Справа № 403/15183/12
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2013-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2012 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцова Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним рішення відповідача про перерахунок з 01.02.2012 року позивачу пенсії в частині застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн. Зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік, що становить 1982,63 грн. Зобовязати відповідача сплатити недоотриману позивачем пенсію з 01.01.2012 року.

Позивач в судове засідання не зявилась, в своєму позові просила розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав, заперечуючи проти задоволення адміністративного позову.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 122 КАС України, особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Сторони в судове засідання не зявились, у звязку з чим справу розглянуто в порядку ч.1 ст.41 КАС України, якою передбачено у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача, у звязку з чим в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач одержує пенсію за віком, призначену відповідачем та продовжує працювати, у звязку з чим, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. ст. 40, 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування звернулась до відповідача з вимогою про перерахунок її пенсії у відповідності до вимог ст. 42 вищеназваного Закону, із застосуванням показника про заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особі в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2010 рік, в чому їй було відмовлено та через що була вимушена звернутись до суду з адміністративним позовом.

Втім, виходячи з аналізу норм ст. ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", суд вважає неправомірними доводи позивача щодо застосування для перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати, яка враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії за наступних підстав.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-12 (надалі Закон 1788) та Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058 від 9 липня 2003 року.

Відповідно до ч.4 ст. 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-1У, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Згідно підпункту б підпункту 10 пункту 35 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України від 28.12.2007 року №107-У1 Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України частина 4 статті 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування була викладена в новій редакції: У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені у частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії , за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом бпідпункту 10 пункту 35 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів УкраїниЗакону України від 28.12.2007 року № 107-У1 Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Згідно до підпункту 3 пункту 11 постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадяну разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону (1058-15) продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону (1058-15), із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону (1058-15) враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період, що настає після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абзацом третім частини першої статті 40 Закону (1058-15).

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, якою є постанова КМУ від 28.05.2008 року № 530, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають ст. 40 та ст. 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в редакції Закону від 09.07.2003 року № 1058-1У, які регулюють умови перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в редакції від 09.07.2003 року № 1058 -1У, перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в редакції від 09.07.2003 року № 1058-1У, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в редакції від 09.07.2003 року заробітна плата, з якої відповідно до частини 1 ст. 40 зазначеного Закону обчислюється пенсія, визначається за формулою: Зп = Зс х(Ск:К), де

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих з у галузях економіки України за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2+ Кз3 =Кзп);

К- кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону №1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Отже, аналіз частини 4 статті 42 Закону показує, що зазначена норма не встановлює обмеження можливості працюючого пенсіонера скористатись правом на перерахунок пенсії в будь-який час після її призначення. Однак містить застереження, що наступний перерахунок пенсії може бути проведений не раніш як через два роки після здійснення попереднього. При цьому під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії (абзац четвертий частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування"). Наведений показник застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним. Таким чином, з аналізу цих положень випливає, що під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Розпорядження відповідача про перерахунок пенсії, позивач не оскаржує, та воно є дійсними на момент прийняття постанови.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про зобовязання відповідача перерахувати пенсії із застосування величини середньої заробітної плати (доходу), яка передувала року перерахунку пенсії, тобто 2010 рік, а не року призначення пенсії, такі позовні вимоги судом задоволені бути не можуть.

Згідно ст.94 КАС України судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 11, 17 - 19, 69 - 71, 94, 122,158,159,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевцова Т.В.