Справа № 2а-1032/10/2470
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2011-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2011 р. Справа № 35955/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Обрізка І.М., Дяковича В.П.,

при секретарі судового засідання Куземському В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Чернівецької обласної митниці, Державної митної служби України на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної митниці, Державної митної служби України про визнання нечинним наказу про звільнення та поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ОСОБА_1 в лютому 2010 року звернувся з позовом в суд до Чернівецької обласної митниці, Державної митної служби України та просив визнати нечинним наказ Державної митної служби №1949-к від 02 листопада 2009 року про звільнення з роботи. Поновити на роботі на посаді інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення №3 митного поста «Кельменці» Чернівецької обласної митниці.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що рішення відповідача про його звільнення з роботи законодавчо необґрунтоване, оскільки прийняте з грубим порушенням норм Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про дисциплінарний статут митної служби України»

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2010 року у справі №2а-1032/10/2470 адміністративний позов було задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Чернівецькою обласною митницею, Державною митною службою України подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2010 року у справі №2а-1032/10/2470 та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що згідно ст. 408 Митного кодексу України правовий статус осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється Законом України «Про державну службу».

Згідно з ч. 1 ст. 5 Статуту посадові особи митної служби під час виконання службових обов'язків діють у межах закону та інших нормативно-правових актів України і підпорядковуються своїм прямим, у тому числі безпосереднім, керівникам.

Статтею 21 Статуту визначено, що порушення службової дисципліни-протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень...

Стаття 22 Статуту передбачає перелік діянь, які є дисциплінарними правопорушеннями. Так пунктами 1, 2 цієї статті встановлено, що порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи та порушення порядку здійснення митного контролю та митного оформлення предметів, що переміщуються через митний кордон України є порушеннями службової дисципліни.

Згідно з п. 4 ст. 28 Статуту звільнення посадової особи може мати місце в разі перевищення службових обов'язків, а також здійснення повноважень, не передбачених законом.

Статтею 5 Закону України «Про державну службу» (далі Закон) встановлено, що державний службовець повинен сумлінно виконувати свої службові обов'язки, не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

Статтею 10 Закону визначено, що одними із основних обов'язків державних службовців є додержання Конституції України та інших актів законодавства України, безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників, сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень.

Згідно з ст. 17 Закону, громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають Присягу такого змісту: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки», про що робиться запис у трудовій книжці.

Відповідно до п. 6 ст. 30 Закону крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення присяги, передбаченої ст. 17 цього Закону. Таким чином, і Закон України «Про державну службу», і Митний кодекс України, і Дисциплінарний статут митної служби України в певній частині регулюють правовий статус державних службовців-посадових осіб митних органів.

Апелянт додає, що позивача правомірно звільнено з публічної служби за порушення присяги державного службовця на підставі наказу Державної митної служби України «По особовому складу митних органів» №1949-к від 02.11.2009 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу Чернівецької обласної митниці, Державної митної служби України слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом встановлено, що наказом Державної митної служби України № 1949-к від 02.11.2009 р. за порушення Присяги державного службовця, що виявилося у несумлінному виконанні службових обов'язків, припинено перебування позивача на державній службі в митних органах України та звільнено з посади старшого інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 3 митного поста «Кельменці» Чернівецької обласної митниці відповідно до п. 6 ст. 30 Закону України «Про державну службу».

Даний наказ виданий на підставі службового розслідування, результати якого оформлено актом № 2 від 23.09.2009 року. Зокрема, службовим розслідуванням встановлено, що позивач, будучи старшим інспектором сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 3 митного поста «Кельменці» порушив вимоги розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р. № 570-р «Про затвердження переліків пунктів пропуску на митному кордоні України, через які здійснюється ввезення на її митну територію, вивезення за її межі та переміщення транзитом окремих видів товарів» в частині пропуску через пункт пропуску «Вашківці» товару 1 - 24 груп згідно УКТЗЕД (перець) та не виконав вимог пунктів 3.1, 3.2, 3.4, 5.4 Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України, Державної митної служби України від 11.06.2008 р. № 505/642, чим порушив п.п. 2.1, 2.3, 2.10 2.11, 2.15 ОСОБА_2 інструкції, затвердженої начальником Чернівецької обласної митниці 26.06.2009р.

