Справа № 201/8615/15-а
Суддя: Батманова В. В.
Дата ухвалення: 2015-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №201/8515/15-а
Провадження 2-а/201/95/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Батманової В.В.,

при секретарі Гоц Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2015 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 16 травня 2007 року на підставі ст.. 13-15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», позивачем була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 28 березня 2007 року по 11 лютого 2010 року. У поданій заяві ОСОБА_1 була попереджена щодо необхідності повідомлення управління у разі виходу на роботу та дала згоду на збір інформації про сімю, доходи, власність та майно, що необхідна для отримання всіх видів соціальної допомоги. 09 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до управління за призначенням допомоги при народженні другої дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З відповідним комплектом документів була надана копія трудової книжки, згідно якої стало відомо, що під час отримання вищевказаної допомоги вона тричі виходила на роботу на повний робочий день. У звязку з тим, що ОСОБА_1 невчасно повідомила управління про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги, виникла переплата у розмірі 577,23 грн. Управлінням було направлено лист від 17 січня 2014 року № 208 до відповідача та запропоновано в добровільному порядку повернути надміру виплачені кошти, проте вказану заборгованість відповідачем так і не була виплачена

Сторони в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суддею встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 16 травня 2007 року на підставі ст.. 13-15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», позивачем була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 28 березня 2007 року по 11 лютого 2010 року. У поданій заяві ОСОБА_1 була попереджена щодо необхідності повідомлення управління у разі виходу на роботу та дала згоду на збір інформації про сімю, доходи, власність та майно, що необхідна для отримання всіх видів соціальної допомоги.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається на підставі витягу з наказу (розпорядження) роботодавця про надання особі, яка фактично здійснює догляд за дитиною, відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно п.18 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати допомоги сім'ям з дітьми», допомога за догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається з дня звернення за її призначенням, але не раніше ніж з дня, що настає після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами для непрацюючих осіб та осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, а для працюючих осіб - з дня настання відпустки по догляду за дитиною по день її закінчення.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до управління за призначенням допомоги при народженні другої дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З відповідним комплектом документів була надана копія трудової книжки, згідно якої стало відомо, що під час отримання вищевказаної допомоги вона тричі виходила на роботу на повний робочий день. У звязку з тим, що ОСОБА_1 невчасно повідомила управління про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги, виникла переплата за періоди:

-з 14.01.2008 по 15.01.2008 в розмірі 9,30 грн.;

-з15.01.2009 по 18.01.2009 в розмірі 18,59 грн.;

-з 19.10.2009 по 11.02.2010 в розмірі 549,34грн.

Судом встановлено, що управлінням було направлено лист від 17 січня 2014 року № 208 до відповідача та запропоновано в добровільному порядку повернути надміру виплачені кошти, проте вказану заборгованість відповідачем так і не була виплачена.

Згідно абз.3 п.п.2 п.23 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку припиняється у разі, якщо особа, що отримує в органі праці та соціального захисту населення допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виявила бажання працювати - з дня працевлаштування.

Відповідно до п. 46 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. N 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов'язані у десятиденний термін повідомити про це органи праці та соціального захисту населення.

Згідно ст.22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», п. 49 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 р. №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми»одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги.

Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.

Відповідно до ст.71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму у розмірі 577,23 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 70-71, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів -задовольнити

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) на користь Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради () суму в розмірі 577 (пятсот сімдесят сім) гривень 23 копійки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя - Батманова В.В.