Справа № 2а/1770/322/2012
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2012-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/322/2012

27 лютого 2012 року 14год. 45хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В. В. за участю секретаря судового засідання Маньковського Д.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1, ОСОБА_2;

відповідача: представник ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4 підприємство "Вілона-міжнародні перевезення" Малого приватного підприємства "Вілона"
до Державна податкова інспекція у м.Рівне
про визнання протиправним та скасуваня податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_4 підприємство Вілона-міжнародні перевезення Малого приватного підприємства фірми Вілона , звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в м. Рівне в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17 листопада 2011 року.

20.02.2011 року представником позивача подана заява про зменшення позовних вимог, згідно якої просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівне № від 17 листопада 2011 року в частині збільшення податкового зобов'язання з податку на прибуток на 17558,00 грн.

Позовні вимоги, з врахуванням уточнень, були підтримані представниками позивача в судовому засіданні та обґрунтовані наступними. Так, спірним податковим повідомленням-рішенням позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток в сумі 17558,00 грн. за рахунок висновків про безпідставне включення платником податків до рядка 06.6 декларації за II квартал 2011 року відємного значення обєкта оподаткування на рівні 245566,00 грн. Разом з тим, вказана сума була включена позивачем до складу витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, як відємне значення обєкта оподаткування за I квартал 2011 року, що в повній мірі відповідає вимогам пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України. В свою чергу, визначаючи обєкт оподаткування за I квартал 2011 року позивач діяв у повній відповідності до вимог пункту 6.1. статті 6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, що був чинним до 01.04.2011 року, з урахуванням особливостей, встановлених пунктом 22.4 статті 22 цього Закону. Жодних зауважень до змісту чи форми податкової декларації з податку на прибуток за I квартал 2011 року податковим органом предявлено не було, а тому перенесення платником податків до рядка 06.6 декларації за II квартал 2011 року відємного значення обєкта оподаткування, задекларованого в рядку 08 декларації за I квартал 2011 року (з врахуванням уточнювального розрахунку податкових зобовязань у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за 1 квартал 2011 року) є не лише законним, а й цілком логічним заходом. На переконання позивача, такі дії в повній мірі відповідають вимогам пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, оскільки жодного обмеження у вказаній нормі, у вигляді неврахування платником податків відємного значення обєкта оподаткування, яке увійшло до складу І кварталу 2011 року з 2009 та 2010 років, немає. За наведеного, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що пунктом 1 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України визначено, що розділ III Кодексу "Податок на прибуток підприємств" застосовується під час розрахунків з бюджетом починаючи з доходів і витрат, що отримані і проведені з 01.04.2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом. Пунктом 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України визначено, що пункт 150.1 статті 150 розділу III застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками I кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат II календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками II, II - III кварталів, II- IV кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за I квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення. Відтак, дослівне тлумачення положень вказаного пункту дає підстави вважати, що до складу II кварталу 2011 року включається виключно від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане суб'єктами господарювання за результатами здійсненої господарської діяльності за I квартал 2011 року без врахування від'ємного значення, що увійшло до складу I кварталу 2011 року з 2010 року. З врахуванням цього та Рішення Конституційного Суду України у справі №1-рп/99 від 09.02.1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за яким дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, у зв'язку із набранням 01.04.2011 року чинності розділом III Податкового кодексу України та відсутністю у ньому посилання на врахування у II кварталі 2011 року від'ємного значення об'єкта оподаткування, окрім того, що виник за результатами діяльності у I кварталі 2011 року, від'ємне значення об'єкта оподаткування 2009-2010 років, що увійшло до I кварталу 2011 року, відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, до складу від'ємного значення II кварталу 2011 року не включається. За наведеного, ствердила, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17 листопада 2011 року прийняте ДПІ у м.Рівне правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому підстав для його скасування немає. За наведеного, просила відмовити в позові повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази та всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ДП Вілона-міжнародні перевезення малого приватного підприємства фірми Вілона, подаючи декларацію з податку на прибуток підприємства за І квартал 2011 року, задекларувало (з врахуванням уточнювального розрахунку податкових зобовязань у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за 1 квартал 2011 року) в рядку 04.9 "відємне значення обєкта оподаткування попереднього податкового року" у розмірі 504137,00 грн. Вказана сума була визначена позивачем з врахуванням вимог абзацу першого пункту 22.4 статті 22 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, що був чинним до 01.04.2011 року, та за яким у 2010 році у складі валових витрат платника податку враховується лише 20% суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток, що утворилося станом на 1 січня 2010 року.

