Справа № 2а-591/10/1770
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2011-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-591/10/1770

23 грудня 2011 року 10год. 50хв. м.Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Свінтозельської К.І., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

представник позивача: ОСОБА_1,

представник відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЕТІ - Хмельницький "
до Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції
про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АРЕТІ-Хмельницький" (далі - ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький") звернулося з адміністративним позовом до Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції (далі - Костопільська МДПІ) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 28.10.2009р. №/0 про визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість на суму 56331,00грн. (37554,00грн. за основним платежем, 18777,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки, викладені у акті перевірки, на підставі якого прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення, суперечать чинному законодавству.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та пояснив суду, що за результатами документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" Костопільською МДПІ було складено акт від 16.10.2009р. №967/16/34382474, на підставі якого прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення від 28.10.2009р. №/0. Висновки акта перевірки та податкове повідомлення-рішення є неправомірними, оскільки позивач мав повне право на формування податкового кредиту за наслідками господарських операцій з ВАТ «Рівнегаз», ТОВ «ТД «Надія», ЗАТ «Костопільська фабрика «Мрія», ТОВ «СБФ «СІЕНДЖІ». Вказав, що товариство створено в травні 2006 року в м.Хмельницькому з метою будівництва та подальшої експлуатації автомобільних газонаповнювальних компресорних станцій (далі - АГНКС). У 2007 році ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" змінило виробничі плани та перенесло будівництво АГНКС у Рівненську область. 16.11.2007р. товариство зареєструвалось як платник податку на додану вартість в ДПІ у м.Хмельницький - свідоцтво платника ПДВ №100077885, індивідуальний податковий номер 50. Протягом 2007 року товариством здійснювались підготовчі заходи та з 2008 року розпочалось будівництво АГНКС в с.Лісопіль Костопільського району Рівненської області, яке тривало до грудня 2008 року. В цей час товариством здійснювались операції, які є об'єктом оподаткування: придбано і оплачено у вищевказаних підприємств - платників податку на додану вартість, товари, роботи, послуги, в ціну яких входив податок на додану вартість, який контрагентами включався до податкових зобов'язань. У вказаний період товариство не здійснювало поставок товарів (робіт, послуг), які підлягають оподаткуванню податком на додану вартість. У деклараціях з ПДВ, які товариство подавало до ДПІ у м.Хмельницький, оподатковувані поставки в частині реалізації товарів (робіт, послуг) відсутні. Після завершення будівництва АГНКС з 04.12.2008 року товариство почало здійснювати операції з реалізації стиснутого природного газу (метану) та супутніх товарів й послуг. Не зважаючи на здійснення товариством оподатковуваних поставок товарів та послуг, 31.12.2008р. ДПІ у м.Хмельницький анулювала реєстрацію позивача платником ПДВ на підставі пп."г" п.9.8 ст.9 Закону України "Про податок на додану вартість", у зв'язку з тим, що подані товариством за період грудень 2007 року - листопад 2008 року податкові декларації свідчили про відсутність оподатковуваних поставок протягом дванадцяти послідовних податкових місяців. 20.01.2009р. товариство взято на облік платників податків у Костопільській МДПІ, а 28.01.2009р. вказаним податковим органом ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" повторно зареєстровано платником податку на додану вартість - свідоцтво платника ПДВ №100162585, індивідуальний податковий номер 96. До складу податкового кредиту за період з лютого 2009 року по червень 2009 року позивачем було включено суми податку на додану вартість, сплаченого товариством у період жовтень-грудень 2008 року. Відповідно до висновку податкового органу, податкові накладні за вищевказаний період не можуть підтверджувати право товариства на податковий кредит, оскільки в реквізитах таких податкових накладних вказано індивідуальний податковий номер товариства, який на час подачі податкових декларацій з ПДВ анульовано. Вказаний висновок податкового органу, з урахуванням положень п.1.2, 1.3, 1.4, 1.7 ст.1, п.3.1 ст.3, пп.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", є неправомірним. Зазначив, що товариство мало статус платника ПДВ з 15.11.2007р. по 31.12.2008р. з індивідуальним номером 50, а з 28.01.2009р. по даний час має статус платника ПДВ з індивідуальним номером 96. Не зважаючи на різні індивідуальні податкові номери позивач був і залишається однією і тією ж юридичною особою, сплатив ПДВ на загальну суму 57022,89грн. та отримав право на податковий кредит на вказану суму, що підтверджується належним чином оформленими податковими накладними. Товариство не мало статусу платника ПДВ у період з 01.01.2009р. по 27.01.2009р. і саме у цей та за вказаний період часу не мало права нараховувати податковий кредит та отримувати бюджетне відшкодування. Таким чином, у період з 15.11.2007р. по 31.12.2008р., з 28.01.2009р. та по даний час на ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький", як на платника ПДВ, поширювалися положення Закону України "Про податок на додану вартість" щодо отримання й використання податкового кредиту з ПДВ, а тому позивачем правомірно включено до податкового кредиту в деклараціях з ПДВ за лютий-червень 2009 року податкові накладні, виписані у 2008 році. Просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник Костопільської МДПІ у судовому засіданні адміністративний позов не визнав повністю та пояснив суду наступне. У зв'язку зі зміною місцезнаходження з 20.01.2009р. ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" перебуває на обліку в Костопільській МДПІ, згідно з поданою заявою зареєстроване платником ПДВ 28.01.2009р. - свідоцтво платника ПДВ №100162585, індивідуальний податковий номер 96. Згідно з пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги) на вимогу їх отримувача та є підставою для нарахування податкового кредиту. Відповідно до абз.1,2 пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Згідно з абз.1 пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 названого Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). Відповідно до абз.9 п.9.8 ст.9 названого Закону у разі анулювання реєстрації платник податку позбавляється права на нарахування податкового кредиту. В порушення вищевказаних норм Закону, платником до податкового кредиту декларацій з ПДВ за період з лютого 2009 року по червень 2009 року включено податкові накладні, період виписки яких передує даті реєстрації платником ПДВ в Костопільській МДПІ та містить податковий номер, який не відповідає податковому номеру платника ПДВ. У зв'язку з наведеним, податковим органом зменшено суми податкового кредиту по податкових деклараціях за вказаний період. Вказав, що дії Костопільської МДПІ є правомірними, оспорюване податкове повідомлення-рішення прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для правильного визначення податкового зобов'язання. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.10.2009р. Костопільською МДПІ було проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку податкових декларацій з податку на додану вартість ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький", поданих за звітні (податкові) періоди: лютий 2009 року (дата реєстрації в податковому органі 16.03.2009р., вх.№3249), березень 2009 року (дата реєстрації в податковому органі 16.04.2009р., вх.№5879), квітень 2009 року (дата реєстрації в податковому органі 19.05.2009р., вх.№8663), травень 2009 року (дата реєстрації в податковому органі 16.06.2009р., вх.№9436), червень 2009 року (дата реєстрації в податковому органі 16.07.2009р., вх.№12293). За результатами даної перевірки складено акт від 16.10.2009р. №967/16/34382474 (а.а.с.66-71).

У вказаному акті зафіксовано порушення позивачем п.п.7.7.5, пп.7.7.7 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР із змінами та доповненнями, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №168/97-ВР) та Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-III із змінами та доповненнями, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №2181-III), в результаті чого перевіркою збільшено суму, що за результатами звітних періодів підлягає сплаті платником податку до бюджету на 37554,00грн. та зменшено суму від'ємного значення, яка включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 15524,00грн.

На вказаний акт перевірки ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" до Костопільської МДПІ було подано заперечення від 20.10.2009р. вих.№01/09-10 (а.с.72), які податковим органом до уваги взяті не були.

На підставі висновків акта перевірки Костопільською МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.10.2009р. №/0, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем податок на додану вартість в загальній сумі 56331,00 грн. (37554,00грн. - за основним платежем, 18777,00грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с.73).

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" в адміністративному порядку.

Так, 06.11.2009р. позивачем було подано скаргу до Костопільської МДПІ за вих.№09/11-06-1 (а.а.с.74-76).

Рішенням Костопільської МДПІ від 25.11.2009р. №12196/10/15-47 про результати розгляду первинної скарги податкове повідомлення-рішення від 28.10.2009р. №/0 залишено без змін, а скарга позивача - без задоволення (а.а.с.77-79).

Не погоджуючись з вказаним рішенням Костопільської МДПІ за розглядом первинної скарги, позивач подав до ДПА в Рівненській області повторну скаргу від 04.12.2009р. за вих.№01/09-22 (а.а.с.80-82).

Рішенням ДПА в Рівненській області від 29.01.2010р. №1876/25-16/390 про результати розгляду повторної скарги було залишено без змін прийняте Костопільською МДПІ податкове повідомлення-рішення від 28.10.2009р. №/0 (від 25.11.2009р. №/1) та рішення Костопільської МДПІ про результати розгляду первинної скарги від 25.11.2009р. №12196/10/15-47, а повторна скарга позивача залишена без задоволення (а.а.с.83-87).