За результатами службового розслідування проведеного комісією відповідача, запропоновано за неналежне виконання службових обов'язків, що виявилися у порушенні вимог пп. 2.1 - 2.2, 2.8 - 2.9 ОСОБА_2 інструкції застосувати до позивача дисциплінарне стягнення, передбачене п. 6 ст. 23 Дисциплінарного статуту митної служби України, затвердженого Законом України від 06.09.2005 р. № 2805-ТУ- звільнення з займаної посади.

Висновки, викладені в оскаржуваному наказі, ґрунтуються також на протоколі про порушення митних правил громадянином ОСОБА_3 Молдова ОСОБА_4 від 21.09.2009 р. за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 351 Митного кодексу України та на протоколі управління СБУ в Чернівецькій області 24.09.2009 р. про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення ним правопорушення, передбаченого п.п. «а», «г» ч. 3 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією».

Як встановлено колегією суддів та не заперечується сторонами, з оскаржуваним наказом позивача було ознайомлено 12.11.2009 р. та видано трудову книжку.

Статтею 410 Митного кодексу України передбачено, що порядок і умови прийняття на службу до митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, порядок та умови проходження служби, просування посадових осіб по службі, оплати та стимулювання праці в митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях визначаються законодавством України. У митній службі України діє Дисциплінарний статут, який затверджується законом.

Суть службової дисципліни, права та обов'язки посадових осіб митної служби України, яким присвоєно спеціальні звання, у тому числі керівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій щодо забезпечення та додержання дисципліни, а також види та порядок застосування заохочень і дисциплінарних стягнень, визначені Дисциплінарним статутом митної служби України, затвердженого Законом України від 06.09.2005 року № 2805-ІУ «Про Дисциплінарний статут митної служби України» (далі - дисциплінарний статуту).

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що Дисциплінарний статут митної служби України в питаннях регулювання порядку застосування дисциплінарних стягнень є спеціальним по відношенню до Закону України «Про державну службу», а тому має пріоритет при застосуванні до працівників митної служби. При вирішенні питання про дисциплінарну відповідальність працівника митної служби Закон України «Про державну службу» має застосовуватися лише у випадку притягнення працівника до відповідальності за ті діяння, за які відповідальність Дисциплінарним статутом митної служби України не передбачена.

Відповідно до оскаржуваного наказу № 1949-к від 02.11.2009 р. до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді припинення перебування на державній службі в митних органах зі звільненням із займаної посади на підставі п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» за порушення Присяги державного службовця, що виявилось у несумлінному виконанні позивачем службових обов'язків, передбачених п.п. 2.1, 2.3, 2.10 2.11, 2.15 його ОСОБА_2 інструкції. Відповідно до змісту наказу, несумлінне виконання службових обов'язків позивачем полягало у порушенні вимоги розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р. № 570-р «Про затвердження переліків пунктів пропуску на митному кордоні України, через які здійснюється ввезення на її митну територію, вивезення за її межі та переміщення транзитом окремих видів товарів» в частині пропуску через пункт пропуску «Вашківці» товару 1 - 24 груп згідно УКТЗЕД (перець) та невиконанні вимог пунктів 3.1, 3.2, 3.4, 5.4 Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України, Державної митної служби України від 11.06.2008 р. № 505/642 при митному контролі транспортного засобу «Мерседес 711 Д» р.н. СZL 073 з вантажем «перець», під керуванням громадянина ОСОБА_3 Молдова ОСОБА_4

Згідно ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна в митній службі України полягає в безумовному виконанні посадовими особами митної служби службових обов'язків. А ч. 2 ст. 2 Дисциплінарного статуту передбачено, що за неправомірні рішення, дії або бездіяльність посадові особи митної служби несуть дисциплінарну, адміністративну або іншу відповідальність.

Відповідно до ст. 22 Дисциплінарного статуту до діянь, які є порушеннями службової дисципліни, належать: порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників; порушення порядку здійснення митного контролю та митного оформлення предметів, що переміщуються через кордон України; інші діяння, визначені як порушення службової дисципліни законами та іншими нормативно-правовими актами України. Діяння, визначені цим Статутом як порушення службової дисципліни, є дисциплінарними правопорушеннями.

