Справа № 511/2980/13-а
Суддя: Ільяшук А. В.
Дата ухвалення: 2013-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд
Справа № 511/2980/13-а
Номер провадження: 2-а/511/43/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2013 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А . В .,

при секретарі Войнікової Л.Ф.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області про визнання дій протиправним та зобовязання відповідача вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Роздільнянському районні Одеської області, про визнання відмови протиправною та зобов'язання провести перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2012 року, мотивуючи свої заявлені вимоги тим, що 08.02.1993 року позивач була обрана суддею Роздільнянського районного суду Одеської області. Рішенням кваліфікаційної комісії суддів від 31.07.1996 року їй присвоєно третій кваліфікаційний клас, а 13.03.2002 року другий кваліфікаційний клас. Постановою Верховної Ради України № 19-V від 21.07.2006 року вона звільнена з посади судді Роздільнянського районного суду Одеської області у відставку. З 22.07.2006 року їй призначено довічне грошове утримання у розмірі 85 % із заробітку працюючого на відповідній посаді судді на підставі ст..43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року в діючий на той час редакції.

16.02.2012 року ОСОБА_2 звернулася з заявою до Управління пенсійного фонду у Роздільнянському районі Одеської області про перерахунок довічного грошового утримання відповідно до довідки №5-270/12 від 01.02.2012 р. Згідно рішення №13 від 24.02.2012 року УПФ у Роздільнянському районі Одеської області позивачу відмовлено в нарахуванні довічного грошового утримання, яке їй передбачене, відповідно до довідки ТУ ДСА в Одеській області №5-270/12 від 01.02.2012 р. на підставі ч. 3 ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Також вона зверталася 22.06.2013 року до Управління пенсійного фонду у Роздільнянському районі Одеської області та їй повторно рішенням №36 від 26.06.2013 року було відмовлено. Тому вона вважає, що її права порушено та просить суд визнати відмову Управління пенсійного фонду України у Роздільнянському районі Одеської області щодо перерахунку та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 3 ст.138 Закону України Про судоустрій і статус суддів- протиправною, зобов'язати Управління пенсійного фонду України у Роздільнянському районі Одеської області здійснити перерахунок з наступною виплатою щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ч.3 ст.138 Закону України Про судоустрій і статус суддів починаючи з 01.01.2012 року.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні повністю, застосувавши строк позовної давності, передбачений ст.99, ст.100 КАС України, підтримала письмові заперечення на позов від 17.10.2013 року, згідно яких відповідач позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, так як відповідач у зв'язку з відсутністю відповідного нормативно-правового акту, який регулює порядок перерахунку довічного грошового утримання, не може здійснити перерахунок виплати ОСОБА_2 довічного грошового утримання з 01.01.2012 року. Також відповідач вважає, що позивач не має право на перерахунок, оскільки ОСОБА_2 не була суддею Конституційного Суду України, а право на такий перерахунок, на думку відповідача, мають лише судді цього суду.

Розглянувши адміністративний позов, додані до нього документи, заперечення на позовну заяву, суд вважає, що заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.5 КАС України провадження у адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

На підставі ч.3 ст..2 КАС України у справах щодо оскарження рішень,дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до приписів ст.162 КАС України, суд може прийняти рішення про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень або визнати його нечинним.

Судом встановлено наступне. ОСОБА_2 є суддею Роздільнянського районного суду Одеської області у відставці, що підтверджується посвідченням №МЗ-03267, виданим Територіальним управлінням ДСА в Одеській області.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів, врегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-УІ від 07 липня 2010 року (далі Закон).

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання, призначене судді у відставці, проводиться згідно вимог частини 3 статті 138 Закону.

Відповідно до ст.129 даного Закону суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до довідки ТУ ДСА в Одеській області № 5-2019/13 від 18.06.2013 р. заробітна плата, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає: посадовий оклад -11470,00 грн., надбавка за вислугу років 60% = 6882,00 грн., усього для обчислення довічного грошового утримання - 18352,00 грн.

Призначення щомісячного грошового утримання, його розмір врегульоване частиною 3 статті 138 Закону. З часу набуття чинності Закону частиною 3 цієї статті було встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Така редакція частини 3 статті 138 Закону проіснувала до 01 жовтня 2011 року, та після набуття чинності на підставі змін, внесених згідно із Законом від 08.07.2011 року № 3668-УІ, була викладена у новій редакції, де безпосередньо щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

Стаття 129 Закону щодо суддівської винагороди, вводилась в дію з 01 січня 2011 року.

В той же час, абзац шостий пункту 1 розділу XII із змінами, внесеними згідно із Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України" від 23.12.2010 р. N 2856-VI, стаття 129 Закону щодо суддівської винагороди введена в дію з 1 січня 2012 року.

Суддівська винагорода, нарахована судді відповідно до цього Закону з 01 січня 2012 року за повний відпрацьований місяць, не може бути меншою, ніж його середній дохід за попередні 12 місяців. Тобто, право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі та порядку визначеному ч. 3 ст. 138 Закону, можливе лише з 01 січня 2012 року.

Рішення Конституційного суду України, що стосуються правових понять інституту судді у відставці, закріплюють поняття щомісячного довічного грошового утримання, принципів незалежності суддів, також конституційним судом вказано про неможливість відміни та звуження змісту та об'єму статусу суддів; про неможливість звуження досягнутого рівня незалежності суддів; про неможливість диспропорції у матеріальному забезпеченні судів та суддів різних рівнів; про неможливість суттєвої диспропорції у грошовому забезпеченні працюючих суддів та суддів у відставці; про неможливість відміни принципу, як перегляд щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни заробітної плати працюючим суддям, виходячи з її нового розміру.

Крім того, досліджуючи правове поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. Зазначено про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року та 03 червня 2013 року №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці).

ОСОБА_2 повинен бути здійснений відповідачем перерахунок та виплата щомісячного довічного грошового утримання відповідно до ч.3 ст.138 Закону України Про судоустрій і статус суддів починаючи з 01 січня 2012 року виходячи з 80% місячної заробітної плати, працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області.

Позов оснований на законі та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд не знаходить підстав для застосування строків позовної давності до даних правовідносин, оскільки ОСОБА_2 повторно зверталася із заявою про перерахунок їй щомісячного грошового утримання судді у відставці 22.06.2013 року та їй було відмовлено у такому перерахунку рішенням №36 від 26.06.2013 року. Позов до суду вона подала 01.10.2013 року, а отже не пропустила строк позовної давності, передбачений ч.2 ст.99 КАС України.

На підставі вищевикладеного й у відповідності зі ст.ст.19,22,46,55,58,126 Конституції України, ст.129, ч.3 ст.138 Закону України Про судоустрій і статус суддів №2453-УІ від 07 липня 2010 року, Рішення Конституційного Суду України №18-рп/2011 від 14 грудня 2011 року, Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року , керуючись ст. 11, 158-162 КАС України, суд

п ос т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області про визнання дій протиправним та зобовязання відповідача вчинити певні дії задовольнити.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» - протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2 відповідно до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» починаючи з 01 січня 2012 року виходячи з 80% місячної заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного утримання судді у відставці ОСОБА_2.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення постанови, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови, протягом 10 днів з дня отримання її копії в повному обсязі.

Суддя ОСОБА_3