Справа № 2-а-2052/11
Суддя: Куц В. І.
Дата ухвалення: 2011-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2052/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2011 року Сумський районний суд Сумської області

під головуванням судді Куца В.І.,

при секретарі Колесник Ю.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1.

та представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Сумському районі про визнання протиправною відмову відповідача в призначенні пенсії, зобовязання до визнання особою, яка має право на призначення пенсії за вислугу років, та до призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоровя відповідно до п еч.1 ст.. 55 Закону України Про пенсійне забезпеченняз 8 лютого 2011 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Сумському районі про визнання протиправною відмову відповідача в призначенні пенсії, зобовязання до визнання особою, яка має право на призначення пенсії за вислугу років, та до призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоровя відповідно до п еч.1 ст.. 55 Закону України Про пенсійне забезпеченняз 8 лютого 2011 року з тих підстав, що в 1983 році вона закінчила Сумське медичне училище та здобула спеціальність медичної сестри.

З 10 червня 1985 року вона працювала на посаді лаборанта та фармацевта, а з 25 січня 1993 року на посаді фармацевта та лаборанта медичної частини у Сумському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань у Сумській області.

З 1 серпня 1995 року по теперішній час вона працює на посаді фармацевта медичної частини у даній установі і має стаж роботи в галузі охорони здоровя на посаді медичного працівника понад 25 років.

8 лютого 2011 року вона звернулася до відповідача з вимогою призначити їй пенсію за вислугу років і в листі від 14 березня 2011 року він їй в цьому відмовив з посиланням на те, що вона не має права на призначення їй даної пенсії.

Відповідно до п. е) ч.1 ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення - право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у пояроку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Місцем її роботи є медична частина у Сумському слідчому ізоляторі, яка є акредитованим закладом охорони здоровя.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років - місце її роботи віднесено до одної категорії лікарняних закладів, а її посада фармацевта до другої категорії, в звязку з чим відповідач їй відмовив у призначенні пенсії за вислугу років. Однак відповідач не взяв до уваги те, що до закладів охорони здоровя відноситься посада середнього медичного персоналу незалежно від її найменування.

Згідно наказу МОЗ України від 25 грудня 1992 року № 195 "Про затвердження Переліку вищих і середніх спеціальних навчальних закладів, підготовка і отримання звання в яких дають право займатися медичною та фармацевтичною діяльністюдо середнього медичного персоналу визначена і посада фармацевта.

Вважала, що відповідач необґрунтовано відмовив їй в призначені пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоровя та прийняв дане рішення фактично без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, в тому числі без врахування завдання та обовязків фармацевта.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в Сумському районі позов не визнав повністю за його необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно відмовити в задоволенні позову за його необґрунтованістю.

В 1983 році ОСОБА_1 закінчила Сумське медичне училище та здобула спеціальність медичної сестри.

З 10 червня 1985 року вона працювала на посаді лаборанта та фармацевта у Сумському слідчому ізоляторі № 25, з 25 січня 1993 року на посаді фармацевта та лаборанта в даній установі, з 1 серпня 1995 року по теперішній час - на посаді фармацевта медичної частини у Сумському слідчому ізоляторі № 25, що підтверджується копією її трудової книжки / ар.с. 8-11/.

8 лютого 2011 року вона звернулася до відповідача з вимогою призначити їй пенсію за вислугу років і у відповіді від 14 березня 2011 року управління Пенсійного фонду України в Сумському районі відмовило позивачці у призначенні пенсії за вислугу років у звязку з відсутністю в неї права на її призначення /ар.с. 6-7/.

Згідно п. е) ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпеченняправо на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоровя при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 право на пенсію за вислугу років мають провізори, фармацевти / незалежно від найменування посад/ лаборанти, які працювали у аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях.

ОСОБА_3 не передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають фармацевти, які працювали у закладах і установах , зазначених у ч. 1 р.2 /охорони здоровя/ даного Переліку.

Згідно додатку 1 Номенклатура молодших спеціалістів з медичного освітоюдо п.1.6 Положення про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою, затвердженого наказом МОЗ України від 23 листопада 2007 року № 742 Про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітоюв номенклатурі спеціальностей молодших спеціалістів з медичною освітою не вказана спеціальність Фармацевтика/фармацевт/. Спеціальність фармацевт відсутня і у номенклатурі спеціальностей середніх медичних працівників, затвердженої наказом МОЗ України від 23 жовтня 1991 року № 146 Про атестацію середніх медичних працівників, який діяв до прийняття наказу МОЗ України від 23 листопада 2007 року № 742.

Таким чином посада фармацевта не відноситься до середнього медичного персоналу.

З 10 червня 1985 року по 31 липня 1995 року позивачка працювала на посаді фармацевта та лаборанта безпосередньо в установі УС 319-200, яка була перейменована в Сумський слідчий ізолятор № 25, що не відноситься до закладів охорони здоровя.

З 1 серпня 1995 року вона працює на посаді фармацевта медичної частини Сумського слідчого ізолятора № 25, але стаж роботи в ньому не дає права на призначення їй відповідної пенсії.

Таким чином у позивачки відсутнє право на зарахування вказаних періодів її роботи до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, і у неї немає права на призначення пенсії за вислугу років, тому їй необхідно відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі за його необґрунтованістю.

Керуючись ст. 10,11,158-163 КАС України, 55 ч.1 п е) Закону України Про пенсійне забезпечення, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до управління Пенсійного фонду України в Сумському районі про визнання протиправною відмову відповідача в призначенні пенсії, зобовязання до визнання особою, яка має право на призначення пенсії за вислугу років, та до призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоровя відповідно до п еч.1 ст.. 55 Закону України Про пенсійне забезпеченняз 8 лютого 2011 року за його необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський районний суд протягом 10-и днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя