Справа № 2а-2624/11
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2011-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2011 р. < Текст >Справа № 58801/11/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Глушка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 19 травня 2011 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання дій неправомірними, проведення перерахунку пенсії та стягнення недоплаченої щомісячної державної пенсії за віком, -

В С Т А Н О В И Л А:

28.03.2010 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила поновити строк звернення до суду, визнати незаконними дії відповідача щодо перерахунку пенсії та зобовязати пенсійний фонд провести перерахунок та виплату пенсії з 2008 року по нормі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати з урахуванням середнього заробітку на одну застраховану особу в цілому по Україні для призначення та перерахунку пенсії, що передує року звернення за перерахунком пенсії в розмірі 1650,43 грн. та стягнути дану різницю в пенсії по теперішній час.

Постановою суду від 28.12.2010 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії відповідача щодо застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2007 рік. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2009 рік, у розмірі 1650,43 грн. з 01.01.2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Окрім того, задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку, що строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року зміни, що внесені до статей 40 та 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» були визнані неконституційними, а рішення щодо відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції не приймались. У звязку з цим перерахунки пенсій проводились відповідно до пп.3 п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції позивач є працюючим пенсіонером. Звернулась до відповідача про проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Позивачу проведено перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2007 рік, а саме 1197,91 грн.

Відповідно до ч 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в редакції до внесення змін Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. № 107-VI) у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 р. № 107-VI статтю 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та викладено в такій редакції: у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 вказані вище зміни були визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зс (середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузях статистики, економіки, праці та соціальної політики і фінансів.

Надаючи оцінку доводам апелянта колегія суддів вважає безпідставним посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», оскільки вказана постанова суперечить нормі ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому, в силу ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Враховуючи, що Закон є актом вищої юридичної сили застосуванню при вирішенні спору підлягають саме норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Щодо посилань скаржника на те, що законодавцем не внесено змін у ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для відновлення дії вказаної норми, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, беручи до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 150 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Отже, при перерахунку пенсії позивачці слід застосовувати норму ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» яка передбачає проведення перерахунку призначеної пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що слід здійснити перерахунок пенсії, оскільки показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески визначається на кожен рік, а пенсія виплачується щомісячно, то таким чином слід застосовувати відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2009 рік.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м. Львова від 19 травня 2011 року у справі № 2624/11 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

ОСОБА_2