Справа № 522/5888/15-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/5888/15-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Кравчук Т.С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

апелянта - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Середи В.Ю. про визнання протиправної та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень просив:

- визнати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 24 лютого 2015 року ВП № 46647648 - протиправною;

- скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 24 лютого 2015 року ВП № 46647648;

- зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Середу В.Ю. відкрити виконавче провадження за ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2014 року № 522/17806/13-а про забезпечення доказів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив про помилковість висновків відповідачів про те, що ухвала суду про забезпечення доказів не є виконавчим документом і не підлягає виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтовано, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи викладені в апеляції та просив її задовольнити

Відповідачі в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, належним чином сповіщені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2014 року у справі № 522/17806/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, шляхом витребування у відповідача письмових доказів.

Так, було витребувано в Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради:

1) містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 12 квітня 2012 року № 122 разом з документами, що додано замовником до заяви для отримання містобудівних умов та обмежень;

2) містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 23 жовтня 2012 року № 01-10/1262/0 разом з документами, що додано замовником до заяви для отримання містобудівних умов та обмежень;

3) містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 30 листопада 2012 року № 01-10/646ог разом з документами, що додано замовником до заяви для отримання містобудівних умов та обмежень;

4) чинну містобудівну документацію на місцевому рівні, на підставі положень якої, надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за відповідною адресою.

Вказана ухвала була направлена для виконання до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, яке отримало її 26 травня 2014 року, що підтверджується штампом про отримання на супровідному листі до зазначеної ухвали.

Однак, даний суб'єкт владних повноважень не надав на пропозицію суду докази, що стало підставою для звернення позивача до відділу примусового виконання рішень Головного територіального управляння юстиції в Одеській області з заявою про відкриття виконавчого провадження щодо виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2014 року про забезпечення доказів.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Середи В.Ю. від 24 лютого 2015 року ВП № 46647648 відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного судового рішення.

Підставою для прийняття такого рішення зазначено, крім іншого, те, що пред'явлена до виконання ухвала не містить заходів примусового виконання рішень встановлених законом, що особа, якій адресована вимога про надання доказів зобов'язана надати їх безпосередньо суду.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та відповідає нормам Закону України «Про виконавче провадження», вимогам адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання такого обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали, а у разі невиконання вимоги суду - «суд вирішує справу на основі наявних доказів» (ч. 4, 6 ст. 71 КАС України).

Наведені та інші положення КАС України дають підстави стверджувати, що в адміністративному судочинстві діє презумпція неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, який зобов'язаний в порядку судової процедури, визначеної законом, довести суду правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності. Отже, адміністративне судочинство - це специфічний вид судочинства, де твердження особи про порушення прав вважаються правомірними, поки владний суб'єкт не доведе перед судом протилежне.

Забезпечення доказів здійснюється за загальними правилами вчинення відповідних процесуальних дій (ч.8 ст.75 КАС України).

Так, стаття 79 КАС України встановлює процесуальний порядок надання письмових доказів із якого вбачається, що письмові докази подаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, а також за їх клопотанням або з власної ініціативи витребовуються судом.

Письмові докази, які витребовує суд, надсилаються (передаються) безпосередньо до адміністративного суду. Суд може також уповноважити заінтересовану сторону або іншу особу, яка бере участь у справі, одержати письмовий доказ для надання його суду.

Перелік вищевикладених правових норм свідчить про те, що надання доказів у справі це право сторони.

Суд відповідно до ст. 271 КАС України може застосувати заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для їх дослідження у разі неподання їх без поважних причин та неповідомлення причин їх неподання.

Про тимчасове вилучення доказів суд постановляє ухвалу, яка виконується державним виконавцем і повинна відповідати також вимогам, які передбачені для виконавчого документа у ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, в даному випадку на виконанні у державного виконавця знаходилося судове рішення, яке не відповідало вимогам виконавчого документа, які передбачені в ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, була відсутня резолютивна частина рішення, яка б вимагала здійснити заходи примусового виконання.

Так, відповідно до статті 32 зазначеного Закону заходами примусового виконання рішень є у тому числі вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні.

Окрім вищевикладеного, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби регулюється ст. 181 КАС України.

Зокрема, абз.1 ч.2 вказаної статті встановлює право учасників виконавчого провадження у десятиденний строк оскаржити дії державного виконавця.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач пропустив строк звернення до суду, але, враховуючи Постанову Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», яка зазначає, що строк звернення до суду не застосовується коли позов не доведено, колегія суддів правову оцінку даній обставині не дає.

Отже, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Середи В.Ю. про визнання протиправної та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова