Справа № 2а-886/2010
Суддя: Калиновський М.М. М. М.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-886
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2010 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Калиновський М.М. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії по інвалідності, захворювання повязане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з наведеним позовом мотивуючи тим, що вона являється інвалідом ІІ групи, є постраждалою від Чорнобильської катастрофи першої категорії, її захворювання пов'язане з аварією на Чорнобильській АЕС. Знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області. Відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-7 від 28 лютого 1991 року, згідно якого пенсії особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій встановлюються у вигляді: державної пенсії: додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 54 ч.4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути меншим по 1 групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком: по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком: по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам 1 групи - 100% мінімальної пенсії за віком; інвалідам 2 групи 75% мінімальної пенсії за віком; інвалідам 3 групи 50% мінімальної пенсії за віком.

Просила визнати дії неправомірними та зобовязати здійснити нарахування та виплату недоотриманої державної та додаткової пенсії, як інваліду ІII групи,захворювання повязане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, згідно ст.ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.10.2009 року по 13.11.2009 року, та з 22.12.2009 року.

Представник позивачки подав до суду заяву в якій просить поновити термін на звернення до суду із позовом про захист порушених прав, оскільки позивачка раніше уже зверталася до суду з даною позовною заявою в порядку цивільного судочинства і ухвалою Снятинського райсуду від 05.11.2010 року позовна заява залишена без розгляду, після чого вона предявила позов в порядку адміністративного судочинства.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачка є інвалідом ІІ групи, захворювання повязане з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А № 111406 від 24 вересня 1998 року, вкладкою до нього та перебуває на відповідному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Снятинському районі.

Відповідно до експертного заключення від 04.06.1998 року та довідки МСЕК серії ІФ № 063173 від 24.09.2003 року позивачка є інвалідом ІІ групи, захворювання повязане з наслідками аварії на ЧАЕС.

Право позивачки на одержання пенсії для інвалідів, інвалідність яких пов'язана з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, відповідачем не оспорювалось, тому доказуванню не підлягає.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам II групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, виплата якої відповідно до ст.53 Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Згідно ч.5 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів. Такий порядок затверджено постановою КМ України від 30.05.1997 р. № 523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту ст. ст. 50, 54 вказаного Закону.

Що стосується обчислення пенсії, то вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій інвалідів, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" установлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначив цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Таким чином, положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком. У зв'язку з наведеним посилання представника відповідача на те, що наведена норма Закону не може стосуватись спеціальних пенсій, призначених згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" судом до уваги не приймається.

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50 Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

З урахуванням наведеного Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області повинно було здійснити перерахунок та виплату позивачці державної та додаткової пенсії, виходячи зі збільшеного розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Мінімальна пенсія за віком встановлюється Законом України про державний бюджет України на відповідний вік.

Доводи представника відповідача про те, що при розрахунку пенсії позивачці вони виконували вимоги Постанов Кабінету Міністрів України не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини (аналогія закону), а у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6 рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення законів України про державний бюджет на відповідний рік, які обмежували виплати пенсії інвалідам, захворювання яких повязано з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 р. відновлено дію ст. 50 та ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо встановлення розміру додаткової та державної пенсій особам, віднесеним до категорії 1, інвалідів II групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою.

З матеріалів справи слідує, що позивачка зверталася до суду із аналогічним позовом і відповідача, на підставі постанов Снятинського районного суду від 30.09.2009 року та від 21.12.2009 року, які постановами Львівського апеляційного адміністративного суду залишені без змін, було зобовязано здійснити нарахування і виплату їй державної і додаткової пенсії у розмірі передбаченому ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2005 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 30.09.2009 року та за період з 13.11.2009 року по 21.12.2009 року.

Однак відповідач з 01.10.2009 року по 13.11.2009 року та з 22.12.2009 року і надалі проводить нарахування і виплату даних пенсій у заниженому розмірі.

Суд вважає, що позивачці слід поновити строк на звернення до суду, який вона пропустила з поважної причини. Так як по даному спору вона зверталася із позовом до суду в порядку цивільного судочинства і ухвалою від 06.08.2010 року було відкрито провадження по справі. Однак ухвалою Снятинського райсуду від 05.11.2010 року позов залишено буз розгляду, після чого вона предявила позов в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачці з 01.10.2009 року по 13.11.2009 року та з 22.12.2009 року застосуванню підлягає ч.1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Тому відмову відповідача в проведенні позивачці перерахунку пенсії в розмірі, визначеному ч. І ст. 50 та ч. 4 ст. 54 наведеного Закону слід визнати неправомірною, та слід зобов'язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату державної і додаткової пенсії інваліда IІ групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, згідно ст.ст. 50 та 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.10.2009 року по 13.11.2009 року та з 22.12.2009 року виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст.28 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому Законом України про Державний бюджет України на відповідні роки.

На підставі наведеного, відповідно до Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, ст. ст. 49, 50 ч.1, 54 ч.4, ст. 67 ч.3 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 ч.1 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", ст. ст. 11, 158-163, 1832 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії як інваліду II групи по інвалідності відповідно до ст.ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії інваліда II групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, згідно ст.ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.10.2009 року по 13.11.2009 року та з 22.12.2009 року, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком - державної пенсії та додаткової пенсії у розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному Законом України про державний бюджет України на відповідні роки з 01.10.2009 року по 13.11.2009 року та з 22.12.2009 року з врахуванням проведених виплат.

На постанову може бути подано апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови через Снятинський районний суд.

Суддя: підпис

В.о. голови Снятиського

районного суду ОСОБА_2