Справа № 826/17486/14
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

27 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, третя особа: Харківська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини, про скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року позивач - ОСОБА_2, звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, третя особа: Харківська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини, в якому просить скасувати наказ №2832 від 25.09.2014 «Про припинення діяльності Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2015 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення порушено норми, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Від відповідача та третьої особи надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із тим, що їх представники перебувають у відпустках. Колегія суддів ухвалила визнати клопотання необґрунтованими, оскільки ухвалу про відкриття провадження та судову повістку-повідомлення відповідачем та третьою особою отримано 19 серпня 2015 року та 20 серпня 2015 року відповідно, а відтак у останніх було достатньо часу для забезпечення повноважних представників.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що прийняття рішення про ліквідацію установ, що належать до сфери управління Держветфітослужби України, є компетенцією Голови Держветфітослужби України. Харківська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини, щодо ліквідації якої прийнято оскаржуваний наказ №2832 від 25.09.2014, відноситься до сфери управління Держветфітослужби України. Таким чином, питання щодо ліквідації Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини вирішено відповідачем як компетентним суб'єктом владних повноважень.

Крім того, судом встановлено, що підписання оскаржуваного наказу Заступником Голови Держветфітослужби України Башинським В.В. не порушує вимог законодавства.

Також судом зазначено, що доцільність прийняття того чи іншого управлінського рішення, в тому числі, щодо утворення, реорганізації чи ліквідації державної установи, відноситься до компетенції відповідного суб'єкта владних повноважень, і суд, розглядаючи спір, не може перебирати на себе ці повноваження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 25.09.2014 Державною ветеринарною та фітосанітарною службою України прийнято наказ № 2832 "Про припинення діяльності Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини", згідно якого припинено діяльність вказаної установи шляхом її ліквідації згідно з чинним законодавством, призначено голову комісії з припинення діяльності установи.

Зазначений наказ прийнято на підставі Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України "Про управління об'єктами державної власності", Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", Указу Президента України від 13.04.2011 №464 "Про затвердження Положення про Державну ветеринарну та фітосанітарну службу України" з метою оптимізації лабораторно-діагностичної мережі та у зв'язку з недоцільністю подальшого здійснення діяльності Харківською регіональною державною лабораторією ветеринарної медицини.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернулася до адміністративного суду з цим позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 1 Закону України "Про ветеринарну медицину" державна служба ветеринарної медицини України - система державних органів управління ветеринарною медициною та державних установ ветеринарної медицини; державні органи ветеринарної медицини - Департамент і територіальні органи, регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні України та транспорті; державні установи ветеринарної медицини - установи ветеринарної медицини, що здійснюють профілактичні, діагностичні, лікувальні та інші протиепізоотичні заходи, лабораторні дослідження щодо безпечності товарів, науково-дослідні та контрольні роботи, на які покладено контрольно-наглядові функції в галузі ветеринарної медицини, або уповноважені на здійснення таких функцій; регіональна служба державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні України та транспорті Державного департаменту ветеринарної медицини з державною інспекцією ветеринарної медицини - державна установа ветеринарної медицини, що здійснює державний ветеринарно-санітарний контроль та нагляд на відповідному регіональному рівні з метою захисту території України від проникнення хвороб тварин з територій інших держав та забезпечення виконання юридичними або фізичними особами ветеринарно-санітарних заходів під час міжнародних і внутрішньодержавних перевезень об'єктів державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду; територіальні органи - органи державної виконавчої влади, що утворюються Департаментом як головні управління ветеринарної медицини в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та управління у містах, районах для виконання функцій Департаменту на певній території.

Згідно ст. 62 Закону України "Про ветеринарну медицину" лабораторну діагностику хвороб тварин та оцінку ветеринарно-санітарного стану продуктів тваринного походження, неїстівних продуктів тваринного походження, кормових добавок, преміксів, кормів, ґрунту, води для тварин, а також періодичного контролю за показниками якості та безпечності здійснюють Державний науково-дослідний інститут з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи і його філіали в Автономній Республіці Крим, областях, а також регіональні, міжобласні, міські, районні, міжрайонні державні лабораторії ветеринарної медицини та інші лабораторії, уповноважені на проведення необхідних досліджень відповідно до порядку, встановленого Департаментом.

Станом на час прийняття оскаржуваного наказу повноваження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у галузі ветеринарної медицини, безпечності харчових продуктів, сферах карантину та захисту рослин, охорони прав на сорти рослин, державного нагляду (контролю) за племінною справою у тваринництві, здійснювала Державна ветеринарна та фітосанітарна служба України (Держветфітослужба України), положення про яку затверджено Указом Президента України від 13.04.2011 №464/201.

Згідно п. 7, пп. 13 п. 11 вказаного Положення Держветфітослужба України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи:

головні управління ветеринарної медицини в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління ветеринарної медицини у містах обласного значення, районах;

державні фітосанітарні інспекції в областях, а також міжрегіональні територіальні органи: Головну державну фітосанітарну інспекцію, державну фітосанітарну інспекцію Автономної Республіки Крим.

Держветфітослужба України для виконання покладених на неї завдань утворює регіональні служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні України та транспорті.

Голова Держветфітослужби України, зокрема, приймає рішення про утворення, реорганізацію та ліквідацію підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держветфітослужби України, затверджує їх положення (статути), укладає і розриває контракти з керівниками таких підприємств, установ та організацій.

Згідно ч. 4 ст. 19 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" керівник центрального органу виконавчої влади, в тому числі, утворює, ліквідовує, реорганізовує підприємства, установи, організації, затверджує їхні положення (статути), в установленому порядку призначає на посади та звільняє з посад їх керівників, здійснює в межах своїх повноважень інші функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери його управління.

Відтак, суд першої інстанції правильно встановив, що прийняття рішення про ліквідацію установ, що належать до сфери управління Держветфітослужби України, є компетенцією Голови Держветфітослужби України.

В свою чергу, Харківська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини, щодо ліквідації якої прийнято оскаржуваний наказ №2832 від 25.09.2014, згідно з наказом Державного комітету ветеринарної медицини від 21.03.2008 №31 "Про повноваження щодо управління об'єктами державної власності, що належать до сфери управління Держкомветмедицини" та наказу Держветфітослужби України від 03.10.2011 №44 "Про повноваження щодо управління об'єктами державної власності, що належать до сфери управління Держветфітослужби", відноситься до сфери управління Держветфітослужби України.

Таким чином, судом першої інстанції вірно визначено, що питання щодо ліквідації Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини вирішено відповідачем як компетентним суб'єктом владних повноважень.

Крім того, з матеріалів справи убачається, що оскаржуваний наказ підписано заступником Голови Держветфітослужби України, оскільки розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 №426-р звільнено з посади Голови Держветфітслужби України ОСОБА_5 за власним бажанням, і станом на 25.09.2014 Голову Держветфітослужби України призначено не було.

Зокрема, згідно з ч. 5 ст. 19 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" заступники керівника центрального органу виконавчої влади здійснюють повноваження відповідно до затвердженого керівником центрального органу виконавчої влади розподілу обов'язків, якщо інше не передбачено законом.

У разі відсутності керівника центрального органу виконавчої влади чи неможливості здійснювати ним свої повноваження з інших причин його обов'язки виконує один із заступників відповідно до встановленого керівником центрального органу виконавчої влади розподілу обов'язків.

Відповідно до п. 2 наказу Держветфітослужби України від 23.07.2014 №248 "Про розподіл функціональних повноважень" у разі тимчасової відсутності Голови Держветфітослужби України його обов'язки виконує Заступник Голови Держветфітослужби України.

Отже висновок суду першої інстанції про те, що підписання оскаржуваного наказу заступником Голови Держветфітослужби України Башинським В.В. не порушує вимог законодавства, є правильним та ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Також колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із доводами суду першої інстанції щодо доцільності прийняття оскаржуваного наказу та повноважень суду при розгляді цього спору.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи N R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, з огляду на положення ст. 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Зокрема, доцільність прийняття того чи іншого управлінського рішення, в тому числі, щодо утворення, реорганізації чи ліквідації державної установи, відноситься до компетенції відповідного суб'єкта владних повноважень, і суд, розглядаючи спір, не може перебирати на себе ці повноваження.

З матеріалів справи убачається, що оскаржуване рішення прийняте з огляду на необхідність оптимізації структури державних установ ветеринарної медицини, а також необхідністю скорочення видатків на утримання системи органів та установ ветеринарної медицини.

Зокрема в матеріалах справи наявні штатні розписи Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини на 2014 рік та Харківського філіалу Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи на 2015 рік, згідно яких зменшено видатки на утримання установи на виконання аб. 21 пп.9 п. 1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік".

Також згідно наявних у справі матеріалів оптимізація лабораторно-діагностичної мережі Держветфітослужби України зумовлена необхідністю організації лабораторно-діагностичних досліджень в умовах проведення на території Луганської та Донецької областей антитерористичної операції і, як наслідок, покладення на Харківську регіональну державну лабораторію ветеринарної медицини обов'язку здійснювати лабораторно-діагностичні дослідження відповідних матеріалів згідно наказів Держветфітослужби України від 28.07.2014 №83 та від 14.08.2014 №96.

Крім того, судом першої інстанції звернуту увагу позивача на ту обставину, що оскаржуваним наказом її не було звільнено з посади, а також не було відсторонено від виконання обов'язків. При цьому, наявність рішення Апеляційного суду Харківської області від 17.09.2014 у справі №639/3712/14-ц, яким позивача поновлено на посаді директора Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини не позбавляє Державну ветеринарну та фітосанітарну службу України права приймати рішення про припинення діяльності Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, з огляду на приписи наведеної норми та те, що спірний наказ від 25.09.2014 № 2832 "Про припинення діяльності Харківської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини" прямо не зачіпає прав, свобод та інтересів позивача, натомість останнім не надано належних доказів протилежного, судова колегія апеляційного суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Поряд з цим, апеляційний суд вважає безпідставними посилання позивача на висновки Верховного Суду України викладені в постановах від 27.05.2014 справа №21-108а14 та 04.03.2014 справа №21-8а14, оскільки предметами розгляду в зазначених справах є правомірність звільнення з публічної служби та поновлення на посаді, тоді як предметом цього спору є правомірність наказу про припинення діяльності об'єкта державної власності, що належать до сфери управління Держкомветмедицини.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Пилипенко О.Є.

Суддя: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 27.08.2015 року.

.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.