Справа № 2а-422/11
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2011-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-422/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 січня 2011 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого Казак С. Ю

при секретарі Бабка Г. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська про поновлення пропущеного строку, визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни є дитиною війни та відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнимає право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачем йому допомога в зазначеному вище розмірі не виплачувалась. З вказаного приводу він звертався до суду та постановою суду було задоволено його позовні вимоги, визнано протиправними дії відповідача та зобовязано останнього провести перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком по 01.03.2010 року. Разом з тим, після 01.03.2010 року відповідач знов почав виплачувати йому надбавку до пенсії в розмірі меншому за 30% мінімальної пенсії за віком. В звязку з цим, просив визнати протиправною недоплату належної йому, як дитині війни, щомісячної соціальної допомоги та зобовязати відповідача провести з 01.03.2010 року перерахунок пенсії та здійснювати виплату в подальшому відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнита положень ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та, посилаючись на викладені в ньому та уточненнях до позову підстави, просив задовольнити останній.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська в судове засідання не зявився. В наданих письмових запереченнях просили розгляд справи проводити без участі представника Управління, позов не визнали у повному обсязі та просили відмовити в задоволенні позову посилаючись на пропуск позивачкою строку для звернення до суду. Також в письмових запереченнях зазначили, що були внесені відповідні зміни до Законів України, якими регулювалися спірні правовідносини та з 01.01.2008 року позивачці нараховується та виплачується надбавка до пенсії у розмірі, визначеному постановою Кабінету міністрів України №530 від 28.05.2008 року. Крім того посилались на неврегульованість законодавства в частині виплат дітям війни, передбачених в ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни

З урахуванням зазначених обставин, суд у відповідності до ст.128 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши доводи, викладені в письмових запереченнях представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні серії АД №127805 (а.с.9).

Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни(в редакції до 28.12.2007 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно п.12 ст.71, ст.111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рікбуло призупинено дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 положення п.12 ст.71, ст.111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рікщодо призупинення дій ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивизнані неконституційними.

Частина друга ст.152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто, за вказаним принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Відповідно до п.3 рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визначено, що положення ст.71 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, норми Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", які визнані неконституційними, втратили чинність з 09.07.2007 року. Відповідно, категоріям осіб які підпадають під поняття "діти війни" згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з цього моменту поновлено право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи соціальної допомоги, які виплачуються замість пенсії, та підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнив редакції Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік, дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Тому відповідач нараховував та виплачував позивачу з 2008 року надбавку в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року, що вбачається з письмових заперечень відповідача.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивідновлено в первісній редакції щодо підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Тому при визначенні розміру надбавки до пенсії дітям війни повинні застосовуватись саме положення ст.6 зазначеного Закону, яки мають вищу юридичну силу відносно постанови Кабінету Міністрів України №530.

А у відповідності до п.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом, Закон України Про соціальний захист дітей війнив редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, відповідач діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів.

Заперечення відповідача стосовно відсутності на законодавчому рівні механізму згідно з яким можливо було визначити величину мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус "дитина війни" судом не приймаються до уваги оскільки зазначене не звільняє суб'єкта владних повноважень в особі Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни, не можуть бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову.

За чинним законодавством, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає не обґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком, не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12.04.2010 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська та визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та не виплати щомісячної соціальної допомоги ОСОБА_1 відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 01.03.2010 року; зобовязано відповідача провести перерахунок та здійснити виплати пенсії ОСОБА_1 за вказаний період з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням виплаченої надбавки.

Як вбачається з відповіді відповідача від 19.10.2010 року, постанова суду від 12.04.2010 року, що була залишена без змін ухвалою апеляційного адміністративного суду від 31.08.2010 року, була виконана та позивачу проведено перерахунок та здійснено виплату пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.03.2010 року, а з 02.03.2010 року підвищення як дитині війни виплачується позивачу знов відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може

прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням зазначених вище обставин, встановлених судом та положень закону, враховуючи, що відповідач не визнає право позивача на отримання допомоги в розмірі, встановленому ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, діюче законодавство з вказаного питання на день розгляду справи в суді не змінювалось суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та, в межах строку позовної давності, слід визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська щодо не проведення нарахування та не виплати щомісячної соціальної допомоги позивачу відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 02.03.2010 року, зобовязати Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська провести перерахунок та здійснювати виплати пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 02.03.2010 року до внесення відповідних змін в діючому законодавстві, з урахуванням виплаченої з 02.03.2010 року надбавки.

В іншій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

Посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності суд вважає безпідставними з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.99 КАС України (в редакції, що діяла на момент подачі позову) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, про порушення свого права позивач фактично дізнався в вересні 2010 року, коли відповідно до постанови суду від 12.04.2010 року та ухвали суду апеляційної інстанції від 31.08.2010 року позивачу було проведено перерахунок пенсії по 01.03.2010 року та після цього, виплата підвищення, як дитині війни, після 02.03.2010 року стала нараховуватись позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року.

З позовом до суду позивач звернувся 13.12.2010 року, тобто в межах встановленого ст.99 КАС України 6-місячного строку для звернення до суду з позовом. Таким чином, суд вважає, що позивачем строк позовної давності пропущено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст.ст.8,9,11,99,128,160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська про поновлення пропущеного строку, визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська щодо не проведення нарахування та не виплати щомісячної соціальної допомоги ОСОБА_1 відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 02 березня 2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська провести перерахунок та здійснювати виплати пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 02 березня 2010 року до внесення відповідних змін в діючому законодавстві, з урахуванням виплаченої з 02 березня 2010 року надбавки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_2