Справа № 815/5515/14
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5515/14
У Х В А Л А

29 вересня 2014 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко О.А., розглянувши адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про визнання недійсним акту перевірки, скасування постанови та припису, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області , в якому позивач просив суд:

- скасувати Постанову № 152 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.04.2014 р.;

- скасувати Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.04.2014 р.,

- визнати недійсним акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.04.2014 року.

Частиною 1 статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанову центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Як вбачається з матеріалів, доданих до адміністративного позову, оскаржувану постанову № 152 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності прийнято відповідачем 29.04.2014 р.

Згідно положень ст. 99 КАС України, початок перебігу строку визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася або повинна була дізнатись про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Як встановлено судом згідно бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» позивачу було відомо про прийняття оскаржуваної постанови ще станом на 15.05.2014 року. Адже він звертався з аналогічним позовом до Одеського окружного адміністративного суду, в якому проси скасувати дану постанову, однак ухвалою суду від 16.09.2014 року по справі № 815/2902/14 адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про визнання недійсним акту перевірки, скасування постанови та припису - залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача.

Тобто, з наведеного вбачається, що позивачу було відомо про прийняття оскаржуваної постанови вже станом на травень 2014 року, коли ОСОБА_1 звертався до суду з вимогою щодо скасування постанови № 152, однак звернувся до суду з даним позовом лише 26.09.2014 року, тобто з пропущенням строку, передбаченого Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Разом з цим, Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено можливості переривання строків звернення з позовом до адміністративного суду.

Відповідно до вимог ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (рішення від 22.10.1996р., 27.02.1980р.).

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що жодних належних та допустимих доказів щодо причин пропуску строку вчасного звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, позивач не вказує і не надає, та відповідно судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність об'єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк, а отже судом не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Отже, враховуючи те, що позивачем пропущений строк звернення до суду та будь-яких ґрунтовних обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даними позовними вимогами позивачем не надано та не наведено, що унеможливлює визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даними позовними вимогами та про наявність підстав для залишення позовної заяви в частині щодо скасування Постанову № 152 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.04.2014 року без розгляду у відповідності до вимог ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, суд вважає необхідним роз'яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Відносно позовних вимог позивача щодо визнання недійсним акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.04.2014 року суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

Згідно п. 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Відповідно до п.16, п.17 вказаного Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Вказана норма Порядку під актом розуміє службовий документ, який стверджує факт здійснення контролю і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Таким чином, акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, який би породжував певні правові наслідки, був спрямований на регулювання тих чи інших відносин і мав обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, та, відповідно, міг бути предметом розгляду господарськими судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі зазначеного, керуючись приписами п.1 ч.1 ст. 109 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за позовними вимогами фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в частині щодо визнання недійсним акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.04.2014 року.

Відносно позовних вимог ОСОБА_1 щодо скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.04.2014 р., суд вважає, що адміністративний позов в цій частині підсудний Одеському окружному адміністративному суду, підстави для повернення позовної заяви в частині згідно ст.108 КАС України чи відмови у відкритті провадження по справі згідно ст.109 КАС України - відсутні. Позовна заява відповідає вимогам ст.105-106 КАС України.

З урахуванням зазначеного, керуючись ст.ст. 99,100, 105-106, 108, 109, 160, 165, КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження по справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.04.2014 р.

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області в частині позовних вимог щодо скасування Постанови № 152 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.04.2014 р..

Відмовити у відкритті провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області в частині позовних вимог щодо визнання недійсним акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 24.04.2014 року.

Направити сторонам копію ухвали, та запропонувати відповідачу надати заперечення на позов та зазначити про його обов'язок, в разі наявності заперечень, надати докази, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення, в строк до 13 жовтня 2014 року.

Призначити справу до судового розгляду на 13 жовтня 2014 року на 11 год. 00 хв. у приміщенні суду (зала № 14).

Справа розглядатиметься одноособово суддею Вовченко О.А.

Ухвала може в частині залишення без розгляду та відмови у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в п'ятиденний строк з дня оголошення та (або) отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя О.А. Вовченко

13 жовтня 2014 року 11:00