Справа № 2а-11289/08/2270
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 р. Справа № 14078/09/9104/

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.02.2009р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 до Полонської районної державної адміністрації Хмельницької обл., третя особа ОСОБА_3, про скасування розпорядження субєкта владних повноважень, зобовязання надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, скасування результатів конкурсу,-

В С Т А Н О В И Л А:

04.11.2008р. позивач ОСОБА_1 підприємницької діяльності-фізична особа /СПД/ ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із врахуванням поданих під час розгляду справи доповнень до позовних вимог, просив визнати протиправним і скасувати розпорядження Полонської районної державної адміністрації № 657/2007-р від 28.12.2007р. про надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо передачі даної земельної ділянки в оренду, яка перебуває в його користуванні і розташована за межами с.Буртин; зобовязати відповідача надати йому дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо передачі даної земельної ділянки площею 11,1 га як користувачу землею; скасувати результати проведеного конкурсу про визнання учасником-переможцем конкурсу з набуття права користування на умовах оренди ОСОБА_3 від 14.12.2008р. (а.с.3, 26-27).

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.02.2009р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.151-152).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив позивач СПД ОСОБА_2, який покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.155-156).

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення Полонської районної ради № 13 від 12.09.1999р., яким йому надане в постійне користування земельну ділянку площею 11,1 га для ведення селянського фермерського господарства, на момент проведення конкурсу не скасовано в установленому порядку; також спірний ставок знаходиться в межах с.Буртин, через що відповідач не вправі розпоряджатися вказаними землями; зміна цільового призначення спірної ділянки не проводилася.

Також в порушення вимог ст.71 КАС України обовязок доказування судом покладений на позивача.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, позивача та його представника на підтримання поданої скарги, заперечення представників відповідача і третьої особи, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Полонської районної ради Хмельницької обл. № 13 від 02.09.1999р. «Про заяви громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5М.» надано в постійне користування жителю с.Буртин ОСОБА_4 земельну ділянку площею 11,1 га для ведення селянського (фермерського) господарства за рахунок земель запасу Буртинської сільської ради (а.с.4).

13.02.2007р., 13.03.2007р., 26.04.2007р. 13.06.2007р. та 12.10.2007р. позивач звертався до відповідача із заявами про надання спірної земельної ділянки йому в оренду (а.с.8-12).

У звязку з надходженням інших заяв про надання в оренду спірної земельної ділянки відповідачем був проведений 14.12.2007р. конкурс з розгляду звернень з надання земельної ділянки в оренду, переможцем якого був визнаний третя особа ОСОБА_3 (а.с.106-129).

Згідно розпорядження № 657/2007-р від 28.12.2007р. надано ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки водного фонду в оренду орієнтовно площею 11,4 га для рибогосподарських потреб за рахунок земель водного фонду, розташованих за межами населених пунктів Буртинської сільської ради (а.с.130).

Також 15.08.2008р. відповідачем було прийнято розпорядження № 345/2008-р, яким передано ОСОБА_3 в оренду земельну ділянку водного фонду загальною площею 7,6903 га строком на 49 років з орендною платою 200 грн. за 1 га в рік для рибогосподарських потреб, яка розташована за межами населених пунктів Буртинської сільської ради (а.с.131).

01.09.2008р. між відповідачем та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав в оренду земельну ділянку водного фонду площею 7,6903 га; факт прийому-передачі засвідчений Актом передачі-приймання земельної ділянки від 08.09.2008р. (а.с.132-136, 137-139, 140, 142).

Окрім цього, відповідно до довідок Державної податкової інспекції у Полонському районі Хмельницької обл. та Полонського районного відділу земельних ресурсів позивач не був платником орендної плати за землі водного фонду, селянське фермерське господарство не перебуває на обліку в податковому органі; в базі даних державного земельного кадастру земельна ділянка площею 11,1 га для ведення фермерського господарства не рахується (а.с.99, 100).

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що право постійного користування або оренди в позивача на спірну ділянку на підставі рішення Полонської районної ради Хмельницької обл. № 13 від 02.09.1999р. «Про заяви громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5М.» не виникло.

Зокрема, відповідно до ст.5 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування, в тому числі в оренду, подають до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, підписану головою створюваного селянського (фермерського) господарства.

Рішення щодо передачі і надання земельних ділянок громадянам для ведення селянського (фермерського) господарства відповідні Ради народних депутатів приймають на найближчій сесії.

Після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку (ст.9 цього Закону).

Статті 22, 23, 24 та 27 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачали, що право власності на землю або користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує це право.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими і районними Радами народних депутатів (ст.23 цього Кодексу).

Оскільки прийняття рішення про передачу земельної ділянки в користування було відповідним етапом в створенні селянського (фермерського) господарства, яке позивачем не створено та не зареєстровано у відповідному порядку; також останнім не отримано жодних правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, за яку він також не вносив плати за землю, а також приймаючи до уваги наявність декількох заяв про передачу ділянки в оренду, відповідачем правомірно та в межах наявної компетенції проведено конкурс, по результатам якого спірну ділянку передано в оренду третій особі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Згідно з п.12 розділу І Перехідних положень Земельного кодексу /ЗК/ України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Також представленими довідками стверджується, що спірна земельна ділянка розташована поза межами населених пунктів Буртинської сільської ради, а відтак відповідачем підставно прийнято рішення про передачу останньої в оренду третій особі.

При цьому наданими матеріалами проведеного конкурсу стверджується, що матеріали позивача були розглянуті конкурсною комісією, разом з документами інших претендентів, будь-яких порушень проведеного конкурсу судом не виявлено, а відтак підстав для визнання рішень відповідача, прийнятих по результатам проведеного конкурсу, колегія суддів не вбачає.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про його перебування у відрядженні на момент проведення конкурсу, оскільки СПД ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце проведення конкурсу, також на засіданні конкурсної комісії від 14.12.2007р. був присутній представник позивача, що стверджується протоколом № 24-б від 14.12.2007р. (а.с.125-129).

Також невірним є твердження апелянта про фактичну зміну цільового призначення земельної ділянки, яка була надана в оренду третій особі, оскільки в укладеному договорі оренди земельної ділянки від 01.09.2009р. та кадастровому плані, який є невідємною частиною цього договору, чітко визначена площа земельної ділянки водного фонду; відповідно до вимог ст.58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Не відповідають дійсності твердження апелянта про те, що в порушення вимог ст.71 КАС України обовязок доказування судом покладений на нього, оскільки матеріалами справи стверджується протилежне.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, заявлений позивачами позов є безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.02.2009р. в адміністративній справі № 2а-11289/08/2270 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_6