Справа № 159/4547/15-а
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4547/15-а
Провадження № 2-а/159/161/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 31 серпня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області (далі по тексту Ковельської ОДПІ) про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач обґрунтувала позовні вимоги тим, що відповідач своєю постановою від 18 серпня 2015 року неправомірно притягнув її до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 165-1 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 грн. за порушення податкового законодавства.Позивач стверджує, що жодним чином не порушила вимоги податкового законодавства, вказуючи при цьому на ряд порушень норм матеріального та процесуального права, допущених відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема позивач зазначила, що її, як головного бухгалтера Філії "Ковельський автодор" дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" (далі - Філія "Ковельський автодор"), притягнуто до адміністративної відповідальності за несплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за травень та за червень 2015 року. Філія не є юридичною особою, а причиною несвоєчасної сплати єдиного внеску стала відсутність бюджетного фінансування зі сторони центральних органів державної виконавчої влади. Тому вважає, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення та просила скасувати постанову, винесену відповідачем.

В судове засідання позивач не з'явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому порядку. Будь-яких заперечень проти позову від нього до суду не надійшло.

Суд, зважаючи на викладене вище, прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, та, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та з'ясувавши обставини справи, вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем наведено ряд обставин, якими вона обґрунтовує свою непричетність до вчинення адміністративного правопорушення та порушення відповідачем норм процесуального та матеріального права. В суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин, які жодним чином не заперечені відповідачем.

Так постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 18 серпня 2015 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 165-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 грн.

Стаття 165-1 КУпАП має кілька частин, кожна з яких передбачає окремий склад адміністративного правопорушення та встановлює відповідальність за їх вчинення. Проте в оскаржуваній постанові не зазначено, за якою частиною вказаної статті притягнуто позивача до відповідальності, що є суттєвим порушенням норм КУпАП.

Як вбачається з вказаної вище постанови, суть правопорушення полягає в тому, що позивач, обіймаючи посаду головного бухгалтера Філії "Ковельський автодор" допустила несплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за травень 2015 року в сумі 52817,97 грн. зі строком сплати 22.06.2014 року, за червень 2015 року в сумі 53173,92 грн. зі строком сплати 20.07.2015 року.

Позивач є головним бухгалтером Філії "Ковельський автодор" і, відповідно до ст. ст. 9, 26 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закону), несе адміністративну відповідальність за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску. Персональна відповідальність головного бухгалтера філії за своєчасність розрахунків з бюджетними і позабюджетними фондами, своєчасність виплати заробітної плати працівникам філії, визначена і пунктом 5.12. Положення про філію "Ковельський автодор" дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

В той же час, суд вважає, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не враховано усі положення вказаного Закону.

Так, згідно з ч. 1 ст. 7 Закону, базою для нарахування та утримання єдиного внеску є: заробітна плата найманих працівників, оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця; допомога по тимчасовій непрацездатності, допомога у зв'язку з вагітністю та пологами, допомога або компенсації, що виплачуються відповідно до законодавства.

Згідно з абзацом другим ч. 8 ст. 9 вказаного Закону платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею таких сум. Законом не передбачено обов'язок платника сплатити єдиний внесок у той час, коли заробітна плата не виплачується. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

У частині 12 цієї статті Закону встановлено, що зобов'язання зі сплати єдиного внеску мають пріоритет виконання над усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати.

Однак, згідно пунктів 5.8, 5.11. Положення про філію "Ковельський автодор" дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", на підставі положення про оплату праці, затвердженого Підприємством (дочірне підприємство "Волинський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України") і погодженого з профспілковим комітетом Підприємтсва, колективного договору, галузевої угоди Філія здійснює оплату праці своїх працівників і наданням їм трудових і соціальних пільг. Забезпечення діяльності Філії здійснюється начальником за рахунок коштів, переданих Філії Підприємством як оборотні кошти, отриманих Філією за результатами господарської діяльності.

Як вбачається з довідки дочірнього підприємства "Волинський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" лише 07 липня 2015 року основним підприємством перераховано філії кошти на виплату заробітної плати, прибуткового, єдиного соціального внеску за лютий та частину за березень 2015 року.

За вказаних обставин позивач, як відповідальна особа, не мала можливості здійснити оплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, її вина в несвоєчасній сплаті цього внеску не доведена, а тому в її діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Крім цього, зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Вимогами ст. 251 КУпАП встановлено перелік доказів в справі про адміністративні правопорушення.

Будь-які докази, передбачені ст. 251 КУпАП, в підтвердження обставин, викладених в постанові, в оскаржуваній постанові не вказані.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності . Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд визнає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не застосовував норми ст.ст. 33, 252, 280 КУпАП, оскільки оцінку доказів вчинення правопорушення не проводив, розмір штрафу в постанові жодним чином не обґрунтував, не досліджував інших обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що потягло за собою безпідставне притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідач жодним чином не заперечив всіх інших обставин, стверджених позивачем, а тому, за вказаних вище обставин, права позивача, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушені діями відповідача щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

З огляду на кількість та характер допущених відповідачем порушень норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної постанови, така постанова не може вважатись законною.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Суд, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, вважає, що для відновлення останнього необхідним і достатнімє визнання протиправною та скасування вказаної вище постанови в справі про адміністративне правопорушення, що позивач і просить.

Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що постанову серії АА № 136990 від 18 серпня 2015 року, винесену першим заступником начальника Ковельської ОДПІ ОСОБА_2, в справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 165-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1360 грн. слід визнати протиправною та скасувати цю постанову.

Згідно вимог ч. 2 ст. 171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Однак, згідно рішення Конституційного суду України № 3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року в справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 171-2 КАС України.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що дана постанова підлягає оскарженню в загальному порядку, передбаченому нормами КАС України.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 41, 71, 72, 86, 99, 100, 102, ч. 6 ст. 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст.ст. 7, 9, 33, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 287, п. 3 ч. 1 ст. 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 7, 9, 36 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заявлений адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 136990 від 18 серпня 2015 року, винесену першим заступником начальника Ковельської ОДПІ ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 165-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з одночасною подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий ОСОБА_3