Відповідно до абзацу другого пункту 22.4 статті 22 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, що був чинним до 01.04.2011 року, у 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

В свою чергу пунктом 6.1 статті 6 вказаного Закону передбачалось: "якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення".

Вказана декларація була прийнята ДПІ у м. Рівне без жодних зауважень. Представником відповідача в судовому засіданні підтверджено, що вказана декларація заповнена платником податків, зокрема і її рядок 04.9, вірно у повній відповідності до чинного на I квартал 2011 року Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12. 1994 року.

В силу вимог пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994 року, обєкт оподаткування податком на прибуток визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону та на суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

На підставі зазначеної норми, ДП Вілона-міжнародні перевезення малого приватного підприємства фірми Вілона в декларації з податку на прибуток за I квартал 2011 року розрахувало обєкт оподаткування вказаного податкового періоду шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу (рядок 03 декларації) на суму скоригованих валових витрат (рядок 06 декларації, до якої, як зазначалося вище, цілком правомірно увійшло і відємне значення обєкта оподаткування попереднього податкового року) та на суму амортизаційних відрахувань (рядок 07 декларації). Такий розрахунок в повній мірі відповідав Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, що був затверджений наказом Державної податкової адміністрації України № 143 від 29.03. 2003 року і зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08.04.2003 року за №271/7592, який діяв до 11.04. 2011 року, тобто у I кварталі 2011 року. Рядок 08 декларації, що має назву "обєкт оподаткування" передбачав розрахунок за формулою: рядок 03 - рядок 06 - рядок 07 = рядок 08. Відповідно до цього, позивачем цілком законно і обґрунтовано визначено обєкт оподаткування за підсумками I кварталу 2011 року на рівні : 1969464,00грн -2105352,00 грн. - 109678,00 грн. = - 245566,00 грн. Відповідач правомірність формування позивачем від'ємного значення обєкту оподаткування на рівні 245566,00 грн. за підсумками 1 кварталу 2011 року не оспорює.

З 01.01. 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, крім, зокрема, розділу III цього Кодексу "Податок на прибуток підприємств", який набрав чинності з 01.04.2011 року. Відповідно до цього, згідно з пунктом 2 розділу XIX Податкового кодексу України з 01.04.2011 року визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994 року, крім пункту 1.20 статті 1 цього Закону, який діє до 01.01. 2013 року.

В силу вимог підпункту 134.1.1. пункту 134 статті 134 розділу III Податкового кодексу України, об'єкт оподаткування визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

А відповідно до пункту 151.1 статті 151 цього ж розділу, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Таким чином, норма пункту 6.1 статті 6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994 року, що був чинним до 01.04.2011 року і норма пункту 151.1 статті 151 розділу III Податкового кодексу України, що набрала чинності з 01.04.2011 року є тотожними.

Однак з врахуванням того, що розділ III Податкового кодексу України набрав чинності не з початку податкового року, законодавець в підрозділі 4 розділу XX Податкового кодексу України визначив необхідні у звязку з цим перехідні положення. А саме, в пункті 1 вказаного підрозділу прямо визначив, що розділ III цього Кодексу застосовується під час розрахунків з бюджетом починаючи з доходів і витрат, що отримані і проведені з 01.04.2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом. Відповідно до цього у пункті 2 вказаного підрозділу визначив, що з дати набрання чинності розділом III цього Кодексу платники податку на прибуток підприємств складають наростаючим підсумком та подають декларацію з податку на прибуток за такі звітні податкові періоди: II квартал, II і III квартали, і IV квартали 2011 року. Наведене зумовлене тим, що податок на прибуток за загальними правилами обраховується наростаючим підсумком з початку податкового року, а квартал 2011 року під дію Податкового кодексу України не підпадає.

Саме для того, щоб врегулювати порядок розрахунку платниками податку об'єкта оподаткування у тому році, квартал якого випадає з-під регулювання Податкового кодексу України, законодавець в пункті 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України визначив, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: "якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками II, II - III кварталів, II - IV кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення".

