Справа № 826/7698/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22 липня 2015 року 16 год. 13 хв. № 826/7698/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., при секретарі судових засідань Савченко А.А., за участю позивачів 1, 2 та представників позивача-3 і відповідача, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Національного банку України про визнання протиправними дій та бездіяльності, відшкодування шкоди.

На підставі ч.ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 22 липня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (далі - позивачі, прізвища та ініціали) до Національного банку України (далі - відповідач, Національний банк) про:

- визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача у зв'язку з виданням постанови Правління Національного банку від 23 травня 2014 року №305 (далі - спірна постанова), що не була зареєстрована у Міністерстві юстиції України згідно зі ст. 56 Закону України "Про Національний банк України" та не набула чинності відповідно до ст. 57 Конституції України;

- відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної діями та бездіяльністю відповідача, що призвели до обмеження конституційного права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, власними заощадженнями та відсотками за ними, що розміщенні та не відшкодовані Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за договорами банківських строкових вкладів у публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Південкомбанк" (далі - ПАТ "КБ "Південкомбанк") у наступних розмірах: ОСОБА_2 - 1531,20 грн., ОСОБА_3 - 613672,84 грн., ОСОБА_4 - 39010,34 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки спірною постановою ПАТ "КБ "Південкомбанк" віднесено до категорії неплатоспроможних, внаслідок чого обмежено задоволення вимог, у тому числі позивачів як вкладників. Вклади та відсотки за ними (вкладами) позивачам частково виплачені, однак із порушенням строків такої виплати.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/7698/15 (далі - справа), яку призначено до розгляду колегією суддів у судовому засіданні.

До суду 15 липня 2015 року через канцелярію від позивачів надійшла письмова заява про збільшення позовних вимог, а саме, окрім заявлених первинних позовних вимог, також про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача, що призвели до неплатоспроможності ПАТ "КБ "Південкомбанк", а також порушення майнових інтересів вкладників та договірних зобов'язань ПАТ "КБ "Південкомбанк".

Вказану заяву судом, згідно з ч. 1 ст. 137 КАС України, прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Відповідними ухвалами суду від 15 та 22 липня 2015 року відмовлено у задоволенні письмових заяв позивачів про відвід колегії суддів від розгляду та вирішення справи.

Крім того, відповідними ухвалами суду від 22 липня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідача про залишення позову без розгляду та про розгляд справи у закритих судових засіданнях.

У ході судового розгляду справи позивачі 1, 2 та представник позивача-3 позов, з урахуванням збільшення позовних вимог, підтримали та просили задовольнити його повністю, а представник відповідача не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Правлінням Національного банку 23 травня 2014 року прийнято спірну постанову, якою ПАТ "КБ "Південкомбанк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Зі змісту спірної постанови, копія якої міститься у матеріалах справи, вбачається, що станом на 20 травня 2014 року за результатами аналізу даних статистичної звітності виявлено, що у ПАТ "КБ "Південкомбанк" недостатньо коштів для виконання своїх зобов'язань перед кредиторами і вкладниками та його діяльність не відповідає вимогам банківського законодавства і нормативно-правових актів відповідача.

Зокрема, залишки коштів на кореспондентському рахунку ПАТ "КБ "Південкомбанк" у Національному банку становлять 12,4 млн. грн. або 0,2% від загальних зобов'язань.

ПАТ "КБ "Південкомбанк" порушує вимоги Положення про порядок формування обов'язкових резервів для банків України та філій іноземних банків в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку від 16 березня 2006 року №91, щодо недотримання на кореспондентському рахунку у Національному банку середньоарифметичної суми залишків коштів за звітний період у розмірі, який дорівнює або більший, ніж середньоарифметична сума обов'язкових резервів.

Відхилення для звітного періоду резервування у 2014 році становило: за лютий 2014 року - 12 млн. грн., за березень 2014 року - 44 млн. грн., за квітень 2014 року - 67 млн. грн.

У травні 2014 року ПАТ "КБ "Південкомбанк" не дотримується порядку щоденного резервування коштів.

