Справа № 2а-3276/09/0770
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2011 р. Справа № 13652/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Васильків А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.02.2011р. про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській обл. ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною і зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою окружного адміністративного суду закрито в порядку п.1 ч.1 ст.157 КАС України провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській обл. ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною і зобовязання вчинити певні дії, у звязку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (а.с.27-28).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржила позивач ОСОБА_1, яка у апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного закриття провадження у справі (а.с.33-35).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що предметом спору є оскарження дій відповідача щодо ненадання відповідей на клопотання позивача; розглядувані правовідносини регулюються Конституцією України та Законом України «Про звернення громадян»; позовні вимоги не стосуються розгляду заявлених позивачем клопотань по кримінальній справі, а торкаються надання відповіді на звернення і витребування відповідей на запити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Виносячи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений позов торкається ненадання відповіді та надання необґрунтованої відповіді на клопотання, що подані позивачем як потерпілою по кримінальній справі, а тому оскаржувані дії відповідача вчинені в сфері кримінально-правових відносин. Тому розглядуваний спір не підвідомчий адміністративним судам, а позивач вправі оскаржити такі дії в порядку кримінального судочинства.

Між тим, вказаний висновок суду першої інстанції слід вважати хибним і неправильним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку із частиною 1 тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із змісту заявленого позову слідує, що ОСОБА_1 оскаржує дії заступника начальника Слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській обл. ОСОБА_2 щодо ненадання обєктивної відповіді на її клопотання від 28.01.2010р., 16.03.2010р., 15.03.2010р., просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на клопотання від 30.03.2010р., а також зобовязати останнього надати їй відповідь в повному обсязі щодо її клопотань (а.с.4-5).

Аналіз наявних у матеріалах справи клопотань ОСОБА_1 (а.с.6, 9-14) свідчить про те, що останні стосуються зловживань зі сторони слідчого, який розслідує кримінальну справу, по якій вона визнана потерпілою, необєктивності розслідування тощо; наведені клопотання скеровувалися заступнику начальника слідчого управління.

Також вказані заяви не носять характеру скарг на дії слідчого в розумінні ст.234 КПК України, які скеровуються прокурору або до суду.

Оскільки відповідач не здійснював безпосереднє розслідування кримінальної справи № 1181205, повноваження начальника слідчого відділу під час проведення досудового слідства визначені ст.114-1 КПК України, якою не передбачено розгляд клопотань і заяв потерпілої (за винятком випадків, коли начальник слідчого відділу особисто проводить досудове слідство і користується при цьому повноваженнями слідчого), тому розглядувані правовідносини не регулюються нормами кримінально-процесуального закону.

Натомість, наведені відносини підпадають під регулювання норм Закону України «Про звернення громадян» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно яких органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (стаття 15); звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів (стаття 20).

Таким чином, у розглядуваному випадку відповідач під час розгляду звернень позивача здійснював не процесуальні дії по кримінальній справі, а виконував управлінські функції.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про закриття провадження в адміністративній справі, а відтак вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на продовження розгляду в іншому складі суду.

Керуючись ст.28, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.02.2011р. про закриття провадження в адміністративній справі № 2а-3276/10/0770 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції на продовження розгляду справи в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_3