Справа № 2а-19554/09/0370
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2012 р. Справа № 17695/10

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії :

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Сапіги В.П., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Саламахи О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2010 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньдатабуд» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про скасування акту, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні місяці 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про наступне.

ТзОВ «Волиньдатабуд» є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом платника ПДВ № 100152035, отриманого 28.11.2008 року. Луцькою ОДПІ 27 серпня 2009 року складено акт за № 510 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Позивач зазначає, що основною причиною для анулювання став факт відсутності ТзОВ «Волиньдатабуд за місцезнаходженям, який не є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Позивач просив суд першої інстанції скасувати Акт про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 28 серпня 2009 року №510, складений Луцькою ОДПІ та зобов'язати Луцьку ОДПІ внести до Реєстру запис про відміну анулювання реєстрації платника на додану вартість.

У запереченні на позов Луцька ОДПІ вказує, зокрема, на те, що відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», - якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін. Відповідно до ч.ч.1,5 п.13 «Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість», реєстрація платником податку на додану вартість здійснюється за заявою особи, яка відповідає вимогам ст.2 Закону.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2010 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано акт Луцької об'єднаної державної податкової інспекції №510 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 27 серпня 2009 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, зокрема, вказав, що Луцька ОДПІ прийняла рішення у вигляді акту №510 від 27 серпня 2009 року про анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньдатабуд» як платника податку на додану вартість з підстав, які не передбачені п.9.8 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість».

Постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку Луцькою об'єднаною державною податковоюінспекцією. Апелянт, зокрема, зазначає, що причиною для анулювання реєстрації платника ПДВ є встановлення проведеними заходами відсутності ТзОВ «Волиньдатабуд» за юридичною адресою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Луцької об'єднаної Державної податкової інспекції слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

На підставі Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» місцезнаходження юридичної особи це адреса органу або ооби, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією 27 серпня 2009 року складено акт № 510 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТзОВ «Волиньдатабуд» через відсутність за фактичним місцем реєстрації та знаходження.

27 серпня 2009 року ДПА України анульовано запис про реєстрацію платника ПДВ ТзОВ «Волиньдатабуд». Тобто, до виключної компетенції ДПА України віднесено питання пов'язане з порядком проведення реєстрації та анулювання платників ПДВ.

Тому, суд першої інстанції правильно визначився з приводу залучення до справи належних відповідачів.

У відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», місцезнаходження юридичної особи - це адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Згідно довідки ГВПМ Луцької ОДПІ №322 від 05.08.2009 року про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків та акту обстеження приміщення місця знаходження ТзОВ «Волиньдатабуд» від 10 серпня 2009 року, ТзОВ «Волиньдатабуд» за юридичною адресою місто Луцьк, вул.Шопена, 22 не знаходиться.

Луцька ОДПІ направляла запрошення на зазначену адресу для розгляду про застосування штрафної санції щодо неподання податкової звітності з ПДВ за грудень 2008 року (лист № 5480/10/ 15-115 від 02.04.2009 року), проте, лист повернувся поштою з відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Тобто, ТзОВ «Волиньдатабуд» внесено неправдиві відомості до установчих документів.

Відповідно до ч.1,5 п.13 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, реєстрація платником податку на додану вартість здійснюється за заявою особи, яка відповідає вимогам ст.2 Закону. Дані реєстраційної заяви мають бути достовірними.Зміни до ЄДРПОУ щодо зміни місцезнаходження ТзОВ «Волиньдатабуд» не вносилися.

Стаття 53 згаданого вище Закону визначає, що особи винні у внесенні до установчих документів або інших документів, які подаються державному реєстратору, завідомо неправдивих відомостей, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів з розумінням ставиться до позиції ОДПІ про те, що ТзОВ «Волиньдатабуд» є підприємством-транзитером, податковим кредитом якого користуються інші суб'єкти господарювання для мінімізації податкового зобов'язання по ПДВ та те, що в ТзОВ «Волиньдатабуд» схема мінімізації податкових зобов'язань полягає у використанні підприємств з ознаками фіктивності та пов»язаних підприємств, які використовуються для формування податкового кредиту та обготівковування коштів.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги її спростовують.

Постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Луцької обєднаної державної податкової інспекції задовольнити, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25 січня 2010 року в справі №2а-19554/09 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий І.О. Яворський

Судді В.П. Сапіга

ОСОБА_1

Повний текст

виготовлено та підписано 22.03.2012 року