Справа № 819/2393/15
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2393/15

31 серпня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, суддя Осташ А.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області

до Приватного підприємства «Тернопіль Тепло-Комфорт»

про стягнення податкового боргу в сумі 12 688,79 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Тернопільській області (надалі по тексту - позивач, Тернопільська ОДПІ) звернулася до суду з позовом про стягнення з приватного підприємства «Тернопіль Тепло-Комфорт» (надалі по тексту - відповідач, ПП «Тернопіль Тепло-Комфорт») податкового боргу в сумі 12 688,79 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що в порушення норм Податкового кодексу України відповідач несвоєчасно та не в повному об'ємі сплачував узгоджені суми податкових зобов'язань, що призвело до виникнення заборгованості перед бюджетами та державним цільовими фондами на суму 12 688,79 грн. по податку на додану вартість (12659,28 грн. - штрафні санкції та 29,51 грн. - пеня).

Представник позивача в судове засідання не з'явився та подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач також не прибув, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи судом. Про причини неприбуття суд не повідомив.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що підлягає до задоволення, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ПП «Тернопіль Тепло-Комфорт» зареєстроване як юридична особа органами державної реєстрації як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа та перебуває на обліку Тернопільської ОДПІ як платник податків.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16,пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України (далі - ПК України) на відповідача покладений обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом.

Пунктом 6.1 статті 6 ПК України визначено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього кодексу.

Виконання податкового обов'язку згідно п.38.1 ст.38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно довідки про наявність податкового боргу від 06.08.2015р. за відповідачем числиться заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 12 688,79 грн. по податку на додану вартість (12659,28 грн. - штрафні санкції; 29,51 грн. - пеня).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, працівниками Тернопільської ОДПІ проводились камеральні перевірки податкової звітності з податку на додану вартість ПП «Тернопіль Тепло-Комфорт».

Результати перевірок відображені в актах від 11.07.2012 року №2670/7/15-20/33866487, від 19.10.2012 року № 4615/7/15-20/33866487, від 14.01.2013 року № 159/7/15-20/33866487, від 12.09.2012 року № 3812/7/15-20/33866487, від27.11.2012 року № 5830/7/15-20/33866487, від 05.03.2013 року № 1762/7/15-20/33866487, від 25.11.2013 року № 2585/7/15-20/33866487, від 24.04.2013 року № 2777/7/15-20/33866487.

Заборгованість виникла у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання нарахованого згідно податкових повідомлень-рішень № від 21.08.2012 року, № від 25.10.2012 року, № від 28.11.2012 року, № від 11.01.2013 року, № від 06.03.2013 року, № від 26.04.2013 року, № від 27.05.2013 року, № від 30.12.2013 року та № від 23.12.2014 року прийнятих за результатами камеральних перевірок.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. (п. 59.1. ст. 59 ПК України).

Судом встановлено, що Тернопільською ОДПІ на адресу відповідача направлялась податкова вимога №5084-25 від 09.07.2014р., з моменту виставлення якої податковий борг відповідача не переривався.

Дані обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: довідкою про наявність податкового боргу від 06.08.2015р.; розрахунками сум позовних вимог; корінцем податкової вимоги форми «Ю» від 09.07.2014р. за № 5084-25; податковими повідомленнями-рішеннями № від 21.08.2012 року, № від 25.10.2012 року, № від 28.11.2012 року, № від 11.01.2013 року, № від 06.03.2013 року, № від 26.04.2013 року, № від 27.05.2013 року, № від 30.12.2013 року та № від 23.12.2014 року; копіями розрахунків штрафних (фінансових) санкцій; актами камеральних перевірок податкової звітності з податку на додану вартість.

Пунктом 95.1 ст. 95 ПК визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3. ст.95 ПК України).

Пунктом 95.4. статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. № 1244 (деякі питання реалізації статті 95 ПК України) затверджено Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.

Джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів (п.87.1. ст.87 ПК України).

Пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Тернопіль Тепло-Комфорт» () шляхом стягнення коштів з рахунків у банках обслуговуючих відповідача та за рахунок готівки,що належить відповідачу заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 12688,79 грн. по податку на додану вартість.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Осташ А. В.

копія вірна

Суддя Осташ А. В.