До відповідача надходять численні скарги клієнтів ПАТ "КБ "Південкомбанк" про неповернення вкладів, відсотків за ними (вкладами), неможливість отримання пенсій та заробітної плати, невиконання платіжних документів.

Під час позапланової інспекційної перевірки ПАТ "КБ "Південкомбанк", що проводилася у період із 28 березня по 10 квітня 2014 року на підставі розпорядження відповідача від 26 березня 2014 року №178-р, виявлено факти невиконання ПАТ "КБ "Південкомбанк" вимог клієнтів, подання відповідачу недостовірної звітності, зокрема, не відображення невиконаних у строк із вини ПАТ "КБ "Південкомбанк" документів клієнтів на відповідних позабалансових рахунках.

За результатами перевірки ПАТ "КБ "Південкомбанк" повідомлено про необхідність відображення у бухгалтерському обліку на позабалансовому рахунку 9804 "Документи клієнтів банку (крім фізичних осіб), що не виконані в строк з вини банку" та на позабалансовому рахунку 9806 "Документи фізичних осіб, що не виконані в строк з вини банку" усі невиконані зобов'язання перед вкладниками та іншими кредиторами.

Відповідно до реєстру документів клієнтів банку, що не виконані у строк 10 та більше робочих днів, що поданий ПАТ "КБ "Південкомбанк" до відповідача 20 травня 2014 року, загальна сума невиконаних починаючи із 24 лютого 2014 року у строк з вини банку документів клієнтів, становить 45,3 млн. грн.

Станом на 20 травня 2014 року ПАТ "КБ "Південкомбанк" не відображено у бухгалтерському обліку на позабалансових рахунках невиконані зобов'язання перед вкладними та іншими кредиторами.

Внаслідок відображення на відповідних позабалансових рахунках невиконаних зобов'язань перед клієнтами значення нормативу миттєвої ліквідності (Н4) та нормативу поточної ліквідності (Н5) дорівнюватиме 0.

У зв'язку з невідповідністю діяльності ПАТ "КБ "Південкомбанк" вимогам банківського законодавства, Правлінням Національного банку прийнято постанову від 12 травня 2014 року №268/БТ "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" до категорії проблемних", якою зобов'язано ПАТ "КБ "Південкомбанк" надати план фінансового оздоровлення банку.

Поряд з цим, подана ПАТ "КБ "Південкомбанк" програма фінансового оздоровлення банку, затверджена рішенням спостережної ради та правлінням банку, не містить заходів щодо попередження настання неплатоспроможності банку та стабілізації його діяльності у найближчий час за рахунок коштів власників.

У вказаній програмі передбачається наявність невиконаних зобов'язань перед клієнтами банку станом на 01 червня 2014 року у розмірі 160 млн. грн., подальше виконання яких заплановано за рахунок кредиту рефінансування Національного банку. Підтримка акціонерів очікується тільки у жовтні-листопаді 2014 року.

Викладене свідчить про те, що ПАТ "КБ "Південкомбанк" має високий ризик ліквідності, неспроможний своєчасно виконувати зобов'язання перед клієнтами, його діяльність не відповідає вимогам банківського законодавства і нормативно-правових актів відповідача, що створює загрозу інтересам вкладників та інших кредиторів банку, а також стабільності банківської системи України у цілому.

Враховуючи вище викладене, суд зазначає наступне.

Так, згідно з п. 12 ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність", у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до ст. 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать: віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного.

Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі: 1) не приведення банком своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, після віднесення його до категорії проблемних, але не пізніше ніж через 180 днів з дня визнання його проблемним; 2) зменшення розміру регулятивного капіталу або нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами Національного банку України; 3) невиконання банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами; 4) одноразове грубе або систематичне порушення банком законодавства у сфері готівкового обігу, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

Як з'ясовано судом у ході розгляду справи, в обґрунтування заявлених вимог позивачами зазначено про відсутність реєстрації спірної постанови у Міністерстві юстиції України відповідно до ст. 56 Закону України "Про Національний банк України".

Стосовно вище викладеного суд зазначає наступне.

Правомірність прийняття відповідачем спірної постанови була предметом розгляду в адміністративній справі №826/9696/14.

