Справа № 755/31259/13-а
Суддя: Каліщук А. А.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 р. Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря Павлович Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №1 РДПС ДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовною заявою до інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №1 РДПС ДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.12.2013 р. відповідачем винесено постанову, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 260 гривень.

Зазначає, що її було притягнуто до відповідальності за те, що вона 01.12.2013 р. керуючи автомобілем марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 в с. Усічі, Волинської області рухалась із швидкістю 91 км./год. та перевищила швидкість руху на 31 км./год.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки вона не була повідомлена про час, місце розгляду справи, а також вимірювач швидкості «Візир» не є спеціальним технічним засобом фото- і кінозйомки, відеозапису, що працює в автоматичному режимі.

Просить визнати незаконною постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №998377 від 01.12.2013 р., скасувати її та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав заперечення в якому просить відмовити у задоволенні позову.

Згідно ч.4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача-субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття розгляд справи проводиться на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи 01.12.2013 р. о 13 год. 57 хв. в с. Усичі, Луцького району, Волинської області, позивач керуючи автомобілем «Форд», р.н.з. АА 5066 МВ, здійснив перевищення швидкості руху на 31 км/год., рухаючись при цьому зі швидкістю 91 км/год., чим порушив вимоги пункту 12.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Факт перевищення швидкості було зафіксовано за допомогою вимірювача швидкості «Візир», серійний номер якого 0812449.

За фактом вчиненого адміністративного правопорушення, інспектором ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №1 РДПС ДАІ ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 998377 від 01.12.2013 року, згідно якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 грн.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

За правилами частини першої статті 122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладання штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, нормою ч.1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху притягаються власники (співвласники) транспортних засобів лише у разі їх фіксації працюючим в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото і кінозйомки, відеозапису.

Саме поняття «працюючий в автоматичному режимі» Кодексом України про адміністративні правопорушення не визначено.

Проте, прилад «Візир», яким проводиться нагляд за дорожнім рухом з метою фіксацій порушень ПДР України, не є автоматичним засобом фото - чи відео фіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через комп'ютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, об'єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу).

В інструкції до приладу «Візир» чітко визначено, що даний прилад працює виключно у режимах вимірювання швидкості як стаціонарний або патрульний, але ніяк не автоматичний.

Згідно Методичних рекомендацій по роботі з радіолокаційним відеозаписуючим вимірювачем швидкості «Візир», цей прилад забезпечує відеозапис (фотографування) порушень швидкісного режиму або інших ситуацій як в стаціонарному, так і патрульному режимі роботи, управління приладом здійснюється багатофункціональними кнопками та перемичками, усі настройки приладу є «умовними» і потребують настроювання приладу кожен раз під конкретний тип автодороги. Функцій автоматичного приведення приладу в дію передачі даних та їх одночасної автоматизованої обробки вимірювача швидкості прилад «Візир» не містить.

Водночас, за інформацією ДП "Укрметртестстандарт", вимірювач швидкості "Візир" не належить до спеціальних технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, оскільки він має лише обмежені функції для автоматичного процесу вимірювань і не може працювати без участі оператора.

Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких доказів які б свідчили, що прилад «Візир» є автоматичним засобом фото - або відео фіксації відсутні.

Водночас, у поданих суду запереченнях відповідач підтверджує, що прилад «Візир», котрим здійснювалось фіксування швидкості не є автоматичним засобом фото - або відео фіксації відсутні.

Оскільки прилад «Візир» не є спеціальним технічним засобом фото- і кінозйомки, відеозапису, що працює в автоматичному режимі, тому зафіксована цим приладом та зазначена в постанові швидкість руху не може бути достовірною, а дані зафіксовані цим приладом і протокол складений на підставі цих даних є не допустимими доказами.

Крім того, з наданих суду фото не вбачається, що ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Форд», р.н.з. АА 5066 МВ із швидкістю 91 км./год. саме в населеному пункті с. Усічі, Луцького району, Волинської області, а не на іншій ділянці дороги, де дозволено рухатись із швидкістю 91 км./год.

Також на даних фото зафіксований автомобіль, однак вони не підтверджують, що це є саме автомобіль «Форд» р.н.з. АА 5066 МВ, котрим керувала ОСОБА_1, оскільки не видано марки автомобіля та його реєстраційний номер.

Інших допустимих і достовірних доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідач не надав.

Оскільки відповідач не спростував доводів позивача, не надав доказів правомірності своїх дій, тому суд прийшов до висновку, що відсутні будь-які докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 01.12.2013 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і притягнення її до адміністративної відповідальності є безпідставним, а тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 01.12.2013 р. серія АА2 № 998377 є незаконною і підлягає скасуванню.

Вирішуючи позовну вимогу про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд виходить з того, що ст. 162 КАС України чітко визначені повноваження суду при вирішенні справи і не передбачено прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Тому суд прийшов до висновку, що в задоволенні даної вимоги слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 254, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 6, 17, 71, 104, 158, 160, 161, 162, 163, ч.2 ст. 171-2 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну позовну заяву задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову серія АА2 № 998377 від 01.12.2013 р. винесену інспектором ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту №1 РДПС ОСОБА_3 Вікторовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та скасувати її.

В решті позову відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук