Справа № 2-а-2/2010
Суддя: Акостакіоає О. Т.
Дата ухвалення: 2010-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2/2010
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2010 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого-судді: Акостакіоає О.Т

при секретарі: Якобан І.В.

з участю позивачів: ОСОБА_1. ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 та за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду України в Герцаївському районі про перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги як дитини війни, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_2. звернулись до суду із позовними заявами до управління пенсійного фонду України в Герцаївському районі про бездіяльність у перерахунку щомісячної державної соціальної допомоги як дитини війни згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Посилаються на те, що вони є дітьми війни відповідно до ст.ст. 1,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 01.01.2006 року їм повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Такі нарахування не здійснювались з 2006 по 2008 рік. Також всупереч вимогам ст. 22 Конституції України, яким передбачено, що при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, відповідно до п.17 ст.ст.77. 110 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року та п.1 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року дію ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" було зупинено на 2006 - 2007 роки, п.41 розділу II Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік" від

28.12.2007року положення ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на одержання соціальної допомоги дітям війни було обмежено.

Відповідно до положення ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. Відповідно до ст.1 Бюджетного кодексу України, яким затверджено повноваження органам державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду. Згідно рішень Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, були визнані такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними окремі положення Законів України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" та „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", якими була зупинена дія положень ст. 6 Закону, на підставі якої кожному позивачам повинно бути нараховане та виплачено щомісячну соціальну допомогу.

Просять суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України м. Герца Чернівецької області нарахувати та виплатити недоплачену їм як дітям війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки.

В судовому засіданні позивачки ОСОБА_1. та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному об'ємі, посилались на обставини викладені в позові. Крім того просять: поновити пропущений ними строк позовної давності, оскільки незаконні дії та бездіяльність відповідача носили постійний, продовжуваний характер і про порушення права позивачам стало відомо в кінці 2008 року, після рішення Конституційного суду України про незаконність та неконституційність нормативних актів вищих органів державної влади.

Просять визнати незаконними дії та бездіяльність відповідача по невиплаті позивачам підвищення до пенсії за віком; зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії за віком за період з 01.01.2006 року по

31.12.2008року у розмірі, встановленому Законом.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вважає їх безпідставними та подав письмові заперечення, посилається на те, що позивачі пропустили річний строк передбачений ст. 99 КАС України для звернення до суду за період з 2006-2007 роки. Крім того, в зазначений період законодавством не було визначено механізм реалізації положень ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Також відповідно до пункту 41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була викладена в такій редакції: «дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсі , виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) з

01.01.2008року підвищення дітям війни складає 47.00 грн. (470 х 10 % = 47.00). а

01.04.2008року - 48.10 грн. зазначене підвищення виплачується дітям війни з січня 2008 року, в тому числі і позивачам. Саме такі видатки на підвищення пенсії «дітям війни» було закладено в Державний бюджет України на 2008 рік. Тому позов позивачів вважає необгрунтований та просить у його задоволенні відмовити.

У зв'язку з тим. що положення пункту 41 розділу 2 вищевказаного Закову втратили чинність, як такі, що є неконституційними, на підставі Рішенні Конституційного суду України № 10 - рп/2008 року від 22.05.2008 року, обчислення та виплата вищезазначеного підвищення до пенсії дітям війни (крім тих на поширюється дія Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та ..Про жертви нацистських переслідувань") виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року в наступних розмірах: з 22 травня - 48.10 грн.; з 1 липня 48.20 грн. та з 1 жовтня - 49,80 грн.. а розрахунок суми невиплаченої державної допомоги позивачів є неправомірними.

Посилання позивачів на частину 1 статті 28 Закону України -Ц^ загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при визначенні про підвищення до пенсії за віком є безпідставним, оскільки частиною 3 даної статті визначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів призначених згідно з цим Законом. Вважає, що позивачами пропущено строк позовної давності для звернення до суду в період 2006-2007 роки без поважних причин, за

рік підвищення до пенсії виплачено органами Пенсійного фонду України відповідно до норм чинного законодавства. Позовні вимоги позивачів вважає необгрунтованими, просить відмовити в позові за безпідставністю.

Суд заслухавши пояснення сторін вивчивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивачки, відповідно до ст. 1 Закону України ,.Про соціальний захист дітей війни" є дітьми війни. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення „Про Пенсійний фонд України" та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення і перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів, по даній справі Управлінням Пенсійного фонду України в Герцаївському районі Чернівецької області, який являється відповідачем.

Також відповідно до положення ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" (в редакції Закону від 18.11.2004 року №2195-1 У, який набрав чинності з

01.01.2006року) дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком..

Відповідно до положення ст. 28 частини 1 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-1У мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно ст. 65 ч. 1 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року №3235-1У прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2006 рік затверджений у наступному розмірі: з 01.01.2006 року - 350 гри.; з 01.04.2006 року - 359 грн.; з 01.10.2006 року - 366 грн.

Судом встановлено, що дію ст. 6 Закону зупинено на 2006 рік Законом України від 20.12.2005 року №3235-ІУ та відновлено у зв'язку з виключенням пункту 17 ст. 77 Закону України від 20.12.2005 року № 3235-ІУ згідно із Законом України від

19.01.2006року № 3367-ІУ, який набрав чинності з 02.04.2006 року. Станом на 2007 рік дію ст. 6 Закону зупинено з урахуванням статті 111 Закону України від 19.12.2006 року № 489-У згідно із Законом України від 19.12.2006 року № 489-У. Згідно вимог ст. 111 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону виплачується особам, які є інвалідами (крім тих. на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни, в іншій частині положення статті 6 Закону - залишено без змін. Відповідно до вимог ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-XII учасникам війни, не нагородженим орденами та медалями колишнього СРСР. пенсія підвищується на 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст. 62 частини 1 Закону України „Про Державний бюджет України на

2007рік" від 19.12. 2006 року №489-У прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2007 рік затверджений у наступному розмірі: з 01.01.2007

року - 380 грн.; з 01.04.2006 року - 406 грн.; з 01.10.2006 року - 411 грн.

