг. за ціною 0,49 EUR/кг (а.с. 18-19).

Для здійснення митного оформлення товару 22.10.2014 р. позивачем подано митну декларацію № 110100000/2014/229214, в якій митна вартість товару (ківі у кошику 2 гатунку) визначена за основним методом за ціною контракту (а.с. 86).

До митної декларації позивачем було додано зовнішньоекономічний договір від 12.09.2014 р.; специфікація № 1 до контракту від 17.10.2014 р.; договір комісії 1209/7, заявка на страхування № 6 від 21.10.2014 р.; рахунок-проформа від 17.10.2014 р.; інвойс №1268 від 17.10.2014 р.; договір перевезення 16/04/13 від 16.04.2013 р.; договір перевезення 643 від 01.04.2013 р.; прайс-лист.

Позивач за власною ініціативою подав відповідачу разом з декларацією митної вартості додаткові документи для підтвердження заявлених декларантом відомостей про митну вартість товару, а саме висновок експерта Дніпропетровської ТПП №ГО-4851 від 22.10.2014 р.

Згідно договору комісії № 1209/7 від 12.09.2014 року, укладеним між ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" (Комітент) та Позивачем (Комісіонер), комісіонер (Позивач) зобов'язується за дорученням комітента (ТОВ "АТБ-МАРКЕТ") за винагороду укладати від свого імені відповідні договори, в тому числі договори перевезення, проте п.3.5. зазначеного договору комісії також встановлено, що Комітент (ТОВ "АТБ-МАРКЕТ") вправі самостійно замовляти та оплачувати послуги третіх осіб, які необхідні для виконання комісійного доручення (транспортно-експедиційні послуги, послуги з перевезення вантажів територією України та в міжнародних сполученнях).

На підтвердження обставин та вартості здійснення транспортного перевезення товару, надано СМК №б/н від 17.10.2014 р. (про перевезення вантажу з м.Пшеворськ, Польща до м.Дніпропетровськ, Україна, за інвойсом № 1268, транспортний засіб АС 0285 АТ/АС 1098 ХХ) (а.с. 33). Згідно договору перевезення вантажу № 643 від 01.04.2013 року, укладеному між ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" (Клієнт) та ПП "Транс Логістик" (виконавець), з урахуванням додаткової угоди №2 від 01.01.2014 р., а також договору перевезення вантажу №16/04/13 від 16.04.2013 року, укладеного між ПП "Транс Логістик" (Замовник) та ПП ОСОБА_1 (Виконавець), для виконання перевезення на замовлення ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (а.с. 44) ПП «Транс Логістік» було притягнуто перевізника ПП ОСОБА_1 (а.с. 35-43).

Також, були надані документи, що містять відомості про вартість перевезення: заявка на перевезення № Доп від 08.10.2014 року відповідно до якої визначається маршрут, вартість перевезення, марка та держаний номер транспортного засобу; рахунок-проформа б/н від 17.10.2014 р. видана ПП "Транс Логістик" (відповідно до якої транспортні послуги з перевезення вантажу з м.Пшеворськ до п/п Ягодин автомобілем АС 00285 АТ/АС 1098 ХХ становлять 6 500 грн. (без ПДВ), експедиторські послуги по всьому шляху слідування - 833,33 грн. без ПДВ); калькуляція витрат на доставку вантажу № 22/10/2 від 22.10.2014 року, відповідно до якої транспортні витрати від м.Пшеворськ до п/п Ягодин до кордону України, разом з експедиторськими послугами склали 7 333,33 грн.

Відповідач не визнав заявлену декларантом митну вартість товару та прийняв рішення №110100000/2014/200203/1 від 27.10.2014 р. про коригування митної вартості товару, згідно з яким відповідач провів коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, та визначив цю вартість за резервним 6 методом.

На підставі вищезазначеного рішення відповідач оформив та надіслав декларанту електронним повідомленням картку відмови у прийнятті митної декларації №110100000/2014/00496 від 27.10.2014 р.

Позивачем з метою уникнення збитків, які могли виникнути через затримку митного оформлення товару, викликану незгодою позивача з визначеною відповідачем митною вартістю товару, було здійснено митне оформлення товару із випуском у вільний обіг під фінансові гарантії.