Як вбачається з акта перевірки від 16.10.2009р. №967/16/34382474, підставою для визначення оспорюваним податковим повідомленням-рішенням ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" податкових зобовязань з податку на додану вартість стали висновки Костопільської МПІ про неправомірне включення позивачем, в порушення пп.7.2.6 п.7.2, абз.1 пп.7.4.5 п.7.4 ст.7, абз.9 п.9.8 ст.9 Закону №168/97-ВР, до складу податкового кредиту за період з лютий - червень 2009 року сум податку на додану вартість на підставі податкових накладних, період виписки яких передує даті реєстрації товариства платником ПДВ в Костопільській МДПІ.

Суд погоджується з таким висновком податкового органу, зважаючи на таке.

ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" як юридична особа зареєстроване виконавчим комітетом Хмельницької міської ради 12.05.2006р. (ідентифікаційний код юридичної особи 34382474), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи серії А00 №833104 (а.с.8).

Згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ №148593, виданою управлінням статистики у Костопільському районі 10.11.2008р., видами діяльності позивача за КВЕД є: будівництво будівель, роздрібна торгівля іншими непродовольчими товарами, не віднесеними до інших групувань, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах (а.с.9).

28.01.2009р. ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" зареєстроване платником податку на додану вартість за індивідуальним податковим номером 96, про що Костопільською МДПІ позивачу видано свідоцтво №100318378 (бланк серія НБ №176832) (а.с.11).

До Костопільської МДПІ ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" подано податкові декларації з податку на додану вартість за звітні (податкові) періоди: лютий-червень 2009 року (а.а.с.42-65).

Відповідно до відомостей, задекларованих платником в додатку 5 до вищевказаних податкових декларацій в розділі ІІ "Податковий кредит" (операції з придбання з ПДВ, які надають право на формування податкового кредиту), ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" до складу податкового кредиту включено податок на додану вартість на підставі наступних податкових накладних:

- звітна податкова декларація за лютий 2009р. - податкова накладна ВАТ по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз» від 25.11.2008р. №1040 на суму 12740,48грн.;

- звітна податкова декларація за березень 2009р. - податкові накладні ВАТ по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз» від 26.12.2008р. №3180 на суму 1044,85грн. та від 12.11.2008р. №1039 на суму 2548,11грн.;

- звітна податкова декларація за квітень 2009р. - податкові накладні: ВАТ по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз» від 25.12.2008р. №3179 на суму 11666,67грн., ДП ВДНВЦ стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів від 02.12.2008р. №73475 на суму 596,16грн., ТОВ «ТД «Надія» від 24.11.2008р. №2411-6 на суму 1366,67грн., Північного регіонального центру страхового фонду документації від 12.11.2008р. №5 на суму 1383,95грн., ЗАТ «Костопільська друкарня» від 15.12.2008р. №1487 на суму 75,97грн., ЗАТ «Костопільська фабрика «Мрія» від 10.11.2008р. №76 на суму 600,03грн.;

- звітна податкова декларація за травень 2009р. - податкова накладна ТОВ «Сервісно-будівельна фірма «Сіенджі» від 12.12.2008р. №78 на суму 16666,67грн.;

- звітна податкова декларація за червень 2009р. - податкова накладна ТОВ «Сервісно-будівельна фірма «Сіенджі» від 27.10.2008р. №68 на суму 8333,33грн.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, вказані податкові накладні виписані контрагентами для ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" з зазначенням індивідуального податкового номера останнього 50 та свідоцтва платника ПДВ № 100077885 (а.а.с.31-41).

Зазначене свідоцтво платника ПДВ №100077885 (бланк серія НБ №001587) за вказаним індивідуальним податковим номером 50 було видане ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" ДПІ у м.Хмельницький 16.11.2007р. (а.с.10).

Проте, рішенням комісії ДПІ у м.Хмельницький, затвердженим актом від 31.12.2008р. №2390, анульована реєстрація ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" як платника податку на додану вартість на підставі пп."г" п.9.8 ст.9 Закону України "Про податок на додану вартість", у зв'язку з тим, що платник протягом 12 послідовних місяців подавав декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок з грудня 2007 року по листопад 2008 року (включно).

