Справа № 2-а-882/11
Суддя: Маринич В.К.
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-882/11

Рядок статзвіту № 99

20 жовтня 2011 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Маринич В.К.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання відповідача у належному розмірі нараховувати і виплачувати підвищення до пенсії дитині війни з 23 березня 2011 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача у належному розмірі нараховувати і виплачувати підвищення до пенсії дитині війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2007 року по дату прийняття рішення, зобов»язання вчинення певних дій надалі.

В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що є дитиною війни та відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії, нарахування та виплату якої повинен здійснювати відповідач. Однак, нарахування та виплата вказаного підвищення відповідачем проводилось у неповному обсязі.

Позивач просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити.

Відповідач в письмовому запереченні просить в позові відмовити, покликаючись на те, що діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Ухвалою суду позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі про визнання дій відповідача неправомірними, зобовязати відповідача нарахувати та здійснити виплату щомісячного підвищення до пенсії дитині війни за період з 1 січня 2007 року по 22 березня 2011 року залишено без розгляду.

Розглянувши в порядку письмового провадження доводи, викладені позивачем, заперечення відповідача та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов про визнання дій відповідача неправомірними, зобовязати відповідача нарахувати та здійснити виплату щомісячного підвищення до пенсії дитині війни за період з 23 березня 2011 року по дату прийняття рішення, зобов»язання вчинення певних дій надалі, підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивач наділена правовим статусом дитини війни та знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Костопільському районі.

Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Беручи до уваги те, що згідно із Законом України „Про соціальний захист дітей війни дітям війни виплачується підвищення саме до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, суд вважає управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі належним відповідачем у справі.

Відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року, який набрав чинності з 1 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війнифінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, попри відсутність встановлених в законодавчому порядку обмежень щодо нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії дітям війни з 23 березня 2011 року відповідач, діючи всупереч вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, не виплачував позивачу щомісячне підвищення до пенсії у повному обсязі, в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Положення постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року, у відповідності з якою діє відповідач, суперечать Закону Про соціальний захист дітей війни, а тому не підлягають застосуванню, виходячи з принципу пріоритету законів над підзаконними актами.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 7 частини І, п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 року №3491-VI у 2011 році положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, а відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" від 06.07.2011 року № 745, що набрала чинності 23.07.2011 року, установлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 49,80 грн, тому відповідач зобовязаний здійснити нарахування та виплату позивачу як дитині війни підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", визначеної згідно ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" за період з 23 березня 2011 року по 22 липня 2011 року включно, тобто до набрання чинності зазначеною вище постановою Кабінетом Міністрів України, з врахуванням виплачених сум.

На підставі наведеного, суд вважає за потрібне визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 23 березня 2011 року по 22 липня 2011 року та зобовязати відповідача провести нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії за вказаний період, в задоволенні решти позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 9, 10, 11, 71, 159, 163, 167, 183-2 КАС України, на підставі ст.19 Конституції України, ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", п. 7 частини І, п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 року № 3491-VI, п.6 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" від 06.07.2011 року № 745, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання відповідача у належному розмірі нараховувати і виплачувати підвищення до пенсії дитині війни з 23 березня 2011 року - задовольнити частково .

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 23 березня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 23 березня 2011 року по 22 липня 2011 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Костопільського районного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Маринич В.К.