Сплата за поставку даного товару постачальнику здійснювалась відповідно до умов зовнішньоекономічного договору та специфікації після митного оформлення товару. На підтвердження оплати було надано платіжне доручення №10 від 03.11.2014 р., на суму 9065 євро, призначення платежу - оплата за продукти харчування за контрактом № 2807-FV/BF від 12.09.2014 р. та swift від 07.11.2014 р. Для розрахунку за поставлений товар банком купувалась іноземна валюта у сумі 9065 євро на підставі заяви № 10 від 03.11.2014 р., у якій зазначається підстава купівлі іноземної валюти - оплата за продукти харчування за контрактом № 2807-FV/BF від 12.09.2014 р., специфікації №1 від 17.10.2014 р. та митна декларація № 229653.

Вказані документи були додатково надані позивачем під час дії гарантійних зобов'язань.

Зазначені обставини знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем разом з митною декларацією для митного оформлення товару були надані усі документи, що передбачені законодавством, які обґрунтовано та беззаперечно доводили вартісні показники товару, що імпортується, а тому у митного органу не було жодних підстав самостійно визначати митну вартість задекларованого товару за резервним методом. При цьому у митного органу не було жодних підстав для сумніву щодо заявленої позивачем митної вартості товару за основним методом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов з огляду на наступне.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3).

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в ст. 58 Митного кодексу України.

Як визначено в ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень ч. 10 цієї статті.

Водночас, як встановлено ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

За нормами п.2 ст.52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати ( за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач надав відповідачу під час митного оформлення партії товару документи згідно вимог частини 2 ст. 53 Митного кодексу України, які в повній мірі підтверджували заявлену митну вартість товарів.

Посилання апелянта на те, що надані декларантом прайс-листи носять суб'єктивний характер, є необґрунтованими, оскільки ці документи взагалі відсутні у переліку обов'язкових документів, що подаються під час митного оформлення, і були надані з власної ініціативи декларанта, тому неналежність їх оформлення не може бути підставою для застосування основного методу визначення митної вартості.

Також неможливо вважати обґрунтованими доводи апелянта про те, що відсутність у товаросупровідних документах визначення категорії ківі за умови, що його сорт вказаний у рахунку-фактурі № 1268 від 17.10.2014 р., створює розбіжність, яка унеможливлює ідентифікувати якість товару та перевірити правильність заявленої митної вартості товару, оскільки за наданими позивачем документами однозначно простежується імпорт конкретної партії товару.

Крім того, колегія суддів вважає, що надані позивачем документи щодо транспортної складової митної вартості містять реквізити, які дозволяють однозначно ідентифікувати вид, обсяги та партію товару, вартість його транспортування до митного кордону України і не містять розбіжностей, які б унеможливлювали перевірку контролюючим органом вартості транспортування товару.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 54 Митного кодексу України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п.4 ст. 57 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

При цьому, застосування другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

За ч. 5 ст.55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у митному органі.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Аналіз положень частини 3 статті 53, частин 1, 2 та 5 статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Таким чином, у разі виявлення митним органом розбіжності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, митний орган вправі витребувати від декларанта додаткові документи та здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують сумнів у правильності визначення митної вартості товарів.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, судом першої інстанції ретельно досліджено та встановлено, що зазначені митним органом формальні розбіжності не вплинули на визначення митної вартості товару.

Отже, оскільки судом встановлено, що у відповідача не було підстав для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110100000/2014/00496 від 27.10.2014р. та № 110100000/2014/200203/1 від 27.10.2014 року, то здійснення митного оформлення товару повинно було відбутися за заявленою позивачем митною вартістю.

За таких обставин підлягає скасуванню як протиправними і рішення відповідача про визначення митної вартості товару № 110100000/2014/200203/1 від 27.10.2014р. та № 110100000/2014/00496 від 27.10.2014, відповідно до якого митну вартість визначено за резервним методом у розмірі 1,042 EUR/кг, тобто в іншому розмірі, ніж визначив декларант.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірне рішення митного органу про корегування митної вартості товарів та картка відмови у митному оформленні товарів підлягають скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що в межах доводів апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення суду слід залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2015 року у справі № 804/5884/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 21 серпня 2015 р.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко

Суддя: О.В. Юхименко