Зокрема, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2014 року у справі №826/9696/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року, відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Атлантик-Гейзер" до Національного банку, треті особи: ПАТ "КБ "Південкомбанк", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про скасування спірної постанови.

У ході судового розгляду справи №826/9696/14 з'ясовано, що спірна постанова регулює відносини виключно між Національним банком та ПАТ "КБ "Південкомбанк". Відсутній зв'язок (правовідносини) між застосуванням Національним банком до ПАТ "КБ "Південкомбанк" заходу впливу у формі спірної постанови та правом власності суб'єкта на володіння, користування і розпорядження коштами, що знаходяться на поточному рахунку у ПАТ "КБ "Південкомбанк".

Під час прийняття спірної постанови Національний банк діяв у порядку та у відповідності до вимог законодавства, у тому числі Конституції України.

Рішення Національного банку про віднесення банку до категорії неплатоспроможних є актами персоніфікованого характеру, дія яких вичерпується одноразовим застосуванням та які не можуть бути застосовані до інших осіб.

Спірна постанова не є нормативно-правовим актом у розумінні ст. 56 Закону України "Про Національний банк України", Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року №731, а також Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року №34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 15 травня 2013 року №883/5).

Спірна постанова є актом індивідуальної дії.

Правомірність не реєстрації спірної постанови у Міністерстві юстиції України підтверджується копією висновку Міністерства юстиції України від 11 липня 2014 року №3395-0-30-14/103/, згідно з яким, постанови Національного банку про застосування заходів впливу до банку, зокрема, про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, не підлягають державній реєстрації у Міністерстві юстиції України, оскільки такі постанови Національного банку не є нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Стосовно доводів позивачів про несвоєчасну виплату їм як вкладникам вкладів та відсотків за ними (вкладами) суд зазначає наступне.

Як з'ясовано судом у ході розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивачі є вкладними ПАТ "КБ "Південкомбанк".

Зокрема, між ПАТ "КБ "Південкомбанк" та:

- позивачем-1 (ОСОБА_2.) 08 листопада 2013 року укладено договір банківського вкладу №9455Д-20Ф "Акційний" (без поповнення, з виплатою процентів щомісячно): сума вкладу: 15000,00 грн.;

- позивачем-2 (ОСОБА_3) 19 березня 2014 року укладено договір банківського вкладу №10225Д-20Ф "Акційний" (без поповнення, з виплатою процентів щомісячно): сума вкладу: 505000,00 грн.;

- позивачем-2 (ОСОБА_3) 08 травня 2014 року укладено договір банківського вкладу №10582Д-20Ф "Акційний" (без поповнення, з виплатою процентів щомісячно): сума вкладу: 19000,0 грн.;

- позивачем-3 (ОСОБА_4) 08 травня укладено договір банківського вкладу №10581Д-20Ф "Акційний" (без поповнення, з виплатою процентів щомісячно): сума вкладу: 195000,00 грн.

Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 2 "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

У судових засіданнях позивачі 1, 2 та представник позивача-3 пояснили, що вклади та відсотки за ними (вкладами) виплачено позивачам неповністю та несвоєчасно.

Поряд з цим, суд зазначає, що спірна постанова регулює відносини виключно між відповідачем та ПАТ "КБ "Південкомбанк", а тому відсутній зв'язок (правовідносини) між застосуванням відповідачем до ПАТ "КБ "Південкомбанк" заходу впливу у формі спірної постанови та правом власності позивачів на володіння, користування і розпорядження коштами (вкладами) у ПАТ "КБ "Південкомбанк".

Отже, підсумовуючи усе вище викладене, суд зазначає, що заявлені позивачами вимоги про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача є безпідставними і необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи, що судом прийнято рішення про відмову у задоволенні основних вимог, суд також вважає відсутніми підстави для задоволення похідної від них вимоги про відшкодування позивачам матеріальної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Національного банку України про визнання протиправними дій та бездіяльності, відшкодування шкоди є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивачів не підлягають.

Керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Копії постанови у повному обсязі направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда

Постанова у повному обсязі складена 29 липня 2015 року