Справа № 2а-494/10
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2011 р. Справа № 31008/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Обрізка І.М., Дяковича В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 липня 2011 року про вжиття заходів забезпечення позову та зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 сільської ради Свалявського району Закарпатської області до Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 21.12.1999 року «Про встановлення меж між Солочинською та ОСОБА_1 сільськими радами», визнання протиправними та скасування рішення ІІІ сесії І скликання Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 10.02.2000 року «Про встановлення меж між Солочинською та ОСОБА_1 сільськими радами»,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ОСОБА_1 сільська рада Свалявського району Закарпатської області в травні 2010 року звернулася з позовом в суд до Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області і просила визнати протиправним та скасувати рішення Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 21.12.1999 року «Про встановлення меж між Солочинською та ОСОБА_1 сільськими радами», визнати протиправним та скасувати рішення ІІІ сесії І скликання Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 10.02.2000 року «Про встановлення меж між Солочинською та ОСОБА_1 сільськими радами».

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 65 ЗК України межі сільських населених пунктів встановлюються та змінюються районною, міською в адміністративному підпорядкуванні, якої є район, Радою народних депутатів. Межі населеного пункту с. Голубине були встановлені відповідно до рішення Свалявської районної ради ІІІ сесії 22 скликання від 21.12.1994 року. На сьогоднішній день вказане рішення у встановленому законом порядку не змінювалось, не скасовувалось і є чинним. Позивач також додає, що всупереч цьому відповідачем прийняті оскаржувані рішення, які є неправомірними та підлягають скасуванню, оскільки крім того на підставі висновків комісії Свалявською районною радою було прийнято рішення від 14.03.2000 року «Про розмежування територій Солочинської та ОСОБА_1 сільських рад», яким територію санаторію-профілакторію віднесено до відання ОСОБА_1 сільської ради.

При цьому позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову у справі де позивач просить заборонити вчиняти будь-які дії та приймати рішення, спрямовані на надання згоди на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, приватизації земель, затвердження таких проектів, надання у власність або користування (в тому числі на умовах оренди) земельних ділянок по межі розмежування сільських рад с. Солочин та с. Голубине (ур. Гниляк - 1251,1253,1254,1255,1264,1265,1366; ур. Біласовиця контури: 1718,1720, 1721, 1726, 1729, 1740, 1804, 1805, 1807, 1808, 1809), а також відповідачем було заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення Львівським апеляційним адміністративним судом справи за апеляційною скаргою Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області на постанову Господарського суду Закарпатської області від 20 листопада 2009 року.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 липня 2010 року в справі №2а-494/10/1370 клопотання ОСОБА_1 сільської ради Свалявського району Закарпатської області та Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області про вжиття заходів забезпечення позову та зупинення провадження у справі було задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Солочинською сільською радою Свалявського району Закарпатської області подано апеляційну скаргу в якій просить визнати нечинною ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 липня 2010 року в справі №2а-494/10/1370 в частині забезпечення позову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності виконання або невиконання рішення суду в разі вжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Як вказано в ч.1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Свалявського районного суду Закарпатської області з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 21.12.1999 року «Про встановлення меж між Солочинською та ОСОБА_1 сільськими радами», визнання протиправними та скасування рішення ІІІ сесії І скликання Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області від 10.02.2000 року «Про встановлення меж між Солочинською та ОСОБА_1 сільськими радами».

На момент звернення до суду з вказаним позовом на розгляді в Львівському апеляційному адміністративному суду перебувала справа за апеляційною скаргою виконавчого комітету Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області на постанову Господарського суду Закарпатської області від 20 листопада 2009 року в справі №5/105(4/85) про перегляд рішення Арбітражного суду Закарпатської області від 11 травня 2000 року за нововиявленими обставинами в справі за позовом Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області до Свалявської районної ради Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 сільська рада Свалявського району Закарпатської області про визнання недійсним рішення Свалявської районної ради десятої сесії 23 скликання від 14 березня 2000 року «Про розмежування території Солочинської та ОСОБА_1 селищних рад в частині додаткового включення території санаторію «Кришталеве джерело» до земель ОСОБА_1 сільської ради.

РішеннямПостановою Арбітражного суду Закарпатської області від 11 травня 2000 року позов Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області задоволено повністю та визнано недійсним рішення Свалявської районної ради десятої сесії 23 скликання від 14 березня 2000 року «Про розмежування території Солочинської та ОСОБА_1 селищних рад в частині додаткового включення території санаторію «Кришталеве джерело» до земель ОСОБА_1 сільської ради.

Дане рішення набрало законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України

Постановою Господарського суду Закарпатської області від 20 листопада 2009 року в справі №5/105(4/85) заяву виконавчого комітету ОСОБА_1 сільської ради Свалявського району Закарпатської області про перегляд рішення Арбітражного суду Закарпатської області від 11 травня 2000 року за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Арбітражного суду Закарпатської області від 11 травня 2000 року справі №4/85 скасовано в задоволенні позову Солочинської сільської ради відмовлено.

Вказану постанову Господарського суду Закарпатської області оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції з питань забезпечення позову, оскільки в наведених вище судових процесах розглядалось питання правомірності рішення Свалявської районної ради десятої сесії 23 скликання від 14 березня 2000 року «Про розмежування території Солочинської та ОСОБА_1 селищних рад в частині додаткового включення території санаторію «Кришталеве джерело» до земель ОСОБА_1 сільської ради.

Оскаржуваними ж рішеннями Солочинської сільської ради затверджено проект встановлення межі між Солочинською та ОСОБА_1 сільськими радами, а саме: межу с. Солочин встановлено по межі бригади с. Солочин згідно картографічних матеріалів внутрішньогосподарського землеустрою та по господарських книгах 1946-1954 рр. включивши в територію сільської ради санаторій «Квітка Полонини», санаторій-профілакторій «Кришталеве джерело», ЛВДС м. Сколе ДАТ МН «Дружба», завод «Луги» ВАТ «Свалявські мінеральні води» тобто санаторій-профілакторій «Кришталеве джерело» включено в територію Солочинської сільської ради.

Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, оскільки існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на даний момент ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року постанову Господарського суду Закарпатської області від 20 листопада 2009 року в справі №5/105(4/85) залишено без змін.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку при вирішенні даної справи, тому ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 липня 2010 року в справі №2а-494/10/1370 слід залишити без змін.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене в задоволенні апеляційних вимог Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області слід відмовити.

Керуючись ст.117, ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області залишити без задоволення, а ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 липня 2010 року в справі №2а-494/10/1370 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.О. Яворський

Судді: В.П. Дякович

ОСОБА_2