Статтею 23 Дисциплінарного статуту передбачено види дисциплінарних стягнень, які можуть бути застосовані за вчинення дисциплінарного правопорушення, з врахуванням обставин, передбачених ст. 27 цього Статуту, а саме: зауваження, догана, затримання на період до одного року присвоєння чергового спеціального звання, пониження у спеціальному званні на один рік, попередження про неповну службову відповідність, звільнення з митного органу.

Як вбачається з викладеного, спеціальним нормативним актом, який врегульовує порядок притягнення працівників митної служби до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни є Дисциплінарний статут. Колегія суддів вважає, що відповідачі при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності мали керуватися саме Дисциплінарним статутом.

Як вбачається із акту службового розслідування, відповідачами зроблено висновок про порушення позивачем ОСОБА_2 інструкції та висунуто пропозиції щодо застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за неналежне виконання останнім службових обов'язків.

Колегія суддів вважає, що оскаржуваний наказ є законним, оскільки правові підстави звільнення відповідають виду порушення службової дисципліни.

На думку колегії суддів, при визначенні виду дисциплінарного стягнення, передбаченого ст. 23 Дисциплінарного статуту, митний орган зобов'язаний враховувати обставини передбачені ст. 27 цього Статуту.

Відповідно до ст. 28 Дисциплінарного статуту, звільнення посадової особи митної служби, як найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, може мати місце в разі порушення посадовою собою митної служби вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, що призвело до заподіяння матеріальних збитків державі, територіальній громаді, юридичним чи фізичним особам. Отже, для застосування даного виду дисциплінарного стягнення необхідно встановити та довести дії або бездіяльність особи, вину у формі умислу або необережності, матеріальні збитки та причинно-наслідковий зв'язок між дією (бездіяльністю) та наслідками.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем Державною митною службою України - оскаржуваний наказ, в частині звільнення позивача із займаної посади, видано законно і він не підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача звільнено за порушення вимог розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р. № 570-р «Про затвердження переліків пунктів пропуску на митному кордоні України, через які здійснюється ввезення на її митну територію, вивезення за її межі та переміщення транзитом окремих видів товарів» в частині пропуску через пункт пропуску «Вашківці» товару 1-24 груп згідно УКТЗЕД (перець) та невиконання вимог пунктів ЗА, 3.2, ЗА, 5.4 Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України, Державної митної служби України від 11.06.2008 р. № 505/642, яке на думку відповідача, свідчить про неналежне виконання позивачем службових обов'язків, передбачених відповідно п.п. 2.1, 2.3, 2.10 - 2.11, 2.15 ОСОБА_2 інструкції.

Як видно із змісту акту службового розслідування, вчинене громадянином ОСОБА_3 Молдови ОСОБА_4 правопорушення, передбачене ст. 351 МК України, стало наслідком незаконних та некваліфікованих дій старшого інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 3 митного поста «Кельменці» ОСОБА_1П, що полягало у проведенні митного контролю вантажного автомобіля «Мерседес 711 Д» р.н. СZL 073 без відкриття вантажного відсіку, при тому, що останній обрав смугу руху для проходження по «червоному коридору» та заявив при усному опитуванні про наявність у нього свіжого перцю.

Разом з тим, відповідачами при проведенні службового розслідування доведено, що безпосередньо позивач працював у напрямку виїзду з України та проводив митний огляд транспортного засобу, а також надавав громадянину ОСОБА_3 Молдови ОСОБА_4 дозвіл на виїзд з України.

Відповідно до п. 3.4 Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, затвердженої спільним наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України, Державної митної служби України від 11.06.2008 року № 505/642, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2008 р. за № 753/15444, закінчення процедури митного оформлення транспортного засобу та товару засвідчується про ставленням у контрольному талоні проходження по "червоному коридору" особистої номерної печатки посадовою особою митного органу, після чого транспортний засіб направляється на виїзд з пункту пропуску.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що висновки службового розслідування є обґрунтованими та відповідають обставинам справи.

При цьому колегія суддів зазначає, що оскаржуваний наказ ґрунтуються також на протоколі про порушення митних правил громадянином ОСОБА_3 Молдова ОСОБА_4 від 21.09.2009 р. за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 351 Митного кодексу України та складанні 24.09.2009 р. протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за вчинення ним правопорушення, передбаченого п.п. «а», «г» ч. 3 ст. 5 Закону України «Про боротьбу з корупцією».

Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 12.10.2009 року задоволено протест прокурора м. Чернівці ОСОБА_5, постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.09.2009 року щодо ОСОБА_4 скасовано; визнано винуватим ОСОБА_4П у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 351 Митного кодексу України, конфісковано вилучений у ОСОБА_4 свіжий солодкий перець у кількості 4414кг та 140 кг стручкового перцю, та конфісковано т/з «Мерседес 711 Д» р.н. СZL 073, як транспортний засіб, що використовувався для перевезення безпосередніх предметів порушення митних правил. Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 12.10.2009 року встановлено, що гр. ОСОБА_4 перемістив товар свіжий солодкий перець у кількості 4414кг та 140 кг стручкового перцю через МАПП «Вашківці» шляхом незаконного звільнення від митного контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, складений на громадянина ОСОБА_3 Молдова ОСОБА_4 протокол про порушення митних правил засвідчує порушення позивачем ОСОБА_6, та вказує на порушення митних правил допущених ОСОБА_4

Таким чином, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний наказ в частині звільнення позивача із займаної посади, прийнятий на підставі матеріалів службового розслідування, відповідає вимогам закону та не підлягає скасуванню.

Доводи відповідача про пропущення позивачем місячного строку звернення до суду та відмови у позові за вказаної обставини колегія суддів приймає до уваги з огляду на таке.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" постановлене, що відповідно до частини другої статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 цієї статті встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до суду. Зокрема, при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються строки звернення до суду, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то з врахуванням необхідності субсидіарного застосування законів про працю суди повинні виходити із строків звернення до суду, визначених частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України. Тому громадянин може звернутися із заявою про вирішення спору в тримісячний строк із дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення з публічної служби - у місячний строк із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

З наказом ДМСУ від 02.11.2009р. № 1949-к «По особовому складу митних органів» ОСОБА_1 був ознайомлений 12 листопада 2009 року та того ж дня отримав трудову книжку. Таким чином, строк звернення до суду з позовом про звільнення з публічної служби минув 12 грудня 2009 року.

Статтею 100 КАС України встановлено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

У процесі розгляду справи 07.05.2010 року адвокатом ОСОБА_1П, ОСОБА_7 було подано суду копію Довідки за підписом та печаткою лікаря ОСОБА_8 та кутовим штампом поліклініки районної лікарні м. Сокиряни без номеру та без дати.

За запитом Чернівецької обласної митниці від 11.05.10р. №25/15-3210, Головним лікарем Сокирянського району надано відповідь від 17.05.10 року № 852 про те, що довідка, видана лікарем-невропатологом ОСОБА_8 неналежно оформлена та вважається недійсною. Також повідомлено, що відповідно до записів медичної карти ОСОБА_1 знаходиться на «Д» обліку з приводу ВСД та лікувався амбулаторно: 17.11.09р., 27.11.09р., 15.12.09р., 05.01.10р., 25.03.10р. з приводу захворювання обстежений в обласному діагностичному центрі. На період лікування від роботи не звільнявся.

Частиною 3 ст. 70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Згідно з частиною 4 цієї статті обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до вказаного, перебування особи на лікуванні повинно підтверджуватись листом непрацездатності або довідкою медичної установи, виданої у встановленому законодавством порядку.

Всупереч зазначеному суд першої інстанції, приймає до уваги визнану недійсною (лист ЦРЛ м. Сокиряни від 14.04.2010 №639) довідку Сокирянської районної центральної лікарні без номера та дати щодо перебування позивача на лікуванні.

Таким чином, судом безпідставно визнано поважною причину пропущення ОСОБА_1 строку на звернення до суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального і процесуального права та є не правильними.

Доводи апеляційної скарги зазначені висновки суду першої інстанції спростовують, а тому рішення суду по даній справі підлягає скасуванню.

На підставі викладеного і статті 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а тому колегія суддів в задоволення позову вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати і прийняти нове рішення про відмову в позові.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Чернівецької обласної митниці, Державної митної служби України задовольнити, постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2010 року у справі №2а-1032/10/2470 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, а у разі складення в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя І.О. Яворський

Судді І.М. Обрізко

ОСОБА_9

Повний текст

виготовлено та підписано

25.01.2011 р.