Справа № 22-а/0690/7687/11
Суддя: Борисюк Р. М.
Дата ухвалення: 2012-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/7687/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2012 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Борисюка Р.М.

суддів: Миніч Т.І., Забродського М.І.

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області, Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області про стягнення недоплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2010 року,

встановила:

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування вимог зазначав, що має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, є пенсіонером, проживає в зоні гарантованого добровільного відселення. Оскільки відповідачі порушують його права, виплачуючи допомогу та доплату у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», просив стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області на його користь кошти, передбачені ст. 37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в сумі 3586 грн. за період з 01.06.2009 року по 30.05.2010 року та стягнути із Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області кошти, в сумі 42828 грн. за період з 01.06.2009 року по 30.05.2010 року, передбачених ч.2 ст. 39 цього Закону.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2010 року позов задоволено частково.

Суд стягнув з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області на користь позивача грошову допомогу, передбачену ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 3586 грн. за період з 01.06.2009 року по 01.06.2010 року, а з Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області, судом стягнуто доплату до пенсії, передбачену ст. 39 цього Закону в сумі 36841 грн. за період з 01.06.2008 року по 01.06.2010 року. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області просить скасувати рішення суду, посилаючись на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального права, порушено норми процесуального закону, а тому висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Зокрема, управління зазначає, що кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, а тому стягнення вказаних коштів з управління Пенсійного фонду є незаконним, по справі управління є неналежним відповідачем.

Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області рішення суду не оскаржувало, а тому наявні підстави вважати, що воно з ним погодилось.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Справа в апеляційному суді розглядається у порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідно до абз.4 п.1 Закону України №2748 від 02 грудня 2010 року „Про внесення змін до розділу 12 „Прикінцеві положення" Закону України „Про судоустрій та статус суддів", щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами, апеляційні суди у справах, щодо спорів, в яких провадження було відкрито в порядку цивільного судочинства, закривають провадження за правилами Цивільного процесуального Кодексу України та розглядають їх у порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є потерпілим 3 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, не працюючим пенсіонером. Він проживає в зоні гарантованого добровільного відселення. Враховуючи наведене, позивач має право на отримання соціальних виплат, передбачених ст. ст. 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 37 Закону України № 796-ХІІ, громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, в зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі 40 % від мінімальної заробітної плати.

Проте, передбачені Законом доплати проводилась позивачу частково, у фіксованому розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати.

За змістом ч.2 ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Позивач проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, а тому має право на підвищення пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, закріплених в ст.8 Конституції України, як принцип верховенства права, при вирішенні даного спору суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що при визначенні розміру спірних соціальних виплат застосуванню підлягають саме ст. ст. 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за №836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області з приводу того, що воно є неналежним відповідачем - безпідставні, оскільки відповідно до положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007р. №1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районних у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, отже є відповідачем у справах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій за відповідними позовами.

Також доводи управління щодо правомірності його дій у зв'язку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення правильно визнав неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області щодо неналежного нарахування і виплати позивачу коштів, передбачених ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак суд не зазначив цього в резолютивній частині.

Також, суд допустив помилку, визначивши конкретну суму заборгованості по сплаті таких виплат та стягуючи їх.

При цьому суд не врахував те, що з огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що адміністративний суд повинен визнавати дії суб'єктів владних повноважень незаконними і зобов'язувати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про визначення конкретних сум.

Ухвалюючи рішення в частині вимог позивача до управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області, судом не було приділено належну увагу питанню дотримання позивачем вимог статей 99, 100 КАС України, якими передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При таких обставинах рішення суду в частині вимог до Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 207, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 вересня 2010 року в частині позовних вимог до Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області скасувати і ухвалити нове.

Позов в цій частині задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного Фонду України в м. Коростені Житомирської області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_2 доплати до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат у відповідності до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 доплати до пенсії, у відповідності до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі двох мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених коштів за період з 07.06.2009 року по 01.06.2010 року.

В задоволенні інших вимог до Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені Житомирської області відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді