Справа № 2а-252/10/0470
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2010-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2010 р. Справа № 2а-252/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 < Текст >
при секретаріОСОБА_2
за участю:
за участю: представника позивача ОСОБА_3 прокурор та представник відповідача в судове засідання не зявилися < ПІБ Пр. >
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 2а-252/10/0470 за позовом Прокурора Індустраільного району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська до ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Прокурора Індустріального району в інтересах держави в особі Лівобережної міжрайонної Державної податкової інспекції м.Дніпропетровська, в якому позивач просить зобовязати фізичну особу - громадянина ОСОБА_5 задекларувати доходи, які були внесені ним до статутного фонду, створеного ним приватного підприємства «Дніпрокамиш» на суму 400 000,00 грн. шляхом надання декларації до Державної податкової інспекції.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач заперечення на позовну заяву не надав в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Суд вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності дослідивши письмові докази вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів позову, згідно з витягу ЄДРПОУ фізична особа громадянин ОСОБА_4 є засновником приватного підприємства «Дніпрокамиш». Розмір його внеску до статутного фонду зазначеного підприємства становить 400 000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.86 Господарського Кодексу України, вкладами учасників та засновників господарського товариства можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, права користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будинками, спорудами, а також інші майнові права (включаючи майнові права на об'єкти інтелектуальної власності), кошти, в тому числі в іноземній валюті.

Частина 3 ст.86 Господарського Кодексу України встановлює, що забороняється використовувати для формування статутного фонду товариства бюджетні кошти, кошти, одержані в кредит та під заставу. Фінансовий стан засновників - юридичних осіб щодо їх спроможності здійснити відповідні внески до статутного фонду господарського товариства у випадках, передбачених законом, повинен бути перевірений належним аудитором (аудиторською організацією) у встановленому порядку, а майновий стан засновників-громадян має бути підтверджений декларацією про їх доходи і майно, завіреною відповідним податковим органом.

Після реєстрації ПП «Дніпрокамиш»» відповідач не надав до Лівобережної МДПІ у м.Дніпропетровська декларацію про доходи та майно.

Позивач направляв на адресу відповідача запрошення від 24.04.2009р., 10.07.2009р. та 18.08.2009р. повторно, з питання необхідності подання декларації про доходи за 2007-2009р.р. для підтвердження майнового стану засновника, який вніс до статутного фонду підприємства кошти. Однак на дане запрошення відповідач не зявився, доходи, що були ним внесені до статутного фонду ПП «Дніпрокамиш» не задекларував, свій майновий стан, як засновника підприємства не підтвердив.

Вирішуючи спір по суті суд вважає, що доводи позивача не ґрунтуються на законодавчих нормах з огляду на наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що - «усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом».

Відповідно до ст.18 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року який є спеціальним, що регулює порядок подання декларацій, «річна декларація про майновий стан і доходи (податкова декларація) подається платником податку, який зобов'язаний подавати таку декларацію згідно з нормами цього Закону або інших законів.

Згідно цього закону обовязок подання декларації платника податку виникає у разі отримання ним протягом звітного року окремих видів оподаткування доходів (прибутків) якщо:

- при їх нарахування чи виплаті податок не утримувався (пп. 8.1.3 ст.8);

- у разі отримання доходів від особи, яка не є податковим агентом ( пп.8.2.1 та пп.8.2.2 ст.8);

- у разі отримання іноземних доходів (пп.9.9.1 ст.9).

Виходячи з цього, обовязок подання позивачем декларації при внесенні внеску до статутного капіталу юридичної особи Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» (спеціальним законом), не передбачено.

Також, згідно підпункту «г», п.п. 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" 21 грудня 2000року N 2181-III податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступного за звітним.

На підставі пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та п.6.11 Наказу Державної податкової адміністрації України від 17 березня 2001 року N 110 «Про затвердження Інструкції про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби», у разі неподання податкової декларації у строки, визначені законодавством, платник податків сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або його затримку. Отже, законодавством України визначений порядок подання податкових декларацій до органів державної податкової служби України, та відповідальність, яка настає в разі порушення даного порядку.

Відповідно ч.4 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Статтями 10,11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 4 грудня 1990 року N 509-XII (із змінами та доповненнямия), передбачені права та функції районих у містах державних податкових інспекцій при здійсненні ними наданих законом повноважень. Даними нормами не передбачено випадків відповідно до яких органи державної податкової служби мають право звертатися до суду з вимогами «про зобовязання фізичної особи задекларувати доходи та майно шляхом надання декларації до Державної податкової інспекції».

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що в позові має бути відмовлено, оскільки позивачем обрано непередбачений законом спосіб захисту прав.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову Прокурора Індустріального району в інтересах держави в особі Лівобережної міжрайонної Державної податкової інспекції м.Дніпропетровська до ОСОБА_5 про зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку встановленому ст. 186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складений 20.07.2010р.

Суддя < (підпис) > < Список > < Список > < Список >ОСОБА_1 < суддя учасник колегії > < ПІБ Судді > < ПІБ Судді >