Справа № 242/3153/15-а
Суддя: Черков В. Г.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/3153/15-а
Провадження № 2-а/242/378/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3, до Управління пенсійного фонду України в м.Селидове про скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Селидове Донецької області (далі - УПФУ в м.Селидове) про скасування рішення. На обґрунтування вимог вказав, що 07.07.2015 р. ОСОБА_3 звернувся до УПФУ в м.Селидове із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.»а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».09.07.2015 р. відповідачем прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії з посиланням на відсутність пільгового 10-річного стажу роботи за Списком № 1. Вважає дане рішення протиправним та таким, що порушує соціальні гарантії на пенсійне забезпечення, взяті на себе державою. Просила визнати протиправним і скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області від 09.07.2015 р. про відмову ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в призначенні пенсії; зобовязати Управління пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області зарахувати період роботи ОСОБА_3 з 11.09.1995 р. по 01.07.2003 р. на посаді лікаря-рентгенолога у Донецькій виправній колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області до пільгового стажу за Списком № 1; зобовязати Управління пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах з 01.06.2015 р.

Позивач у судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що ОСОБА_3 звернувся до УПФУ в м.Селидове Донецької області із заявою від 07.07.2015 р. № 2706 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.»А» ч.1 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та ч.2 розділу ХУ ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Згідно наданих документів страховий стаж позивача на момент звернення склав 32 роки 00 місяців 26 днів, стаж роботи за Списком № 1 склав 04 роки 02 місяці 29 днів. Наявність такого пільгового стажу обумовлена не зарахуванням періоду роботи з 11.09.1995 р. по 01.07.2003 р. на підприємстві Донецька виправна колонія управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області в якості лікаря-рентгенолога через відсутність відомостей про атестацію робочих місць. Також відсутні відомості в системі персоніфікованого обліку стосовно заробітної плати з 01.04.2000 р. по 30.04.2001 р. та з 01.12.2001 р. по 01.07.2003 р. З урахуванням зазначеного рішенням від 09.07.2015 р. УПФУ в м.Селидове Донецької області було відмовлено ОСОБА_3 в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу, який необхідний для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами п.»А» ч.1 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову та заперечень проти нього, законодавство, що регулює дані правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач 07.07.2015 р. звернувся до УПФУ в м.Селидове із заявою № 2706 про призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності з п.»А» ч.1 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та ч.2 розділу ХУ ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно рішення УПФУ в м.Селидове Донецької області від 09.07.2015 р. на період звернення із заявою страховий стаж позивача склав 32 роки 26 днів. Період роботи з 11.09.1995 р. по 01.07.2003 р. на підприємстві Донецька виправна колонія управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області в якості лікаря-рентгенолога до пільгового стажу не зараховано, так як відсутні відомості про атестацію робочого місця за цей період. Окрім того, в відомостях персоніфікованого обліку за зазначений період відсутні відомості про заробітну плату з 01.04.2000-30.04.2001 р.р., з 0112.2001 р. по 01.07.2003 р. За таких обставин ОСОБА_3 було відмовлено в призначенні пенсії за зниженням пенсійного віку у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років за Списком № 1.

Конституцією України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою (стаття 1), визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21). У ст. 22 Конституції України зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначаючи важливість права на працю як основи життєдіяльності людини, Конституція України закріплює та гарантує основні права громадян (статті 43, 46) і встановлює, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, засади регулювання праці і зайнятості визначаються виключно законами України.

Пунктом 2 розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до п. а статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах…

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637.

Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173, що діяв до 11.03.1994р., потім Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162, що діяв до 16.01.2003р., містить в собі підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копали, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень»: пункт а) усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Професія лікар-рентгенолог входить до Списку № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений наказом Мінпраці та соцполітики України від 18.11.2005р. № 383, передачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що стаж його роботи з 11.09.1995 р. по 01.07.2003 р. на підприємстві Донецька виправна колонія управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області в якості лікаря-рентгенолога за відповідний спірний період, підтверджено записами в трудовій книжці БТ-І № 7638360, виданої на імя ОСОБА_3 01.07.1986 р., що містять достатні відомості про роботу позивача, а також довідкою № 202 від 06.07.2014 р. (а.с.11-15, 20).

Тобто, під час призначення пенсії позивачу відповідачем безпідставно не враховано записи його трудової книжки за відповідний період та довідка, які уточнюють особливий характер роботи позивача за весь період роботи у спеціалізованих підприємствах без жодного виключення. Отже, відповідачем неправомірно не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 роботу позивача в шкідливих умовах з 11.09.1995 р. по 01.07.2003 р. на підприємстві Донецька виправна колонія управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області в якості лікаря-рентгенолога.

Статтею 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що спірний період роботи позивача на підземних роботах повний робочий день не підтверджено відповідними документами, оскільки таке спростовуються матеріалами справи, якими є вищенаведені документи.

Суд знаходить також обґрунтованими доводи позивача про те, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу за Списком № 1 період його з 11.09.1995 р. по 01.07.2003 р. на підприємстві Донецька виправна колонія управління державної пенітенціарної служби України в Донецькій області в якості лікаря-рентгенолога, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоровя працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Вищим адміністративним судом України в листі від 14.08.2008 № 1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку)»розяснено, що законодавцем покладено обовязок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Статтею 13 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 21, 22, 43, 46 Конституції України, ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 99, 100, 102, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3, до Управління пенсійного фонду України в м.Селидове про скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області від 09.07.2015 р. про відмову ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в призначенні пенсії.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області зарахувати період роботи ОСОБА_3 з 11.09.1995 р. по 01.07.2003 р. на посаді лікаря-рентгенолога у Донецькій виправній колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Донецькій області до пільгового стажу за Списком № 1.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах з 01.06.2015 р.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя