Справа № 135/1448/14-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 135/1448/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Волошина Т.В.

Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.

26 серпня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 03 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_4 про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, стягнення невиплаченої компенсації,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд в інтересах ОСОБА_3 з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради (далі УПСЗН Ладижинської міської ради) про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, стягнення невиплаченої компенсації.

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 03 червня 2015 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За приписами п.1 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_4, являється матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має статус потерпілої від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З січня 2012 року за заявою ОСОБА_4 управлінням праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради, їй було призначено щомісячну грошову компенсацію, як матері дитини, що не відвідує дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади, виплата якої була припинена в січні 2013 року.

В липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача з заявою про надання інформації про причини припинення їй вищезазначених виплат. У відповідь на заяву УПСЗН Ладижинської міської ради надало їй лист від 24.07.2014 року № 06-23 з якого вбачається, що виплату грошової компенсації припинено з тих підстав, що ОСОБА_4 з січня 2013 року не надавала документів, про невідвідування дитиною дитячих дошкільних закладів освіти.

Вважаючи, що причина на яку посилається відповідач, не може бути підставою для припинення щомісячної компенсаційної виплати на дитину, позивач, який являється батьком ОСОБА_3 звернувся в її інтересах до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що Стандартом надання послуги з призначення компенсаційних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено механізм призначення компенсаційних виплат, до яких також відносяться виплати призначені ОСОБА_4, передбачений вичерпний перелік документів, які подаються для призначення компенсаційних виплат, а вимога відповідача надавати будь-які інші додаткові документи не передбачені цим Стандартом не грунтується на вимогах закону.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі Закон № 796-XII ).

Відповідно до Посвідчення Серія НОМЕР_2, виданого 05.12.2011 року, ОСОБА_3 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

Згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1, виданого 12.05.2011 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно п.12 ч.1 ст.30 Закону № 796-XII ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1-6 статті 27 цього Закону, та їх батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: виплата грошової компенсації батькам потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади (у тому числі і тих, які не знаходяться в обліковому складі шкіл), якщо діти не перебувають на повному державному забезпеченні, здійснюється в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп.19 п.4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936, виплата грошової компенсації батькам потерпілих дітей, якщо діти не перебувають на повному державному забезпеченні і не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади, на суму середньої вартості харчування в цих закладах, що встановлюється органами місцевого самоврядування відповідно до пункту 12 частини першої статті 30 Закону № 796-XII.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 23.03.2012 № 158 затверджено Стандарт надання послуги з призначення компенсаційних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Стандарт), відповідно до п.1.2 якого, цей Стандарт визначає механізм призначення таких компенсаційних виплат до яких зокрема належить грошова компенсації батькам потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади (у тому числі і тих, які не знаходяться в обліковому складі шкіл), якщо діти не перебувають на повному державному забезпеченні.

Згідно Р.ІІ Стандарту одержувачами грошової компенсації є батьки потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади (у тому числі і тих, які не знаходяться в обліковому складі шкіл), якщо діти не перебувають на повному державному забезпеченні, - діти, потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Для призначення компенсації подається заява за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України від 22 лютого 2012 року № 96 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 березня 2012 року за № 418/20731, та такі документи: для компенсаційних виплат потерпілим дітям та їхнім батькам: заява; копія свідоцтва про народження; копія посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджує статус потерпілої дитини; копія паспорта батька та/або матері (для дітей з неповних сімей); висновок ЛКК про встановлення інвалідності (для дітей-інвалідів); копія довідки про присвоєння батьку та/або матері (для дітей з неповних сімей) реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта з відміткою про відмову від прийняття такого номера; копія посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, яке підтверджує статус особи (1, 2, 3 категорії батька та/або матері), що має право на пільги відповідно до законодавства (Р.ІІІ Стандарту).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, при зверненні до відповідача в січні 2012 року для призначення компенсації, ОСОБА_4 подала заяву відповідного зразка та надала всі документи, передбачені Стандартом.

Крім того, судом першої інстанції під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні, було оглянуто амбулаторну медичну картку дитини ОСОБА_3 та виявлено, що в ній відсутня відмітка про факт зарахування дитини у дитячий дошкільний заклад, що в свою чергу свідчить про те, що обставини, які тягнуть за собою підставу для припинення виплати компенсації ОСОБА_4 відсутні.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що ні Закон № 796-XII ні Стандартом, який є єдиним нормативно-правовим актом, який визначає механізм виплати компенсації батькам потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади не передбачено надання будь-яких інших додаткових документів, крім тих, що перелічені в ньому.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що відповідач не мав законних підстав для припинення нарахування ОСОБА_4 щомісячної грошової компенсації, як матері дитини, що потерпіла від Чорнобильської катастрофи в зв'язку з неподанням нею з 2013 року відомостей про те, що дитина не відвідує дитячі дошкільні навчальні заклади.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно визначився з початком періоду з якого порушене право позивача підлягає захисту (07.04.2014 року), застосувавши ч.2 ст.99 КАС України та з його кінцем (31.12.2014 року), оскільки з 01.01.2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України", яким п.12 ст.30 Закону № 796-XII, що передбачав виплату грошової компенсації батькам потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади,-виключено.

Крім того, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив позивачу в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 грошової компенсації в сумі 3738 грн., оскільки суд не може перебирати на себе функції державного органу на який законом покладено обов'язок нарахування та виплати вищезазначених коштів.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 03 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Біла Л.М.

Гонтарук В. М.