Справа № 2-а-90/10
Суддя: Літвин О. О.
Дата ухвалення: 2010-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-90/10

15 вересня 2010 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………….Літвин О.О.

при секретарі…………………Сарган О.А.

з участю: позивача……………...…….....ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до директора Державного підприємства «ОСОБА_3 лісомисливське господарство» ОСОБА_4

про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною постанову № 57 від 26.10.2009 року, винесену відповідачем, про накладення на нього адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 85 КУпАП, та скасувати її.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що дійсно в зазначений в оскаржуваній постанові день та час разом з товаришами снідав поблизу с. Морозівка Новоград-Волинського району, мисливської зброї при собі не мав. З винесеною постановою не згоден, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки жодних дій, які відповідно до Закону України «Про мисливське господарство та полювання» (далі Закон) підпадають під ознаки полювання, не вчиняв, хоча не заперечував своїх намірів того дня поїхати на полювання. Особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення, а також свідків, зазначених в ньому, поблизу с. Морозівка 16.11.2008 року не бачив. Вважає, що його вина у вчиненому правопорушенні відповідачем доведена не була. Крім того, по даному факту 13.01.2009 року відповідачем вже виносилась постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка була скасована судом. Конституцією України заборонено притягувати особу двічі за одне й те ж правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що підставою для складання протоколу та винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності стала постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 29.09.2010 року, винесена ОСОБА_3 Позивач знаходився у межах мисливських угідь зі зброєю, що прирівнюється до полювання, та свідчить про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 85 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та свідка, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що 16.11.2008 року зі знайомими знаходився в Красилівських приписних угіддях, де почули постріли. Після цього разом з ОСОБА_6 вирішили перевірити, хто саме здійснює полювання. Трохи проїхавши, побачили групу осіб, серед яких був і позивач, якого добре знає, що розпивали спиртні напої. В їх автомобілі та на деревах висіли мисливські рушниці. Оскільки ніхто з зазначених осіб не надав на його вимогу будь-які документи, а деякі з них чинили опір, відправив ОСОБА_6 за допомогою, у звязку з чим і не зміг на місці скласти протокол про адміністративне правопорушення. Чи полював позивач того дня і чи мав при собі рушницю, не знає.

В судовому засіданні встановлено, що 23.10.2009 року старшим єгерем ОСОБА_3 районної організації Українського товариства мисливців та рибалок ОСОБА_7 відносно позивача було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 85 КУпАП, відповідно до змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 16.11.2008 року, о 9 год. 30 хв., в групі разом з іншими мисливцями, озброєними мисливськими рушницями, здійснював незаконне колективне полювання перебував у межах приписних угідь Красилівської первинної мисливської організації, не зазначеної в дозволі на полювання, при цьому відмовився надати на вимогу особи, уповноваженої здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання, документи на право полювання, чим порушив ст.ст. 12, 14, 17, 20, 39 Закону. (а.с.7)

Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 57 від 26.10.2009 року відповідачем було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.17).

Частиною 1 ст. 85 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил полювання.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом було перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 272 КУпАП свідком у справі про адміністративне правопорушення може бути кожна особа, якій відомі які-небудь обставини, що підлягають встановленню по справі. Як слідує з показів самого свідка ОСОБА_5, 16.11.2008 року він не бачив, чи полював позивач того дня, і не знає, чи мав він при собі рушницю. Крім того, інший свідок ОСОБА_8, який записаний в протоколі про адміністративне правопорушення, взагалі в той день не був разом зі ОСОБА_5 За таких обставин покази свідка ОСОБА_5 не можуть бути достатнім та належним доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем. Відтак, суд ставить під сумнів правдивість обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки особою, яка складала вищезазначений протокол, як свідок була залучена особа, якій нічого не могло бути відомо про обставини вчинення правопорушення.

Як слідує з матеріалів справи, оскаржувана позивачем постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення була винесена відповідачем більше, ніж через 11 місяців після вчинення правопорушення, що, на думку суду, є грубим порушенням чинного законодавства. Посилання представника відповідача на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 29.09.2010 року, винесену ОСОБА_3 (а.с.18-20), як на підставу винесення відповідачем оскаржуваної постанови і, як наслідок, відсутності в діях останнього порушення строків накладення адміністративного стягнення (ч. 4 ст. 38 КУпАП), суд вважає безпідставними та не бере до уваги, оскільки таке стягнення суперечить меті його застосування, передбаченій ст. 23 КУпАП.

Крім того, не заслуговує на увагу посилання представника відповідача на ст. 12 Закону, де зазначено, що до полювання прирівнюється, крім іншого, перебування осіб у межах мисливських угідь з будь-якою стрілецькою зброєю. Доказів того, що саме позивач знаходився зі зброєю в угіддях Красилівської первинної мисливської організації, представником відповідача суду надано не було.

Принагідно слід зазначити, що по тому самому факту незаконного полювання 16.11.2008 року позивачем, він вже притягувався відповідачем до адміністративної відповідальності, постанова якого 05.08.2009 року ним же була скасована (а.с.41) і 07.08.2009 року визнана Новоград-Волинським міськрайонним судом протиправною (а.с.45-46). Конституція України, зокрема ст. 61, гарантує громадянам, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, відтак неприпустимим є притягнення відповідачем вдруге позивача до адміністративної відповідальності за те ж саме правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Так як представник відповідача не навів переконливих доказів про відповідність протоколу та постанови про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 обставинам справи, суд вважає, що є всі підстави для скасування вказаної постанови.

Відтак, докази, що підтверджують наявність події і складу правопорушення відсутні, а тому суд приходить до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на позивача є необґрунтованою та задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 11, 104, 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 287-289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною постанову № 57 в справі про адміністративне правопорушення від 26.10.2009 року, винесену директором Державного підприємства «ОСОБА_3 лісомисливське господарство» ОСОБА_4, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., та скасувати її.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 85 КУпАП провадженням закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя О.О.Літвин