Враховуючи ту обставину, що результатом розрахунку об'єкта оподаткування за підсумками I кварталу 2011 року у позивача було від'ємне значення на рівні 245566,00 грн., сума такого від'ємного значення була включена платником податків до складу витрат II кварталу 2011 року. Такі дії позивача в повній мірі відповідають вимогам пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України. Крім цього, таке відображення показників у декларації повністю відповідає вимогам наказу Державної податкової служби України № 114 від 28.02.2011 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.03.2011 року за № 397/19135, яким була затверджена форма Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, чинна на II квартал 2011 року (наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України № 1213 від 28.09.2011 року). Так, відповідно до зазначеної форми, значення рядка 04 "витрати, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування" обраховуються за формулою: рядок 05 + рядок 06 = рядок 04. В свою чергу, до складу рядка 06 входить рядок 06.6, в якому платник податків має право відобразити: "відємне значення обєкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (відємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий) період - відповідно до статті 150 розділу III Податкового кодексу України, або відємне значення обєкта оподаткування за І квартал 2011 року).

У рядку 06.6. декларації з податку на прибуток за II квартал 2011 року позивач відобразив відємне значення на рівні 245566,00 грн., що є відємним значенням обєкта оподаткування за І квартал 2011 року (рядок 08 декларації за І квартал 2011 року, з врахуванням уточнювального розрахунку податкових зобовязань у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за 1 квартал 2011 року), тобто в повній мірі дотримався вимог чинного законодавства.

За даними такої декларації, позивачем задекларовано доходи на рівні 2247051,00 грн., а витрати на рівні 2416280,00 грн., до яких включено і відємне значення 1 кварталу 2011 року на рівні 245566,00 грн., а відтак результат розрахунку об'єкта оподаткування платника податку (рядок 01 - рядок 04 = рядок 07) визначено з відємним значенням:

2247051,00 грн. - 2416280,00 грн. = - 169229,00 грн.

Державною податковою інспекцією у м.Рівне була проведена планова виїзна перевірка ДП Вілона-міжнародні перевезення Малого приватного підприємства фірми Вілона, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2008 року по 30.06.2011 року, по результатам якої був складений акт №1297/23-100/31299567 від 04.11.2011 року. За змістом такого акту, податковий орган вказав, що в порушення пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, платником податків до складу відємного значення другого кварталу 2011 року включена сума відємного значення обєкта оподаткування 2009 року у розмірі 245566,00 грн., у звязку із чим завищено відємне значення об'єкта оподаткування за ІІ квартал 2011 року на 245566,00 грн.

На підставі таких висновків, відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17 листопада 2011 року, яким, збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток в сумі 20186,00 грн. (з яких 17558,00 грн. оспорюються позивачем) ДП Вілона-міжнародні перевезення малого приватного підприємства фірми Вілона.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За встановленими судом обставинами, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17 листопада 2011 року, в частині 17558,00 грн. не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та добросовісності.

Так, в основу вказаного податкового повідомлення-рішення, про що прямо зазначено в його мотивувальній частині, покладено висновки податкового органу про порушення позивачем вимог пункту 1 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України. Разом з тим, наведеними вище та дослідженими судом доказами в повній мірі підтверджено ту обставину, що позивач діяв у повній відповідності до вимог підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України і жодної його норми не порушив.

Фактично висновки ДПІ у м. Рівне зроблені виключно за рахунок хибного тлумачення ним норми пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України. Так і в акті перевірки, результати якого оскаржуються, і в письмових запереченнях відповідача на позов наведена позиція, за змістом якої, дослівне тлумачення положень пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України дає підстави вважати, що: "до складу II кварталу 2011 року включається виключно від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане суб'єктами господарювання за результатами здійсненої господарської діяльності за I квартал 2011 року без врахування від'ємного значення, що увійшло до складу I кварталу 2011 року з 2010 року"; а тлумачення положень абзацу другого пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України дає підстави вважати, що: "розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками II, II - III кварталів, II - IV кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку саме за I квартал 2011 року без врахування будь-яких інших звітних періодів."

