Справа № 2-а-1124/11
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1124/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 березня 2011 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Бабка Г.Г.

за участю позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом в обґрунтування якого зазначила, що відповідно до ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війниє дитиною війни та відповідно до ст.6 вказаного закону має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачем їй допомога в зазначеному вище розмірі не виплачується. В звязку з цим, просила визнати неправомірними такі дії відповідача, стягнути з останнього на її користь недоплачену щомісячну соціальну допомогу до пенсії за період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року та з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року в сумі 4598 грн. 60 коп., а також зобовязати відповідача надалі нараховувати допомогу в передбаченому законом розмірі. Також просила поновити строк для звернення до суду з позовом.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та посилаючись на викладені в позовній заяві підстави, просила задовольнити останню в повному обсязі.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська, в наданих письмових запереченнях просили залишити позов без задоволення посилаючись на пропуск позивачкою строку для звернення до суду, а також зазначили, що були внесені відповідні зміни до ОСОБА_2 України, якими регулювалися спірні правовідносини та з 01.01.2008 року позивачці нараховується та виплачується надбавка до пенсії у розмірі, визначеному постановою Кабінету міністрів України №530 від 28.05.2008 року. Крім того посилались на неврегульованість законодавства в частині виплат дітям війни, передбачених в ст.6 ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війни

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши викладені в письмових запереченнях представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом позивачка має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні (а.с.5).

Відповідно до ст.6 ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війни(в редакції до 28.12.2007 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.ст.77,110 ОСОБА_2 України Про Державний бюджет України на 2006 рікта п.12 ст.71, ст.111 ОСОБА_2 України Про Державний бюджет України на 2007 рікбуло призупинено дію ст.6 ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 положення п.12 ст.71, ст.111 ОСОБА_2 України Про Державний бюджет України на 2007 рікщодо призупинення дій ст.6 ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війнивизнані неконституційними.

Частина друга ст.152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто, за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Відповідно до п.3 рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визначено, що положення ст.71 ОСОБА_2 України Про державний бюджет України на 2007 ріквтрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, оскільки ст.ст.77,110 ОСОБА_2 України Про Державний бюджет України на 2006 рікбуло призупинено дію ст.6 ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війни, ці норми закону в установленому порядку не визнані неконституційними, вимога позивача про стягнення з відповідача недоплаченої щомісячної соціальної допомоги до пенсії за 2006 рік задоволенню не підлягає.

Крім того, надаючи перевагу ОСОБА_2 України Про Державний бюджет на 2006 ріквід 20.12.2005 року та Про внесення змін до ОСОБА_2 України Про Державний бюджет на 2006 ріквід 19.01.2006 року, суд виходить з того, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України. Конституція України не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України у п.3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Таким чином, відповідач протягом 2006 року діяв у відповідності з діючим законодавством та не мав підстав здійснювати позивачці щомісячні доплати до пенсії, оскільки до 15.03.2006 року дія ст.6 ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війнибула зупинена, а з 15.03.2006 року здійснення доплат, визначено у інший спосіб, тобто поставлено в залежність від виконання у другому півріччі 2006 року ОСОБА_2 України Про Державний бюджет на 2006 рік.

ОСОБА_2 України "Про державний бюджет України на 2007 рік", які визнані неконституційними, втратили чинність з 09.07.2007 року. Відповідно, категоріям осіб які підпадають під поняття "діти війни" згідно ОСОБА_2 України "Про соціальний захист дітей війни" з цього моменту поновлено право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи соціальної допомоги, які виплачуються замість пенсії, та підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.6 ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війнив редакції ОСОБА_2 України Про державний бюджет України на 2008 рік, дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Тому відповідач нараховував та виплачував позивачу в 2008 році надбавки, визначені постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року, що вбачається з письмових заперечень відповідача.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року дію ст.6 ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війнивідновлено в первісній редакції щодо підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Тому при визначенні розміру надбавки до пенсії дітям війни повинні застосовуватись саме положення ст.6 зазначеного ОСОБА_2, яки мають вищу юридичну силу відносно постанови Кабінету Міністрів України №530.

