Справа № 2а-4200/09/2270
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2011 р. Справа № 34610/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.05.2009р. в адміністративній справі за позовом Військового прокурора Хмельницького гарнізону в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

09.04.2009р. Військовий прокурор Хмельницького гарнізону звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 до суду з позовом, в якому просив визнати дії командування Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови виплати грошової компенсації за неотримане речове майно молодшому сержанту запасу ОСОБА_1 незаконними; зобов`язати відповідача виплатити на користь позивача грошову компенсацію за належне до видачі речове майно на загальну суму 4201 грн. 19 коп. (а.с.2-3).

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.05.2009р. заявлений позов задоволено; стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача грошову компенсацію за неодержане речове майно в розмірі 4201 грн. 19 коп., а також судовий збір в сумі 42 грн. 01 коп. (а.с.16).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржила відповідач Військова частина НОМЕР_1 , яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити (а.с.18-19).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Законом України «Про деякі заходи економії бюджетних коштів» призупинено дію ч.2 ст.19 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями грошової компенсації замість речового майна.
При цьому судом не враховано того, що положеннями Законів України про Державний бюджет України на 2001-2009 роки витрати на видачу грошової компенсації замість речового майна не передбачені, тому Міністерством оборони України з державного бюджету кошти на вказані цілі не виділяються.
Таким чином, зазначеній категорії військовослужбовців, починаючи з 11.03.2000р., законних підстав для нарахування та здійснення грошової компенсації замість речового майна не має.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є:
1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права;
2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , як військовослужбовець у запасі, має право на отримання грошової компенсації взамін належного йому під час військової служби речового майна, а тому останню слід стягнути з відповідача.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, частково відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Так, судом встановлено, що позивач проходив військову службу на посаді командира відділення ФПЗ Військової частини НОМЕР_2 та був звільнений у відставку в званні молодшого сержанта 18.10.2007р. наказом командира військової частини № 111 від 18.10.2007р. з виключенням із списків особового складу та направленням для зарахування на військовий облік до Старокостянтинівсько-Красилівського ОРВК Хмельницької обл. (а.с.5).
Згідно представлених довідок Військова частина НОМЕР_2 перебувала на речовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 (а.с.7, 9).

На підставі п.27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затв. постановою КМ України № 1444 від 28.10.2004р., позивач вправі отримати грошову компенсацію взамін належного йому під час військової служби речового майна за цінами на день підписання наказу про його звільнення.
Сума такої компенсації згідно довідки відповідача становить 4201 грн. 19 коп., остання не виплачена в зв`язку з відсутністю фінансування (а.с.6).

Покликання апелянта на Закон України від 17.02.2000р. «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів», яким призупинено дію ст.9 Закону України від 20.12.1991р. «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, в частині виплати військовослужбовцям грошової компенсації замість речового майна, а також на п.59 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якою зупинена дія п.2 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до уваги не приймаються, оскільки норми зазначених законів поширюються на військовослужбовців, які перебувають на дійсній військовій службі у Збройних Силах України та не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, у яких ОСОБА_1 виступає як військовослужбовець, звільнений з військової служби у відставку.

Таким чином, заявлений позов є обґрунтованим та підставним, а тому підлягає до задоволення.

Разом з тим, задовольняючи заявлений позов, суд фактично вийшов за межі позовних вимог та прийняв рішення про стягнення спірної компенсації з відповідача, хоча заявлені прокурором вимоги стосувалися визнання дій відповідача щодо відмови виплати грошової компенсації протиправними та зобов`язання виплатити останню; при цьому суд згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України не вмотивував вихід за межі позовних вимог, чим допустив порушення норм процесуального права, що не призвело до неправильного вирішення справи.
Окрім цього, судом помилково вирішено питання про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 судового збору в розмірі 42 грн. 01 коп.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення; а саме слід визнати дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно ОСОБА_1 протиправними; зобов`язати відповідача виплатити на користь позивача грошову компенсацію за належне до видачі речове майно в загальному розмірі 4201 (чотири тисячі двісті один) грн. 19 коп.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір, однак із помилковим застосуванням норм процесуального права, через що оскаржувану постанову слід змінити.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.2 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.201, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволити частково.
Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.05.2009р. змінити.
Позов Військового прокурора Хмельницького гарнізону в інтересах ОСОБА_1 задоволити.
Визнати дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно ОСОБА_1 протиправними.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне до видачі речове майно в загальному розмірі 4201 (чотири тисячі двісті один) грн. 19 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель
Судді: А.М.Ліщинський
С.П.Нос