Справа № 818/1387/15
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 р. Справа № 818/1387/15

Головуючий 1 інстанції: Кравченко Є.Д.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Калиновський В.А., Суддя Бенедик А.П.

при секретарі Тітова А.В.

за участю:

представників позивача ? Клещенко О.М., Шамонін С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.06.2015р. по справі № 818/1387/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергонафтмаш»

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ "Енергонафтмаш", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області № від 04.12.14 р. про зменшено розмір від'ємного значення ПДВ за травень 2013 р. на суму 142917,0 грн. та за вересень 2014 р. на суму 146700,0 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 17.06.15 р. по справі № 818/1387/15 позов був задоволений в повному обсязі.

Відповідач не погодився з судовим рішенням і подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.06.15 р. по справі № 818/1387/15 та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Позивач письмові заперечення на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду, дослідивши доводи апеляційної скарги та пояснення представників позивача в судовому засіданні, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що підставою для прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення є акт № 4685/2204/32318138/476 від 21.11.14 р. (а.с. 9-15) позапланової виїзної перевірки підприємства позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ "Компанія Проффі" та ТОВ "Атрас Трейдінг" за період з 01.03.14 р. по 31.03.14 р., в якому зафіксовані порушення платником податків вимог п. 14.1.36 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, які призвели до завищення від'ємного значення рядка 19 декларації з ПДВ за травень 2013 р. у сумі 142917,0 грн., за березень 2014 р. у сумі 122783,0 грн., та завищено від'ємне значення рядка 24 декларації з ПДВ за березень 2014 р. на загальну суму 23917,0 грн.

Виявлені порушення відповідач пов'язує з тим, що за наявною у нього інформацією, отриманою від ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області (акт № 716/22-02/35932844 від 24.06.14 р.) (а.с. 127-140) та від ДПІ у Шевченківському районі м. Києва (акт № 2488/26-59-22-07/32830554 від 24.12.13 р.) (а.с. 142-147) у ТОВ "Компанія Проффі" та ТОВ "Атрас-Трейдінг" відсутні майно та інші матеріальні цінності, трудові ресурси, основні фонди, складські приміщення, основні засоби, економічно необхідні для здійснення господарських операцій, оскільки вказані органи ДПС не мали можливості провести зустрічні звірки вказаних платників податків.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дослідив укладений позивачем (замовник) з ТОВ "Компанія Проффі" (продавець) договір № 07-02/13 від 11.02.13 р. (а.с. 29-30), предметом якого є виготовлення на підставі ескізів, переданих замовником, поковки 5-ї групи з попередньою обробкою і виконанням методів контролю, що не порушують цілісність, за специфікацією № 1. Загальна вартість робіт становить 1411500,0 грн.

Виготовлені поковки були передані позивачу за видатковою накладною № КП-0000032 від 04.04.13 р. (а.с. 32) на загальну суму 1411500,0 грн. Оплата за отримані товари протягом лютого-серпня 2013 р. підтверджена платіжними дорученнями (а.с. 49-61). Транспортування товару на замовлення позивача здійснено ПП ОСОБА_3 за договором перевезення вантажів автомобільним транспортом № 02/04/13 (а.с. 104-107), заявкою на перевозку від 02.04.13 р. (а.с. 109), що підтверджується ТТН № КП-0000001 від 04.04.13 р. (а.с. 33-35), актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 05/04 від 05.04.13 р. (а.с. 108).

Податковий кредит по вказаній операції позивачем був сформований на підставі податкових накладних № 404001 від 04.04.13 р., № 301001 від 01.03.13 р., № 305010 від 05.03.13 р. (а.с. 43, 44, 47).

Як зазначив суд першої інстанції, позивачем надані суду сертифікати якості на поковки (а.с. 84, 85) від виробника ПАО "Тисо", які реалізовувалися позивачу ТОВ "Компанія Проффі", проведені хімічні випробування металів, проведені вимірювання при розтяганні за ГОСТ, що підтверджується відповідними протоколами (а.с. 86-88). Крім того, позивачем надані документи, які свідчать про те, що після виготовлення продукції із отриманих поковок, Сумська торгово-промислова палата надала висновок про походження товару, в якому зазначено, що при виготовленні продукції використано поковки стальні (виробник ПАО "Тисо") (а.с. 81, 91, 94).

Перелічені документи суд першої інстанції визнав достатніми для висновку про реальність господарської операції.

Також судом першої інстанції був досліджений укладений позивачем (замовник) з ТОВ "Атрас трейдінг" (продавець) № 721-05/13 від 22.05.13 р. (а.с. 95-96), предметом якого є виготовлення на підставі ескізів, переданих замовником, поковки 3-ї групи за специфікацією № 1, загальною вартістю 880200,0 грн. На підтвердження отримання товарів, їх оплату та транспртування до матеріалів справи надані видаткові накладні № 71503 від 15.07.13 р., № 71601 від 16.07.13 р. (а.с. 98, 100), платіжні доручення (а.с. 112-118), ТТН № АТ-00000001 від 15.07.13 р. (а.с. 110-11). Перевезення товарів здійснювалося ПП ОСОБА_3 за договором на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 02/04/13 (а.с. 104-107) та ФОП ОСОБА_4, що підтверджується рахунком № СФ-0074 від 17.07.13 р. та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 74 від 17.07.13 р. (а.с. 102, 103).

Крім того, як зазначив суд першої інстанції, позивач надав сертифікати якості на поковки від виробника ПАО "Тисо", які реалізовувалися позивачу ТОВ "Атрас трейдінг" (а.с. 120, 121).

Податковий кредит по вказаній операції позивачем був сформований на підставі податкових накладних № 213 від 15.07.13 р. та № 234 від 16.07.13 р. (а.с. 99, 101).

В обґрунтування висновків судового рішення суд першої інстанції вказав на те, що в подальшому, з отриманих від ТОВ "Компанія Проффі" та ТОВ "Атрас трейдінг" поковок позивач шляхом механічної обробки виготовив комплектуючі для складання насосних агрегатів. Обробка та складання агрегатів проведені працівниками ТОВ "Енергонафтмаш", а виготовлені насосні агрегати були реалізовані на користь ЗАТ "Гідромаш Холдинг", ТОВ "Енмаліт", Міdiel АВ (Швеція) та ТОВ "Еко-С", що підтверджується договорами із зазначеними контрагентами, податковими та видатковими накладними, ТТН (а.с. 167-188).

Посилаючись на приписи ст. 86 КАС України, суд першої інстанції вказав на те, що оглянуті документи мають всі необхідні реквізити, відомості про операції, виписані реально існуючими суб'єктами права, до них не було зауважень під час перевірки, а тому доводять реальність господарських операцій і правомірність формування позивачем податкового кредиту.

Також суд першої інстанції послався на положення ст. 124 Конституції України, ст. 70 КАС України і вказав на те, що доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст. 191 КК України та ст. 212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно ст. 207, ст. 208, ст. 250 ГК України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (відповідно ч. 3 ст. 228 ЦК України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним). Проте відповідачем не надано доказів порушення кримінальної справи відносно посадових (службових) осіб товариства позивача або за викладеними у акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Чинним законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб.

Дані висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.09 р. зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності".

Суд першої інстанції визнав безпідставним посилання відповідача на безтоварність вказаних господарських операцій у зв'язку з відсутністю намірів сторін договорів щодо настання реальних наслідків, оскільки матеріали справи містять податкові накладні надані позивачу його контрагентами, видаткові накладні, а відповідачем в акті перевірки не зазначено жодних посилань щодо анулювання свідоцтв платників ПДВ контрагентів позивача чи на інші підстави, які б свідчили про безтоварність операцій.

В обґрунтування висновків судового рішення про правомірність формування позивачем податкового кредиту по операціям з вказаними контрагентами, в постанові суду першої інстанції наведений зміст п. 14.1.181 ст. 14, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України і зазначено, що надані докази свідчать про реальність виконання господарських операцій, а також про фактичне отримання позивачем товару від ТОВ "Компанія Проффі" та ТОВ "Атрас трейдінг" та відображення здійснених господарських операцій у бухгалтерському та податковому обліку позивача.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не були взяті до уваги розбіжності в оформлених документах на поставку та перевезення товарів, відсутність документів про походження поковок та сертифікатів відповідності на час здійснення поставок.

Колегія суддів вважає доцільним відмітити, що за договором № 07-02/13 від 11.02.13 р. ТОВ "Компанія Проффі" (продавець) зобов'язується виготовити на підставі ескізів, переданих позивачем, поковки 5-ї групи з попередньою обробкою і виконанням методів контролю, що не порушують цілісність, за специфікацією № 1 і поставити їх протягом 60 днів після підписання договору. За договором № 721-05/13 від 22.05.13 р. ТОВ "Атрас трейдінг" (продавець) також зобов'язувався виготовити на підставі ескізів, переданих замовником, поковки 3-ї групи за специфікацією № 1. Проте документів на підтвердження передачі ескізів продавцям позивачем не надано. Не надано також доказів того, що отримані позивачем від контрагентів поковки відповідають ескізам (номери креслень вказані у специфікаціях). На час оформлення видаткових накладних на поставку у позивача не було сертифікатів походження товару, в яких би виробником поковок вказувалися ТОВ "Компанія Проффі" та ТОВ "Атрас трейдінг".

Оскільки у вказаних договорах ТОВ "Компанія Проффі" та ТОВ "Атрас трейдінг" повинні були саме виготовити поковки за ескізами позивача, а не реалізовувати товари інших виробників, то у відсутності доказів передачі ескізів та підтвердження факту виконання робіт вказаними контрагентами, колегія суддів дійшла до висновку про те, що при оформленні видаткових та податкових накладних учасники договорів усвідомлювали те, що ці документи не підтверджують фактичне виконання зобов'язань, а тому у позивача не було законних підстав для формування податкового кредиту по цим операціям.

Представниками позивача в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції надані копії креслень поковок, проте колегія суддів не визнає ці копії належними доказами по даній справі, оскільки вони не містять даних про розробника, дати їх виготовлення та інших обов'язкових реквізитів цієї категорії документів. Також не надані докази передачі будь-яких креслень виконавцю.

Крім того слід відмітити, що документи, надані позивачем про подальше використання поковок для виготовлення запасних частин та насосів, свідчать про те, що виробником поковок є ПАО "Тисо" (м. Краматорськ). Таким чином ці документи не мають відношення до операцій позивача з ТОВ "Компанія Проффі" та ТОВ "Атрас трейдінг".

Зважаючи на те, що при ухваленні судового рішення, що є предметом апеляційного оскарження, суд першої інстанції не врахував вищенаведені обставини та дав неправильну оцінку наявним у справі доказам, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для скасування постанови Сумського окружного адміністративного суду від 17.06.15 р. по справі № 818/1387/15.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.06.2015р. по справі № 818/1387/15 - задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.06.2015р. по справі № 818/1387/15 - скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Енергонафтмаш» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області № від 04.12.14 р. про зменшення розміру від'ємного значення ПДВ за травень 2013 р. на суму 142917,0 грн. та за вересень 2014 р. на суму 146700,0 грн.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Бенедик А.П.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28.08.2015 року.