А у відповідності до п.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом, ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війнив редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 ОСОБА_2 України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, відповідач діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів.

Заперечення відповідача стосовно відсутності на законодавчому рівні механізму згідно з яким можливо було визначити величину мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус "дитина війни" судом не приймаються до уваги оскільки зазначене не звільняє суб'єкта владних повноважень в особі Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни, не можуть бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову.

За чинним законодавством, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 ОСОБА_2 України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає не обґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного ОСОБА_2, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим ОСОБА_2, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком, не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Позивачка в своєму позові ставить питання, зокрема, про визнання неправомірними дій відповідача щодо не проведення нарахування допомоги в 2006 році та в 2010 році допомоги за період з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року.

Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 було опубліковано в Офіційному віснику України 27.07.2007 року, рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 було опубліковано в Офіційному віснику України 06.06.2008 року.

Офіційний вісник України є загальнодоступним друкованим засобом інформації для всіх громадян. Тому позивачка мала дізнатись про порушення своїх прав з моменту опублікування зазначених вище Рішень Конституційного Суду України, якими було відновлено її право на отримання надбавки до пенсії.

Крім того, позивачка отримує пенсію щомісяця та мала можливість самостійно відслідкувати повноту та своєчасність її нарахування відповідачем, в 2009 році зверталась до суду з аналогічним позовом та постановою суду по справі №2а-206/2010 від 08.02.2010 року, яка набрала чинності, було задоволено позов ОСОБА_1 та визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська щодо не проведення нарахування та виплати надбавки до пенсії позивачці відповідно до ст.6 ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, а також зобовязано відповідача провести позивачці нарахування та здійснити виплати підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та в період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Разом з тим, з позовом до суду позивачка звернулась лише 17.02.2011 року.

Доказів щодо поважності причин пропуску строку для звернення до суду з позовом позивачка не надала, а підстави пропуску на які посилається остання в позовній заяві не свідчать про поважність причин його пропуску.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням зазначених вище обставин, встановлених судом та положень закону, враховуючи, що відповідач не визнає право позивачки на отримання допомоги відповідно до ст.6 ОСОБА_2 України „Про соціальний захист дітей війни та ч.1 ст.28 ОСОБА_2 України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, діюче законодавство з вказаного питання на день розгляду справи в суді не змінювалось, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та, в межах строку позовної давності, слід визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська щодо не проведення нарахування та не виплати щомісячної соціальної допомоги позивачці відповідно до ст.6 ОСОБА_2 України „Про соціальний захист дітей війни з 17.08.2010 року, зобовязати Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська провести перерахунок та здійснити виплати пенсії позивачці з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 ОСОБА_2 України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 17.08.2010 року, з урахуванням виплаченої з 17.08.2010 року надбавки.

Позовну заяву в частині заявлених позовних вимог до 17.08.2010 року слід залишити без розгляду.

Щодо вимог позивачки про зобовязання відповідача нарахувати їй щомісячну соціальну державну допомогу відповідно до ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війнинадалі при нарахуванні пенсії, суд зазначає наступне.

Згідно ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Тобто, правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, а тому право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Таким чином вимоги позивачки щодо зобовязання відповідача нарахувати їй щомісячну соціальну державну допомогу відповідно до ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війнинадалі при нарахуванні пенсії не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.6 ОСОБА_2 України Про соціальний захист дітей війни, ст.28 ОСОБА_2 України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст.ст.8,9,11,99,100,128,160-163,183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська щодо не проведення нарахування та не виплати щомісячної соціальної допомоги ОСОБА_1 відповідно до ст.6 ОСОБА_2 України „Про соціальний захист дітей війни з 17 серпня 2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська провести перерахунок та здійснити виплати пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 ОСОБА_2 України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 17 серпня 2010 року, з урахуванням виплаченої з 17 серпня 2010 року надбавки.

Позовну заяву в частині заявлених позовних вимог до 17 серпня 2010 року залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 30.03.2011 року.

Суддя: ОСОБА_3