Справа № 2-а-958/10
Суддя: Літвіненко Т. Я.
Дата ухвалення: 2015-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-а-958/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2010 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Літвіненко Т.Я. розглянувши в письмовому провадженні в місті Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ОАТ м. Первомайська та Первомайського району УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ОАТ м. Первомайська та Первомайського району УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В позовній заяві позивач вказує, що 09.09.2010р. о 10.30 год. він рухався в м. Первомайську по вул. Кам`яномостівській на автомобілі марки «ВАЗ-2109», держ. номер ВА 6034АР. Перед автобусною зупинкою у його автомобіля раптово заглухнув двигун. Щоб не створювати перешкоди в русі іншим транспортним засобам та запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди, він спрямував автомобіль, який рухався по інерції, ближче до зупинки. Проїхавши трохи далі, що б не заважати автобусам та іншим маршрутним транспортним засобам, зупинився та, відповідно до п. 15.14, 9.9 Правил дорожнього руху України, (далі ПДР України) увімкнув аварійну світлову сигналізацію,

В цей час до нього підійшов відповідач, забрав документи та сказав, що він порушив правила дорожнього руху, оскільки здійснив зупинку на посадочному майданчику для маршрутних транспортних засобів.

Він пояснив відповідачу, що здійснив вимушену зупинку, так як рухатись далі не було змоги через технічну несправність автомобіля. Не зважаючи на пояснення, відповідач склав відносно нього протокол та виніс постанову, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Вважає, що постанова винесена неправомірно та підлягає скасуванню, оскільки правопорушення він не скоював.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання листа. Причини неявки не відомі. Клопотання до суду не надходили.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Отже, враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до протоколу серії ВЕ1 №063883 та постанови ВЕ № 239232 про адміністративне правопорушення від 09.09.2010р., винесених відповідачем, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2109», держ. номер ВА 6034АР, в м. Первомайську вул. Кам`яномостівській здійснив стоянку транспортного засобу на посадковому майданчику для маршрутних транспортних засобів, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, та його було піддано штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 2,3).

Згідно з п. 15.9 е) ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

В позовній заяві позивач не заперечував факт зупинки його автомобіля ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, але вказував що зупинка автомобіля була вимушеною через несправність автомобіля, яка раптово сталась.

Крім того, він зазначив, що відповідно до п. 15.14, 9.9 Правил дорожнього руху України він увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Вважає, що він діяв відповідно до Правил дорожнього руху України, отже правопорушення не вчиняв.

Відповідно до п.15.14 ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9.-9.11 цих Правил, тобто ввімкнути аварійну світлову сигналізацію.

Згідно з п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.2.14 е) ПДР України водій має право відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно вимог ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Таким чином, позивач діяв відповідно до ситуації, що склалась. В іншому випадку його дії могли призвести до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої міг постраждати як він, так й інші особи.

Отже, відповідач в порушення вимоги ст. 280 КУпАП не з`ясував в повному обсязі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідач в судове засідання не зявився та будь-які докази, які б спростували пояснення позивача та підтверджували правомірність складеного протоколу та винесеної постанови, суду не надав.

З протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 2) вбачається, що жодного пристрою, який би зафіксував викладене у протоколі, відповідач не застосовував, свідків не зазначив.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, винесена з порушенням вимог ст. 280 КУпАП та є протиправною, отже підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ст. 247 ч.1 КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 158, 159, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову серії ВЕ № 239232 по справі про адміністративне правопорушення від 09.09.2010р., винесену інспектором ОАТ м. Первомайська та Первомайського району УДАІ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: