Справа № 2а-520/11/0770
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2011 р. Справа № 13960/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Васильків А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.02.2011р. про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління агропромислового розвитку Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. про визнання протиправним і скасування акту обстеження присадибної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.02.2011р. відмовлено в порядку п.1 ч.1 ст.109 КАС України у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління агропромислового розвитку Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. про визнання протиправним і скасування акту обстеження присадибної ділянки, оскільки таку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (а.с.1-2).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач ОСОБА_1, який у апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати і скерувати справу на вирішення до суду першої інстанції, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильної відмови у відкритті провадження (а.с.7-8).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що спірний акт обстеження породжує для нього негативні правові наслідки; відповідач не вправі перевіряти дотримання будівельних норм та розглядати земельні спори.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, які виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Як слідує із змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить визнати протиправним і скасувати акт комісії Управління агропромислового розвитку Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської обл. від 15.06.2010р. стосовно порушення ним будівельних норм при спорудженні теплиці, оцінки вартості плодових дерев (а.с.3-4).

Згідно спірного акта встановлено, що сусід ОСОБА_2 побудував теплицю всупереч будівельним нормам, внаслідок чого присадибну ділянку вказаного громадянина заливає від дощів, внаслідок чого вимокло і висохло 28 дерев та 80 кущів; загальна сума збитків складає 1260 грн. (а.с.13).

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суддя окружного адміністративного суду виходив з того, що спірний акт обстеження не являється актом індивідуальної дії, який встановлює, змінює чи скасовує норми права у відповідній сфері відносин, або породжує права і обовязки у позивача, через що вказаний спір не належить до публічно-правових.

Колегія суддів вважає наведений висновок підставним і обґрунтованим, при цьому враховує наступне.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Відтак, акт обстеження як документальна фіксація встановлених в ході обстеження фактів не є актом субєкта владних повноважень в зазначеному вище розумінні; спірний акт не породжує прав та обовязків у позивача.

Виходячи з наведеного, акт обстеження не може бути самостійним предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, наведене не позбавляє можливості позивача оскаржувати конкретні дії відповідача щодо складання акта обстеження, якщо він вважатиме їх протиправними.

За таких обставин заявлені позовні вимоги не носять характеру публічно-правового спору і не підпадають під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративної справи), а юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вирішення таких.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суддя суду першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи, підставно і обґрунтовано прийняв рішення про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, судова ухвала відповідає нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків вказаної ухвали, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.02.2011р. про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 2а/0770/520/11 залишити без задоволення, а згадану ухвалу судді без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_3