Разом з тим, таке розуміння не є текстуальним (буквальним) тлумаченням зазначених норм. Фактично, ні в першому, ні в другому абзаці пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, жодного обмеження, у вигляді неврахування платником податків відємного значення обєкта оподаткування, яке увійшло до складу I кварталу 2011 року з 2009-2010 років, немає. Навпроти, законодавець чітко визначив: "якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками I кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат II кварталу 2011 року". Оскільки відємне значення обєкта оподаткування за 2009-2010 роки приймає участь у розрахунку обєкта оподаткування за I квартал 2011 року у складі валових витрат (через рядок 04.9, який входить до складу рядка 04), то, поза всяким сумнівом, воно має вплив і на показники декларації за II квартал 2011 року, однак вже не як відємне значення обєкта оподаткування за 2009-2010 роки, а як відємне значення обєкта оподаткування за I квартал 2011 року.

Доводи податкового органу про те, що законодавець дозволив платнику податків врахувати при визначенні обєкта оподаткування I кварталу 2011 року відємне значення 2009-2010 років, одночасно зобовязавши його нормою пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, в подальшому виключити таку суму відємного значення 2009-2010 років, зі складу витрат при визначенні обєкта оподаткування II кварталу 2011 року, ґрунтуються на такому тлумаченні норми права, яке безпідставно звужує її зміст і права платника податків.

Фактично таке тлумачення зроблене за рахунок перекручування буквального змісту цієї норми. Так, податковий орган констатує, що від'ємне значення, яке увійшло до складу I кварталу 2011 року з 2009-2010 років, не повинно враховуватись у II кварталі 2011 року, позаяк воно отримане не за результатами здійсненої платником податків у I кварталі 2011 року господарської діяльності. В той же час пункт 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України говорить не про результати господарської діяльності платника податків за I квартал 2011 року, а про результати розрахунку об'єкта оподаткування платника податків за I квартал 2011 року. Підміна одного поняття іншим, повністю змінює введений законодавцем на перехідний етап механізм врахування відємного значення, позаяк валові витрати 2009-2010 років, беруть участь у розрахунку обєкта оподаткування за I квартал 2011 року, і не можуть брати такої участі при підсумку результатів господарської діяльності платника за такий окремо взятий період.

Комітет Верховної Ради України з питань фінансів, банківської діяльності, податкової та митної політики у своєму листі №04-39/10-1160 від 10.11.2011 року також дав розяснення, що застереження, яке міститься в пункті 3 підрозділу 4 Розділу XX Податкового кодексу України, базувалося на тому, що розрахунок I кварталу 2011 року є кінцевим результатом розрахунку об'єкта оподаткування (аналогічно як річний розрахунок) за законом, який втрачав чинність, а тому зазначена норма не містить заборони на врахування у 2011 та 2012 роках збитків, які виникли до 01.01.2011 року, а отже, такі збитки повинні враховуватись у складі витрат поточних податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення від'ємного значення.

Відповідно до пункту 7.3. статті 7 Податкового кодексу України, будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. ДПІ у м. Рівне є органом державної влади, і відповідно, її діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та вимогам Закону України "Про державну податкову службу в Україні" №509-XII від 04.12.1990 року. Здійсненням контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом. Право самостійно збільшувати суму грошового зобов'язання платників податків реалізується з дотриманням вимог Податкового кодексу України, тобто за умови встановлення за результатами перевірок платника податків, фактів заниження суми податкових зобов'язань.

Оскільки наведені в акті перевірки позивача обставини щодо порушення ним вимог підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, рішення суб'єкта владних повноважень, в основу якого покладено ці висновки, є протиправним.

Враховуючи сукупність наведених обставин поряд із правовою специфікою податкових повідомлень-рішень, як актів органів державної податкової служби України, яка полягає у тому, що владний припис таких правових актів індивідуальної дії міститься безпосередньо в самому податковому повідомленні-рішенні, а мотиви його винесення, тобто обставини, яким керувався субєкт владних повноважень, - у відповідному акті перевірки, на підставі якого і приймався такий правовий акт індивідуальної дії, суд прийшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17 листопада 2011 року підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині уточнених позовних вимог, що становить 17558,00 грн.

Судовий збір відповідно до ст. 94 КАС України присуджується позивачу в розмірі 201,86грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівне № від 17 листопада 2011 року в частині збільшення податкового зобов'язання з податку на прибуток на 17558,00 грн.

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 підприємство "Вілона-міжнародні перевезення" Малого приватного підприємства "Вілона" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 201,86грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Щербаков В. В.