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.03.2009р. у адміністративній справі №2-а-3231/09/2270/4 позов ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" задоволено частково: визнано неправомірними дії ДПІ у м.Хмельницький щодо винесення рішення №290 від 31.12.2008р. про анулювання реєстрації ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" платника податку на додану вартість; визнано нечинним рішення (акт) ДПІ у м.Хмельницький №290 від 31.12.2008р. про анулювання реєстрації, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.а.с.105-106).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2010р. постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.03.2009р. скасовано та прийнято постанову про відмову в задоволенні позовних вимог (а.а.с.107-109).

Вказаним рішенням суду апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" з грудня 2007 року по листопад 2008 року (включно) подавало декларації з податку на додану вартість, які свідчили про відсутність оподатковуваних поставок. Колегія суддів зазначила, що дванадцятим послідовним місяцем, у якому позивачем задекларовано нульовий обсяг оподатковуваних поставок, є листопад 2008 року, про що свідчить декларація, яка подана у грудні 2008 року. Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що ДПІ у м.Хмельницький неправомірно позбавила позивача права на нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування, оскільки податковим органом правомірно прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.11.2010р. касаційну скаргу ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2010р. залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2010р. - без змін (а.а.с.188-190).

На час виникнення спірних правовідносин порядок нарахування податку на додану вартість, його внесення до бюджету та у визначених випадках бюджетного відшкодування були врегульовані Законом №168/97-ВР зі змінами та доповненнями.

Згідно з абз.1,2 пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону №168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 та ст.8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону №168/97-ВР підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги) на вимогу їх отримувача.

Податкова накладна повинна відповідати вимогам пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону №168/97-ВР, а саме повинна містити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дату виписування податкової накладної;

в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);

є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача;

ж) ціну поставки без врахування податку;

з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні;

и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до п.9.2 ст.9 Закону №168/97-ВР будь-якій особі, яка реєструється як платник податку на додану вартість, присвоюється індивідуальний податковий номер, який використовується для справляння цього податку.

Системний аналіз вказаних вище норм Закону №168/97-ВР вказує на безпідставність доводів позивача про те, що право на податковий кредит особи не пов'язується законом з індивідуальним податковим номером такої особи, який запроваджений підзаконним нормативним актом.

Згідно з приписом пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону №168/97-ВР, індивідуальний податковий номер покупця є обов'язковим реквізитом податкової накладної.

Суд вважає, що невідповідність індивідуального податкового номера покупця реєстраційним даним такого платника податку в звітному податковому періоді, не зважаючи на факт сплати продавцю ПДВ в ціні товару, не дає підстав для формування податкового кредиту за такою податковою накладною, оскільки згідно з абз.1 пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону №168/97-ВР не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Крім того, згідно з абз.9 п.9.8 ст.9 Закону №168/97-ВР у разі анулювання реєстрації платник податку позбавляється права на нарахування податкового кредиту.

Як зазначалася судом вище, рішенням ДПІ у м.Хмельницький 31.12.2008р. анульовано реєстрацію ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" платником податку на додану вартість.

Суд не приймає доводів позивача про неправомірність анулювання ДПІ у м.Хмельницький свідоцтва платника ПДВ, оскільки вказані дії податкового органу на предмет їх відповідності закону були перевірені адміністративними судами. Зазначеною вище ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.11.2010р. у справі №К-25127/10 залишено без змін постанову Львівського апеляційного суду від 15.06.2010р., якою встановлено відсутність у ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" оподатковуваних поставок з грудня 2007 року по листопад 2008 року включно та підтверджено правомірність анулювання реєстрації товариства платником ПДВ.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність виключення Костопільською МДПІ з податкового кредиту ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" за лютий-червень 2009 року сум податку на додану вартість, включених на підставі податкових накладних, виписаних постачальниками товариству у 2008 році під індивідуальним податковим номером та згідно зі свідоцтвом про реєстрацію платника ПДВ, що анульоване 31.12.2008р. у зв'язку з відсутністю протягом дванадцяти послідовних податкових місяців оподатковуваних поставок.

Відповідно до пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону №2181-III у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

За таких обставин, збільшення Костопільською МДПІ ТОВ "АРЕТІ-Хмельницький" податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 56331,00грн. (37554,00грн. за основним платежем, 18777,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) є правомірним та відповідає нормам матеріального закону. Позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення від 28.10.2009р. №/0 доказана повністю.

Відтак, підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЕТІ-Хмельницький" до Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 28.10.2009р. №/0 відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дудар О.М.