Справа № 493/861/15-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 493/861/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Тітова Т.П.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Запорожана Д.В.,

- Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області на постанову Балтського районного суду Одеської області від 02 червня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, або ОСОБА_2) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Балтському районі Одеської області (далі - відповідач, або УПФУ у Балтському районі Одеської області) про визнання незаконними дій Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області щодо відмови у призначенні позивачу пенсії та неврахування до стажу роботи служби в органах внутрішніх справ України на посаді курсанта Одеського училища міліції Міністерства внутрішніх справ України (надалі набув статусу Одеській державний університет внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України) за період з 01.10.1992 року по 31.08.1994 року, тобто 1 рік та 11 місяців, зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» службу в органах внутрішніх справ України на посаді курсанта Одеського училища міліції Міністерства внутрішніх справ України (надалі набув статусу Одеського державного університету внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України) за період з 01.10.1992 року по 31.08.1994 року та призначити пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 08.04.2015 року.

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 02 червня 2015 року вказаний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, а також враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 08.04.2015 року звернувся із заявою до УПФУ у Балтському районі Одеської області щодо призначення пенсії за вислугою років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

На підтвердження свого права на пенсію за вислугою років позивач надав письмові докази, а саме відповідні довідки та копію трудової книжки від 29.05.2000 року.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач 01.10.1992 року зарахований курсантом Одеського училища міліції МВС України за наказом ОУМ МВС України від 30.09.1992 року № 90 о/с.

Згідно копії диплому ЗВ № 029395 вбачається, що позивач в 1994 році закінчив Одеське училище міліції МВС України за спеціальністю «правознавство», присвоєно кваліфікацію молодший спеціаліст-юрист.

Наявною у матеріалах справи копією трудової книжки підтверджено, що після закінчення школи міліції позивач продовжив службу в органах МВС України до 24.04.2000 року та 29.05.2000 року на підставі наказу № 101 від 29.05.2000 року його призначено на посаду слідчого прокуратури Балтського району.

Згідно копії довідки від 25.05.2000 року виданої позивачу вбачається, що він дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.10.1992 року по 24.04.2000 року, тобто 07 років 06 місяців 23 дні.

У відповідності до копії витягу з послужного списку архівної особової справи № 42769 капітана міліції у запасі ОСОБА_2: наказом ОУМ МВС України від 30.09.1992 року № 90 о/с він зарахований курсантом Одеського училища міліції МВС України з 01.10.1992 року по 31.08.1994 року; наказом УВС Одеської області від 23.08.1994 року № 211 о/с - слідчим Балтського районного відділу внутрішніх справ УВС Одеської області з 31.08.1994 року по 01.09.1995 року; наказом УМВС України в Одеській області від 23.08.1995 року № 283 о/с - старшим слідчим Балтського районного відділу Управління МВС України в Одеській області з 01.09.1995 року по 24.04.2000 року та з 24.04.2000 року, наказом УМВС України в Одеській області від 21.04.2000 року № 84 о/с звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

У рішенні УПФУ у Балтському районі Одеської області № 418 від 10.04.2015 року зазначено, що за документами підтверджено загальний стаж позивача 26 років 00 місяців 19 днів, з них стаж роботи, що зараховується до вислуги років 14 років 09 місяців 11 днів на посаді прокурора та 05 років 07 місяців 24 дні на посаді слідчого.

Не зараховано до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, період навчання в Одеському училищі міліції МВС України з 01.10.1992 року по 31.08.1994 року.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що військова служба (навчання) в Училищах МВС України курсантів (слухачів) є строковою військовою службою і зараховується до вислуги років, що дає право на пенсію згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (чинного та в редакції на момент звернення позивача за призначенням пенсії) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років з 1 жовтня 2014 року до 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років.

Відповідно до ч. 6 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у вказаній редакції, до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Тобто, з наведеного вбачається, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно Закону України «Про прокуратуру», зокрема, зараховується період проходження строкової військової служи.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, оскільки, позивач проходив навчання в навчальному закладі системи МВС України в період з 1992 по 1994 роки, то до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми законодавства, які діяли на зазначений період часу, а саме Закон України «Про міліцію» в редакції від 19.06.1992 року.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 18 Закону України «Про міліцію», у вказаній редакції, особи, прийняті на службу до міліції, в тому числі слухачі й курсанти шкіл міліції, які перебувають на військовому обліку, на час служби знімаються з нього і перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ України.

Навчання у школах Міністерства внутрішніх справ України після здобуття середньої освіти прирівнюється до проходження військової служби.

Зазначені вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 18 Закону України «Про міліцію» кореспондуються з вимогами пункту 7 розділу І Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 23.10.1973 року № 778.

Таким чином, військова служба (навчання) в училищах МВС України курсантів (слухачів) є строковою військовою службою.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, позивач 01.10.1992 року зарахований курсантом Одеського училища міліції МВС України за наказом ОУМ МВС України від 30.09.1992 року № 90 о/с, який він закінчив в 1994 році за спеціальністю «правознавство», йому присвоєно кваліфікацію молодший спеціаліст-юрист, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією диплому ЗВ № 029395.

При цьому, наявною у матеріалах справи копією трудової книжки підтверджено, що після закінчення школи міліції позивач продовжив службу в органах МВС України до 24.04.2000 року та 29.05.2000 року на підставі наказу № 101 від 29.05.2000 року його призначено на посаду слідчого прокуратури Балтського району.

Також, з довідки від 25.05.2000 року, виданої позивачу вбачається, що він дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.10.1992 року по 24.04.2000 року, тобто 07 років 06 місяців 23 дні.

Таким чином, з 01.10.1992 року по 31.08.1994 року позивач перебував в кадрах Міністерства внутрішніх справ і проходив службу в органах внутрішніх справ, тому з огляду на положення ч. 6 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» зазначений період служби, а саме в Одеському училища міліції МВС України, зараховується до вислуги років, що дає право на пенсію згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зазначена правова позиція колегії суддів узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України щодо застосування спірних норм законодавства викладеною, зокрема, в постанові від 09.06.2015 року № 21-207а15.

Посилання апелянта, як на підставу правомірності не зарахування до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, період навчання позивача в Одеському училищі міліції МВС України з 01.10.1992 року по 31.08.1994 року, на те, що згідно ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» до вислуги років, що дає право на пенсію зараховується половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, а навчання в Одеському училищі міліції МВС України до загального стажу не враховується, так як вищевказаний університет не включений до переліку вищих юридичних закладів, що дають право на пенсію за вислугою років, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в даному випадку період навчання позивача в Одеському училищі міліції МВС України з 01.10.1992 року по 31.08.1994 року зараховується до вислуги років, що дає право на пенсію згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», як строкова військова службу з огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 18 Закону України «Про міліцію» (в редакції чинній в період проходження позивачем навчання в навчальному закладі системи МВС України).

За таких обставин, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області на постанову Балтського районного суду Одеської області від 02 червня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Балтського районного суду Одеської області від 02 червня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: Л.П. Шеметенко