Справа № 2а-738/10/0970
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"27" серпня 2015 р. м. Київ К/9991/70751/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Швеця В.В., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області до Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Долинського газопереробного заводу про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Долинського газопереробного заводу на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2011 року, -

в с т а н о в и в :

У березні 2010 року Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області звернулося в суд з позовом, який уточнений у квітні 2010 року, до Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Долинського газопереробного заводу про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у загальній сумі 50147,47 гривень.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2010 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2011 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2010 року скасовано, прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог. Стягнуто з відповідача на користь Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області заборгованість у розмірі 50147,47 гривень.

У касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі Долинського газопереробного заводу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2011 року і закрити провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з'явились, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, то суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуванням строків давності не підлягають відшкодуванню відповідачем пенсії по працівниках ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за період з 2000 року по травень 2004 року включно на загальну суму 50147,41 гривень.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відмову Управлінню Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області у задоволенні позовних вимог, адже зібраними по справі доказами доведено, що сума заборгованості Долинського газопереробного заводу Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), становить 50147,41 гривень, і на момент розгляду справи відповідачем у добровільному порядку не погашена, а частиною 15 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується. Рішення органу Пенсійного фонду України не є виконавчим документом, тому недоїмка, штраф та пеня стягуються в судовому порядку. Частину 15 статті 106 Закону № 1058-IV в контексті положень частини 14 цієї статті треба розуміти як непоширення строків давності не лише на стягнення недоїмки, пені та штрафів в судовому порядку, а й на прийняття рішення органу Пенсійного фонду України про їх застосування.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги адміністративного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно тлумачив ці норми.

Обґрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними та допустимими доказами.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, цей суд виходив з того, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення частини 15 статті 106 Закону № 1058-IV, якою встановлено, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується, однак дійшовши такого висновку апеляційний суд не проаналізував належним чином положення Закону № 1788-XII, Закону

№ 1058-IV та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663), аналіз яких дає підстави дійти висновку, що суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, недоїмкою, штрафними санкціями чи пенею. Разом з тим, суд апеляційної інстанції у своєму рішенні не встановив за який саме період стягується сума заборгованості та чи правильно суд першої інстанції визначив, що заборгованість у відповідача склалась саме за період з 2000 року по травень 2004 року включно, а також встановивши, що сума заборгованості Долинського газопереробного заводу Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII, становить 50147,41 гривень, апеляційний суд прийняв постанову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 50147,47 гривень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2011 року підлягає скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. Під час нового розгляду справи апеляційному суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, з'ясувати усі обставини цієї справи, перевірити належним чином доводи відповідача, який заперечував проти задоволення позовних вимог та вимог апеляційної скарги, застосувати при ухваленні судового рішення норми законодавства, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Долинського газопереробного заводу - задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2011 року - скасувати, а справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області до Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» в особі Долинського газопереробного заводу про стягнення заборгованості - направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Швець В.В.