Справа № 2а-2368/09/0770
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2011 р. Справа № 58411/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.06.2009р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 митниці до Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській обл. про скасування постанов державного виконавця про накладення штрафів, -

В С Т А Н О В И Л А:

16.04.2009р. позивач ОСОБА_1 митниця звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській обл. від 08.04.2009р. про накладення штрафу в розмірі 340 грн. за невиконання виконавчого листа № 2а-1353/2008, що зобовязує боржника вчинити певні дії (а.с.3-7).

Також 30.04.2009р. позивач ОСОБА_1 митниця звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській обл. від 21.04.2009р. про накладення штрафу в розмірі 680 грн. за невиконання виконавчого листа № 2а-1353/2008, що зобовязує боржника вчинити певні дії.

Згідно ухвали суду від 07.05.2009р. вищевказані позови обєднані в одне провадження для спільного розгляду і вирішення (а.с.30).

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.06.2009р. у задоволенні заявлених позовів відмовлено (а.с.48-51).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржила позивач ОСОБА_1 митниця, яка покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким заявлені позови задоволити (а.с.57-61).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що невиконання рішення суду щодо поновлення ОСОБА_2 відбувалося з незалежних від позивача причин, про що повідомлявся орган державної виконавчої служби. Також відповідно до вимог чинного трудового законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу виплачується лише працівнику, якого фактично поновлено на роботі та допущено до виконання попередніх обовязків. Оскільки ОСОБА_2 не був поновлений на роботі Державною митною службою України, він не був штатним працівником митниці, тому підстави для виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі рішення суду у відповідача були відсутні.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.09.2008р., залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2009р., поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Астей» ОСОБА_1 митниці, при цьому рішення суду в частині поновлення на роботі та виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми виплати за один місяць допущено до негайного виконання (а.с.11-17).

На підставі наведеного судом було видано два виконавчих листа, один з яких стосувався зобовязання відповідача виплати ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу, а також негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми виплати за один місяць (а.с.20, 21).

02.10.2008р. відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2а-1353/2008 (а.с.22).

08.04.2009р. та 21.04.2009р. відповідачем прийняті оскаржувані постанови про накладення штрафу в розмірі відповідно 340 грн. та 680 грн. за невиконання судового рішення (а.с.8-9).

Матеріалами справи також стверджується звернення органу державного виконавчої служби до позивача з відповідними запитами щодо виконання рішення суду, на які останній надавав відповіді про неможливість виконання виданого виконавчого листа через відсутність поновлення ОСОБА_2 на службі в митних органах (а.с.23, 24).

Матеріалами справи стверджується, що підставою для винесення відповідачем постанов про накладення штрафу слугувало невиконання позивачем судового рішення в частині, яка була допущена до негайного виконання.

При цьому покликання апелянта на те, що невиконання рішення суду мало місце з обєктивних причин, оскільки ОСОБА_2 не був поновлений Державною митною службою України на посаді інспектора митниці, що перешкоджало ОСОБА_1 митниці виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу за один місяць, колегія суддів відхиляє, оскільки чинне законодавством не містить таких обмежень щодо виплати за рішенням суду середнього заробітку за час вимушеного прогулу як обовязкове поновлення працівника на роботі.

Також резолютивна частина постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.09.2008р. не містить вказівки про виплату спірних сум лише з моменту видання наказу про поновлення ОСОБА_2 на публічній службі.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що відповідач, приймаючи оскаржувані постанови про накладення штрафів, діяв в межах наданих повноважень, та у порядку, визначеному чинним законодавством, а тому підстави для визнання його дій неправомірними та скасування постанов про накладення штрафів є відсутніми.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає заявлені позови безпідставними та необгрунтованими, а тому такі задоволенню не підлягають з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.06.2009р. у адміністративній справі № 2а-2368/09/0770 залишити без задоволення, а згадану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_3