Справа № 2а-76/10
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2011 р. Справа № 28190/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Ліщинського А.М. та Носа С.П.,

при секретарі судового засідання Романишин О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на ухвалу Турківського районного суду Львівської обл. від 26.04.2010р. про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Турківської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 26.04.2010р. закрито в порядку п.1 ч.1 ст.157 КАС України провадження у адміністративній справі за позовом Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи /СПД/ ОСОБА_1 до Турківської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, у звязку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (а.с.23).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач СПД ОСОБА_1, який у апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати і направити справу на розгляд до суду першої інстанції, покликаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного закриття провадження у адміністративній справі (а.с.29-31).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом при винесенні оскаржуваної ухвали не враховані положення рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2010 від 01.04.2010р. у справі № 1-6/2010; з системного аналізу чинного законодавства слідує, що розглядуваний спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є субєктом підприємницької діяльності-фізичною особою; даний спір виник між сторонами з приводу продажу земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності, а тому відповідно до ст.ст.1, 12 ГПК України розгляд даної справи належить до компетенції господарських судів і не може здійснюватися районним судом загальної юрисдикції (а.с.23).

Між тим, вказаний висновок суду першої інстанції слід вважати хибним і неправильним, виходячи з наступного.

Із змісту заявленого позову убачається, що позивач СПД ОСОБА_1 просить визнати рішення Турківської міської ради № 2250 від 28.09.2009р. недійсним, зобовязати відповідача прийняти рішення відповідно до Земельного кодексу України про продаж земельної ділянки за ціною, яка затверджена висновком експертної грошової оцінки від 13.04.2009р. в сумі 5490 грн. (а.с.4-5).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в порушення вимог п.8 ст.128 Земельного кодексу України органом місцевого самоврядування не прийнято до уваги експертну грошову оцінку, яка проведена в установленому порядку і погоджена з Головним управлінням Держкомзему в Львівській обл.; ціна продажу ділянки визначена відповідачем в рішенні № 2250 від 28.09.2009р., яка значно перевищує вищевказану експертну грошову оцінку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку із частиною 1 тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Аналіз заявленого позову свідчить, що позивач фактично оскаржує рішення органу місцевого самоврядування в сфері земельних відносин про продаж земельної ділянки для обслуговування магазину в частині затвердження ціни продажу ділянки та просить зобовязати відповідача прийняти рішення про відчуження земельної ділянки за вартістю землі, яка визначена згідно експертної грошової оцінки, покликаючись на порушення відповідачем вимог ч.8 ст.128 Земельного кодексу України.

Таким чином, предметом розглядуваного спору є оскарження рішення органу місцевого самоврядування, яке прийнято, як вважає позивач, з порушенням вимог закону, та спонукання до вчинення певних дій.

Із матеріалів справи не вбачається зв'язок вказаних вимог із наявністю спору про право власності або користування земельною ділянкою, оскільки спір торкається правомірності прийнятого рішення та зобовязання органу місцевого самоврядування вчинити певні дії, при цьому останній у розглядуваних відносинах виступає субєктом владних повноважень.

В обґрунтування наведеного додатково колегія суддів враховує й те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2010 від 01.04.2010р. у справі № 1-6/2010 положення пунктів «а», «б», «в», «г» ст.12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення п.1 ч.1 ст.17 КАС України (в редакції, чинній на момент винесення цього рішення) стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Оскільки по справі фактично оскаржується рішення органу місцевого самоврядування, який у спірних відносинах виступає як субєкт владних повноважень, із змісту заявленого позову та характеру спірних правовідносин не вбачаються ознаки спору про право, тому розглядуваний спір належить вирішувати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про закриття провадження в адміністративній справі, а відтак вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на продовження розгляду в іншому складі суду.

Керуючись ст.28, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.3 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.204, п.6 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 211, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Турківського районного суду Львівської обл. від 26.04.2010р. про закриття провадження в адміністративній справі № 2а-76/10/1325 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції на продовження розгляду справи в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: А.М.Ліщинський

ОСОБА_2