Справа № 2а-5874/10/0617
Суддя: Поліщук М.Г.
Дата ухвалення: 2011-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" квітня 2011 р. Справа № 2а-5874/10/0617

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Поліщука М.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "12" листопада 2010 р. у справі № 2а-5874/10/0617 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 29.10.2010 року звернувся до Овруцького районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до УПФУ в Овруцькому районі Житомирської області та до управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації про зобовязання провести перерахунок та виплату коштів, передбачених ст. ст.37, 39, 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.04.2010 року по 30.09.2010 року.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 12.11.2010 року позов задоволено: зобовязано відповідача УПСЗН Овруцької районної державної адміністрації провести перерахунок та виплату позивачу доплати, передбаченої ст. 37 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.04.2010 р. по 30.09.2010 р., а також зобов'язано відповідача УПФУ в Овруцькому районі Житомирської області провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії і додаткової пенсії, передбачених ст.39, 51 вказаного Закону за періоди відповідно з 01.03.2010 р. по 30.09.2010 р. та з 01.04.2010 р. по 30.09.2010 р.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФУ в Овруцькому районі Житомирської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії Б №216673, виданим Житомирським облвиконкомом 28.03.1995 р. (а.с.5), постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991р. віднесено до зони посиленого радіологічного контролю, та отримує в УПУ Овруцького району Житомирської області пенсію та доплату за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначену у відповідності до ст.ст. 39, 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до статті 49 Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 3 категорії призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно до ч. 1 ст. 39 Закону, пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії, яка становить у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Всупереч ст.ст. 39, 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу вказані доплати виплачувалися частково, у фіксованому розмірі, визначеному ПКМУ № 836 від 26.07.1996 року по ст. 39 вказаного Закону та по ст. 51 відповідно до ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року, а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, як того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу в порівняні з ПКМУ № 836 від 26.07.1996 року та ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року відповідач не правомірно виплачував додаткову пенсію позивачу в меншому розмірі ніж це передбачено ст.ст. 39, 51 зазначеного Закону.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про правомірність доводів суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок та виплату пенсії у розмірах, визначених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеного підвищення до пенсії позивачу, на що посилається у своїй скарзі відповідач, також не є підставою для невиконання Пенсійним фондом України своїх зобов'язань, встановлених ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, щодо доводів апеляційної скарги про необхідність встановлення виплат бюджетним законодавством, то ці твердження колегією суддів відхиляються, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги. (У справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань). Отже, безпідставними є посилання відповідача на відсутність надходжень з державного бюджету України як на підставу не нарахування позивачу зазначених додаткових доплат та підвищення до пенсії. Безпідставним являється посилання в апеляційній скарзі на те, що органи Пенсійного фонду України не є належним відповідачем по цій категорії виплат виходячи із наступного.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2020 року №497 «Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду» на органи Пенсійного фонду України покладено обов"язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що обов"язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ст.ст.39,51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по цій справі є належним.

Проте, суд першої інстанції в своїй постанові неправильно зазначив дати, з яких належить проводити такі нарахування.

Так, згідно постанови суд першої інстанції зобовязав відповідача УПФУ в Овруцькому районі Житомирської області провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно ст.51 вищезазначеного Закону з 01.03.2010 р. , а доплату, передбачену ст.39 цього ж Закону з 01.04.2010 р.

Однак, із позову видно те, що позивач з ним звернувся до суду 29.10.2010 року, в звязку з чим, виходячи із вимог ч.2 ст.99 КАС України, він має право на перерахунок доплати і додаткової пенсії не з 01.04.2010 р. та 01.03.2010 р. відповідно, а з 29.04.2010 р.

А його позовні вимоги за період з 01.03.2010 р. по 28.04.2010 р. включно слід залишити без розгляду у відповідності до вимог ч.2 ст.99 та ч.1 ст.100 КАС України, так як пропуск строку звернення до суду є підставою для залишення позовних вимог без розгляду.

У відповідності до вимог ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з резолютивної частини оскаржуваної постанови, суд першої інстанції невірно визначив розмір доплати, яку відповідачу належить нарахувати та виплатити позивачу за ст.39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання позивача в зоні радіологічного забруднення, зазначивши, що розмір цієї доплати складає дві мінімальні заробітні плати, хоча в мотивувальній частині цієї є постанови суд правильно застосував вказану норму Закону, і визначив розмір доплати - одна мінімальна заробітна плата. А тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне в цій частині змінити постанову суду першої інстанції.

Також, колегія суддів вважає помилковим рішення суду першої інстанції в частині зобов"язання відповідачів нарахувати та виплатити на користь позивача передбачених Законом коштів без попереднього визнання таких дій останнього протиправними.

Тобто, встановивши, що суб"єктами владних повноважень були порушені норми права, які регулюють спірні правовідносини, з метою повного захисту порушених прав осіб, суд першої інстанції повинен був спочатку визнати такі дії відповідачів протиправними. І тільки після цього вправі був зобов"язати відповідачів вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема, змінити постанову суду.

За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - зміні.

Керуючись ст.ст.99, 100, 197,198,201, 205,207 КАС України, колегія суддів , -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 12.11.2010 р. у справі №2а-5874/10 змінити, доповнивши її резолютивну частину абзацом другим наступного змісту:

"Бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області та управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації, якими не нараховано та не виплачено ОСОБА_2 за період з 29.04.2010 року по 30.09.2010 року компенсацію, підвищення до пенсії, та додаткову пенсію, що передбачені ст.37, 39 та 51 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визнати неправомірною."

В зв"язку з цим абзац другий її резолютивної частини вважати третім, виклавши його в наступній редакції:

"Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області провести донарахування та виплату ОСОБА_2 за період з 29.04.2010 р. по 30.09.2010 р. наступних виплат: підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення в розмірі, визначеному ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює одній мінімальній заробітній платі щомісячно, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі, визначеному ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює 25 % мінімальної пенсії за віком щомісячно з врахуванням вже проведених виплат."

Доповнити її резолютивну частину абзацом четвертим наступного змісту:

"Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України за період з 01.03.2010 р. по 28.04.2010 р. включно - залишити без розгляду.

Відповідно абзаци 3, 4, 5, 6, 7, 8 її резолютивної частини, вважати абзацами 5, 6, 7, 8, 9 та 10.

В решті постанову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.Г. Поліщук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 с.Клинець,Овруцький район, Житомирська область,11100

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100