Справа № 2а-856/11
Суддя: Поліщук М.Г.
Дата ухвалення: 2011-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"06" травня 2011 р. Справа № 2а-856/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Поліщука М.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у м.Києві державної адміністрації на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "09" лютого 2011 р. у справі № 2а-856/11 за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, управління праці та соціального захисту населення та Печерської районної у м.Києві державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 11.02.2010 року звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради та ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Печерської районної у м.Києві державної адміністрації про визнання дій відповідачів щодо нарахування не в повному обсязі коштів, передбачених відповідно ст.37 та ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі по тексту - Закон) неправомірними та про стягнення з відповідачів на його користь цих коштів за період з 01.05.2009 р. по 31.12.2009 р.

Постановою цього суду від 09.02.2011 р. позов задоволено, дії відповідачів визнано неправомірними та зобов'язано останніх провести перерахунок та виплати зазначених виплат за період з 01.05.2009 р. по 31.12.2009 р.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Печерської районної у м.Києві державної адміністрації подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та закрити провадження по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позивач працює начальником сектору Центрального Коростенського відділення Житомирської обласної дирекції ВАТ "ОСОБА_4 Аваль", м.Коростень відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно до ч. 1 ст. 39 вищезазначеного Закону, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата, яка становить у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Всупереч ст. 39 Закону позивачу вказана доплата виплачувалась частково, у фіксованому розмірі, визначеному ПКМУ № 836 від 26.07.1996 року, а не в кратному розмірі до мінімальної заробітної плати, як того вимагає Закон.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»має вищу юридичну силу в порівняні з ПКМУ № 836 від 26.07.1996 року відповідач не правомірно виплачував доплату в меншому розмірі, ніж це передбачено ст.39 Закону.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов"язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст. 39 Закону, відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою КМУ "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляції щодо неприйняття судом першої інстанції до уваги вимог ч.1,2 ст. 99 КАС України є необґрунтованими, оскільки судом правильно застосована вказана норма в редакції КАС України на момент подачі позову, згідно якої діяв річний строк звернення до адміністративного суду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, яка прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Печерської районної у м.Києві державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "09" лютого 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.Г. Поліщук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 АДРЕСА_1,11509

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради вул.Кірова, 8,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500