Відповідно до ст. 62 ч. З вказаного Закону для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2007 року та з 01.10.2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом 5 ч. 1 цієї статті, збільшений на 1 %.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007року № 6-рп/2007 року зупинення дії статті 6 Закону визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Законом України від 28.12.2007 року № 107-У1 (пункт

2статті 41) в ст. 6 Закону було внесено зміни, якими змінено розмір підвищення та встановлено, що дане підвищення виплачується у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни і становить 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до вимог ст. 58 Закону України від 28.12.2007 року № 107-

УІ прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить: з

01.01.2008року - 470 гри.; з 01.04.2008 року - 481 грн.; з 01.07.2008 року - 482 грн.; з

01.10.2008року - 498 грн.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008року№10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 2 статті 41 Закону України „Про Державний бюджет України на

2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Герцаївському районі Чернівецької області в період 2006 - 2007 року нарахувань і виплат підвищення до пенсій позивачам - дітям війни, не здійснювалось. У 2008 ропі в період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року позивачам, які є дітьми війни, нараховано та виплачено підвищення у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. У період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року нараховано та виплачено підвищення до пенсії на підставі Постанови Кабінет Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 „Деякі питання соціального захисту окремих громадян" у розмірах: з 22.05.2008 року - 48.10 грн., з 01.07.2008 року -48.20 грн. та з 01.10.2008 року - 49.80 грн.

Дані обставини досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене суд вважає, що звернення позивачів до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів є правомірним.

Відповідно до положень ст. 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені,, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до положень ст. З ч. 2 Закону України „Про соціальний захист діт війни" державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть б/ обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ч. 2 статті 152 Конституції України визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішень про їх неконституційність. Рішення Конституційного Суду № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року зворотної дії в часі не мають і на період до

09.07.2007року не поширюється. Аналогічних рішень в 2006 році Конституційним Судом України не приймалось, згідно вищевказаних Законів та рішень Конституційного Суду України задоволенню підлягають вимоги позивачів за період з

09.07.2007року по 31.12.2007 року, а також з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача дані в судовому

засіданні та викладені в запереченнях на позови, оскільки посилання на відсутність механізму реалізації норм Закону щодо нарахування та виплати встановленого підвищення до пенсії в 2006-2007 року не є підставою для відмови в його нарахуванні та виплаті, а посилання представника позивача на правомірність його дій. щодо виплат в 2008 року суперечать рішенню Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивачів, які не є інвалідами та учасником війни та незаконності дій відповідача, щодо не нарахування та невиплати позивачам підвищення до пенсій за періоди: з 02.04.2006 року по 31.12.2006 року; з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

В судовому засіданні встановлено, що позовні заяви подані на адресу суду 29 листопада 2009 року.

Згідно ст. 100 ч. 1 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Представник відповідача наполягає на застосуванні позовної давності.

Судом встановлено, що позивачі є особами похилого віку, будучи недостатньо юридично грамотними, вважали, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень проводиться нарахування та виплата їм підвищення до пенсії у відповідності до Закону. Враховуючи дані обставини, а також те, що згідно Закон України „Про соціальний захист дітей війни" та Закони про Державні бюджети України на 2006-

2008роки суперечать один одному, а позивачі не є суб'єктами звернення до Конституційного Суду України щодо їх конституційності. суд вважає, що позивачами пропущено строк позовної давності передбачений ст. 99 ч. 2 КАС України, звертання до суду з адміністративним позовом з поважних причин.

Згідно ст. 100 ч. 2 КАС України якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до ст. 102 ч.І КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доцільність поновлення позивачам строку звертання до суду з даними позовами. Згідно вимог частини 1 статті 94 КАС України, понесені позивачами судові витрати слід стягнути з Державного бюджету України

Керуючись ст.ст. 6 п.1, 13 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 1,3, 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-1У, ст.28 ч. 1 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-1 У, ст. 65 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року № 3235-1У, ст.ст. 71, Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року № 489-У, ст.ст.62, 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року № 107-УІ та керуючись ст.ст. 7-11, 71 ч. З, 94. 99, 100, 102, 160-163 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - задовольнити частково .

Дії та бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Герцаївському районі Чернівецької області про нарахуванню та перерахунку позивачам щомісячної державної соціальної допомоги як дитини війни визнати неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Герцаївському районі Чернівецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_5 та ОСОБА_2, у відповідності до вимог ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року, підвищення до пенсії за віком у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком визначеної ст. 28 ч. 1 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за періоди з

02.04.2006року по 31.12.2006 року та з 09і07.2007 року по 31.12.2007 року, а також донарахувати та виплатити зазначене підвищення за період з 22.05.2008 року по

31.12.2008року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивачок ОСОБА_5 та ОСОБА_2 судові витрати, кожній, в розмірі по 8 грн. 50 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строк. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набира* законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівсько: : апеляційного адміністративного суду, через Герцаївський районний суд Чернівецькая області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарга,

з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя