Справа № 296/2205/15-а
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/2205/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участю: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з даним адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову адмінкомісії при виконавчому комітеті Житомирської міської ради № 46 від 19 лютого 2015 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративного стягнення в розмірі 510 грн., а також закрити провадження по справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначила, що вона правил благоустрою не порушувала, оскільки з 2010 року постійно здійснювала торгівлю на даному майданчику, який був розміщений на підставі розробленої та погодженої схеми управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища міської ради, а тому вказувала, що адмінкомісією при винесені постанови не було з'ясовано всіх обставин по справі, а тому вважає, що в її діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позові, просила позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала, надала письмові заперечення, в яких зазначила, що рішення виконкому Житомирської міської ради від 19.06.2013 р. №262 на підставі якого раніше надавався дозвіл на торгівлю продукцією сільськогосподарською та власного виробництва, втратив чинність згідно рішення виконкому міської ради від 25.03.2010 р. №209, а тому вказувала, що оскаржувана постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності є правомірною та просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою адміністративної комісії при виконкомі Житомирської міської ради №46 від 19 лютого 2015 року ОСОБА_3 за порушення п.6.13.1; 7.10.1 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку і дотримання тиші у м.Житомирі визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Частиною 1 статті 218 КпАП України встановлено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема статтями 149 152 цього Кодексу.

Таким чином, адміністративна комісія при виконкомі Житомирської міської ради є правомочним органом розгляду справи відносно ОСОБА_3 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею152 КпАП Украни.

Згідно диспозиції статті 152 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається порушення правил благоустрою території міст та інших населених пунктів, а також недотримання правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах, тобто вказана норма закону передбачає кілька правопорушень, а саме: порушення правил благоустрою території міст та інших населених пунктів та недотримання правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення № 46 від 19.02.2015 року, суть правопорушення, вчиненого ОСОБА_3 полягає в тому, що остання 28.01.2015 року о 15 год 30 хв на проспекті ОСОБА_2, 10 поряд з магазином «Диванич» самовільно встановила обєкти торгівлі на підїздну частину дороги 3 бумажні ящики з яблуками, 1 ящик з картоплею, 1 ящик з морквою, 1 ящик з цибулею, 7 пластмасових ящиків та ваги, чим порушила п. 6.13.1 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку і дотримання тиші у м.Житомирі (а.с. 7).

Відповідно до пунктів 6.13.1 та 7.10.1 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку і дотримання тиші у м.Житомирі», затверджених рішенням Житомирської міської ради від 29.03.12 №325, на об'єктах благоустрою забороняється виконувати земляні, будівельні та інші роботи без відповідного дозволу, якщо його отримання передбачено чинним законодавством або рішенням місцевого органу влади (самоврядування); забороняється самовільне встановлення ТС та торгово-посадочних комплексів та іншого обладнання, з якого здійснюється торговельна, рекламна та інша діяльність.

Встановлено, що рішенням виконкому Житомирської міської ради від 25.03.10 р. №209 «Про організацію торгівлі продукцією сільськогосподарською та власного виробництва на майданчиках в м. Житомирі» дозволено торгівлю продукцією сільськогосподарською та власного виробництва за цінами виробника, без справляння збору за розміщення на майданчиках, відповідно до розробленої та погодженої схеми розміщення управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища міської ради (а.с. 35, 49).

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.06.2013 р. №262 вирішено вважати таким, що втратило чинність рішення виконкому міської ради від 25.03.2010 р. №209 «Про організацію торгівлі продукцією сільськогосподарською та власного виробництва на майданчиках в м. Житомирі» (а.с. 33, 50).

Вказане рішення міськвиконкому є чинним та не скасовано в судовому порядку.

Також встановлено, що рішенням виконкому Житомирської міської ради від 18.06.2014 р. №725 «Про впорядкування торгівлі на вулицях, майданах та тротуарах міста» заборонено торгівлю на вулицях, майданах і тротуарах, а також в місцях не передбачених для торгівлі, на території міста. Доручено КП «Інспекції з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради, групі організації служби РМО УДСО при УМВС України в Житомирській області, міському відділу УМВС України в Житомирській області вжити дієвих заходів в межах компетенції, відповідно до повноважень щодо припинення несанкціонованої торгівлі на території міста до 1 серпня 2014 року (а.с. 34, 51, 52).

Таким чином, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану постанову про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за статтею 152 КпАП України адмінкомісія при виконкомі Житомирської міської ради правомірно виходила з того, що ОСОБА_3 самовільно здійснювала торгівлю сількогосподарського призначення у невстановленому для цього місці, в порушення п. 6.13.1 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку і дотримання тиші у м.Житомирі», затверджених рішенням Житомирської міської ради від 29.03.12 №325, тобто без наявності для цього достатніх правових підстав.

Представник позивач в обґрунтування своєї позиції щодо відсутності вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні посилалася на необізнаності позивача про існування рішення виконкому про заборону торгівлі в непередбачених для цього місцях, а саме те, що вказані рішення не були доведені до відома позивача особисто.

З даним твердженням представника позивача суд не погоджується та спростовує його виходячи з того, що рішення виконкому Житомирської міської ради від 19.06.2013 р. №262 та від 18.06.2014 р. №725 про заборону торгівлі в непередбачених для цього місцях: по-перше, стосується невизначеного кола осіб, що виключає можливість їх персонального повідомлення цим особам, а по-друге, зазначені рішення у передбачений законом спосіб були оприлюднені на офіційному веб-сайті Житомирської міської ради (http://zt-rada.gov.ua/), а тому вважається таким, що доведено до відома всіх зацікавлених осіб, яких ці рішення можуть стосуватися.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності, тобто перевірки рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень на предмет дотримання ним при їх прийнятті (вчиненні) встановлених законом обовязкових вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав вважати, що адмінкомісія при виконавчому комітеті Житомирської міської ради протиправно прийняла оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення № 46 від 19 лютого 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП, та як наслідок відсутні підстави для його скасування з наведених підстав і закриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8-11, 70, 71, 86, 87, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Корольовський районний суд м. Житомира,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволення позову ОСОБА_3 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити повністю.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Cуддя К. В. Шалота